Справа № 120/8188/20-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 лютого 2021 р. Справа № 120/8188/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач). За змістом позовних вимог позивачка просить суд: визнати протиправним рішення №92 від 19.11.2020 року ГУ ПФУ у Вінницькій області, щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії по віку згідно з статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язати відповідача нарахувати і виплачувати ОСОБА_1 з 13.11.2020 року пенсію по досягненню пенсійного віку згідно з статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Обґрунтовуючи позовні вимога представник позивача вказує, що ОСОБА_1 починаючи з 2004 року перебуває на обліку ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує пільгову пенсію. 13.11.2020 року у зв`язку з досягненням пенсійного віку вона звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії на підставі ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", однак рішенням від 19.11.2020 року позивачці відмовили у перерахунку пенсії щодо переходу з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію за віком на загальних підставах.

Окрім того, у позовній заяві зазначається, що пенсія, яка призначена згідно з ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не передбачена як вид пенсії, вказаної в ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відтак, на переконання сторони позивачки, оскаржуване рішення є протиправним та таким, що порушує законні права та інтереси ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 04.01.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

12.02.2021 року до суду подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти позову та просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . В обґрунтування правомірності дій органу Пенсійного фонду зазначається, що пенсія за віком, призначена позивачеві на пільгових умовах за Списком №1 не є окремим видом пенсійної виплати, а є різновидом умов пільгового пенсійного забезпечення для можливості дострокового призначення пенсії за віком. Тобто, призначення даного виду пенсійного забезпечення має на меті встановлення права для особи на більш ранній вихід на пенсію за віком, як це передбачено загальними нормами.

Окрім того, сторона відповідача зазначає, що п. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено можливість проведення перерахунку пенсії шляхом переведення з одного виду пенсії на інший з дня подання відповідних документів, проте, перерахунки пенсій щодо зміни умов призначення одного і того ж виду пенсії чинним законодавством не передбачено.

Відтак, для проведення перерахунку пенсії позивачки шляхом зміни умов призначення пенсії за віком з пільгових на загальні умови, на переконання ГУ ПФУ у Вінницькій області, законні підстави відсутні.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області з 10.09.2016 року та отримує пенсію, призначену на підставі п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (за Списком №1).

13.11.2020 року позивачка звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на підставі ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування".

За результатами розгляду даної заяви, відповідачем прийнято рішення №92 від 19.11.2020 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії щодо переходу з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію за віком на загальних підставах відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", у зв`язку з призначенням їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з більш раннього віку.

Вважаючи відмову в призначенні пенсії за віком на загальних підставах протиправною, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З 01.01.2004 року набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), який, згідно преамбули, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 9 вищезазначеного Закону передбачено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

- пенсія за віком,

- пенсія по інвалідності,

- пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування, що обліковуються на накопичувальних пенсійних рахунках Накопичувального фонду або на індивідуальних пенсійних рахунках у відповідних недержавних пенсійних фондах - суб`єктах другого рівня системи пенсійного забезпечення, здійснюються такі пенсійні виплати, як довічні пенсії і одноразова виплата.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Пунктом 16 розділу ХV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону № 1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Відтак, законодавством України передбачено чотири види пенсій, а саме: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника та пенсія за вислугу років.

Згідно з положеннями п. "а" ст. 13 Закону України № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 26 Закону України № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 27 Закону №1058-IV передбачено, що розмір пенсії за віком визначається залежно від середньомісячного заробітку та коефіцієнту страхового стажу, обчислених за нормами статей 25, 40 Закону № 1058-IV.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону з 1 січня 2004 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV передбачено, що визначена частиною другою статті 40 цього Закону середня заробітна плата (дохід) для призначення пенсії, тобто за три календарні роки, що передують року звернення, застосовуються лише у випадку переведення з одного виду пенсії на інший або призначення пенсії вперше.

Тобто особи, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці , а також на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списками № 1, № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України в питаннях пенсійного забезпечення мають пільгу, яка виражається у зниженні пенсійного віку, проте вид пенсії, що їм призначається це пенсія за віком, яка згідно вищенаведених положень законодавства призначається, перераховуються та виплачується у відповідності з положеннями Закону № 1058-IV.

Також суд зазначає, що положеннями ст. 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст. 6 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV державне переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу наведених норм слідує, що переведення з одного виду пенсії на інший можливе лише в межах чотирьох видів пенсій (за віком, по інвалідності, по втраті годувальника, за вислугу років).

Судом встановлено, що позивачка бажає перейти з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію за віком на загальних підставах.

Відтак, виходячи з вищевикладеного, суд доходить до висновку, що в даному випадку переведення з одного виду пенсії на інший відсутнє, оскільки пенсія за віком на пільгових умовах, призначена відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", є різновидом пенсії за віком, зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення позивачці пенсії за віком повторно у зв`язку із досягненням загального пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-IV.

Аналогічні правові висновки викладений у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2020 року у справі №120/1790/20-а; та у постановах Верховного Суду від 21.02.2020 року у справі № 185/1389/17, від 27.03.2020 року у справі № 335/8983/17, від 15.05.2020 року у справі № 334/13/16-а.

Таким чином, суд доходить висновку, що, оскільки ОСОБА_1 вже отримує пенсію за віком на пільгових умовах, яка є різновидом пенсії за віком, підстави для призначення чи переведення позивача на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відсутні, а відтак, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами ст. 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Беручи до уваги положення ст. 139 КАС України та враховуючи відмову позивачці у задоволенні позовних вимог, відшкодування судового збору останньому не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Рішення у повному обсязі виготовлене: 15.02.2021 року.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна