Справа № 743/147/21
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2021-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/147/21
Провадження № 2-а/743/40/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді СТАШКІВА В.Б.,

за участю: секретаря судового засідання НЕРУС Н.І.,

учасники справи: - представник Головного управління Державної міграційної

служби України в Закарпатській області РАДЬ О.І. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду,

з використанням власних технічних засобів, за допомогою програмного забезпечення «EasyCon»),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду справу

за позовом Головного управління Державної міграційної служби України

в Закарпатській області

до громадянина Чеської Республіки ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

про продовження строку затримання,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі.

8 лютого 2021 р. ГУДМС України в Закарпатській області, через "УКРПОШТУ", звернулось до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до громадянина Чеської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому ставилось питання про продовження строку затримання останнього на 6 місяців для забезпечення його видворення за межі України. Дана позовна заява зареєстрована в суді 12.02.2021 р. о 12 год. 27 хв..

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

- рішеннями Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 серпня 2020 р.було примусово видворено громадянина Чеської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України (справа № 308/7869/20) та затримано громадянина Чеської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням останнього до ПТПІ на 6 місяців, з метою забезпечення його видворення за межі України (справа № 308/7946/20);

- на запит ГУДМС України в Закарпатській області, Генеральне консульство Чеської Республіки, листом від 01.09.2020 р. повідомило про неналежність до громадянства Чеської Республіки, такої особи, як - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- на запит ГУДМС України в Закарпатській області, Генеральне консульство Словацької Республіки в Ужгороді, листом від 13.01.2021 р. (Вих. № 003751/2021/UAGK-1) повідомило про неналежність до громадянства Словацької Республіки, такої особи, як - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- на запит ГУДМС України в Закарпатській області, Генеральне консульство Республіки Польща в Львові, листом від 16.09.2020 р. (KG.LWOW.319.40/2020) повідомило про неналежність до громадянства Республіки Польща, такої особи, як - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- 05.02.2021 р. ГУДМС України в Закарпатській області робило повторний запит до Генерального консульства Чеської Республіки про ідентифікацію громадянина Чеської Республіки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як попередня відповідь надана щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- строк затримання відповідача закінчується 12 лютого 2021 р., а на даний час неможливо забезпечити його примусове видворення, так як особа громадянина Чеської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не ідентифікована.

Ухвалою судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2021 р. відкрито провадження по справі та призначено її на 14 год. 00 хв. 12 лютого 2021 р. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за участю представника позивача та перекладача, за допомогою програмного забезпечення «EasyCon», в режимі відеоконференції з Чернігівським ПТПІ, за участю відповідача, за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

В судовому засіданні представник ГУДМС України в Закарпатській області РАДЬ О.І. позов підтримав, з підстав вказаних в ньому.

Оскільки згідно інформації Чернігівського ПТПІ від 12.02.2021 р., громадянин Чеської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був звільнений з Чернігівського ПТПІ, у зв`язку з закінченням строку затримання, то останній не взяв участь в розгляді даної справи.

Крім того, судом встановлено, що ухвалою судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 8 лютого 2021 р. поверталась позовна заява ГУДМС України в Закарпатській області до громадянина Чеської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження строку затримання, через подання її не в спосіб, передбачений КАС України.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що:

- рішеннями Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 серпня 2020 р.було примусово видворено громадянина Чеської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України (справа № 308/7869/20) та затримано громадянина Чеської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням останнього до ПТПІ на 6 місяців, з метою забезпечення його видворення за межі України (справа № 308/7946/20);

- на запит ГУДМС України в Закарпатській області, Генеральне консульство Чеської Республіки, листом від 01.09.2020 р. повідомило про неналежність до громадянства Чеської Республіки, такої особи, як - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- на запит ГУДМС України в Закарпатській області, Генеральне консульство Словацької Республіки в Ужгороді, листом від 13.01.2021 р. (Вих. № 003751/2021/UAGK-1) повідомило про неналежність до громадянства Словацької Республіки, такої особи, як - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- на запит ГУДМС України в Закарпатській області, Генеральне консульство Республіки Польща в Львові, листом від 16.09.2020 р. (KG.LWOW.319.40/2020) повідомило про неналежність до громадянства Республіки Польща, такої особи, як - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- 05.02.2021 р. ГУДМС України в Закарпатській області робило повторний запит до Генерального консульства Чеської Республіки про ідентифікацію громадянина Чеської Республіки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як попередня відповідь надана щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Джерела права застосовані (не застосовані) судом.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод втілює основоположне право людини, а саме - захист особи від свавільного втручання держави в її право на свободу. Підпункти з «a» до «f» пункту 1 статті 5 Конвенції містять вичерпний перелік дозволених підстав позбавлення свободи і жодне позбавлення свободи не буде законним, якщо не відповідатиме одній з цих підстав (рішення Європейського суду з прав людини в справі "Хлаіфія та інші проти Італії" (Khlaifia and Others v. Italy), пункт 88).

Один з винятків, що міститься у підпункті «f», дозволяє державі затримувати іноземців «з метою запобігання [їхньому] недозволеному в`їзду в країну» або «щодо яких провадиться процедура депортації або екстрадиції». Затримання заявників і тримання їх під вартою протягом відповідного періоду підпадало під дію підпункту «f» пункту 1 статті 5 Конвенції, оскільки ідентифікація заявників була першим і необхідним кроком під час будь-якої процедури щодо їхнього видворення (рішення Європейського суду з прав людини від 18 червня 2020 р. в справі "Нур Ахмед та інші проти України" (Nur Ahmed and others v. Ukraine), пункт 79, 103 (Заява № 42779/12 та 5 інших заяв).

Згідно п. 164 рішення Європейського суду з прав людини в справі "А. та інші проти Сполученого Королівства" (A. and Others v. the United Kingdom) будь-яке позбавлення свободи у відповідності до другої частини пп. f п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод буде виправданим лише до тих пір, поки йде процес депортації або екстрадиції. Якщо така процедура не виконується з належною ретельністю, позбавлення волі перестає бути допустимим відповідно до пп. f п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Стаття 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» регламентує, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як на 18 місяців (ч. 4).

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 КАС України.

Згідно ч.ч. 11, 13 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців. Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Виходячи з правового аналізу ст. 289 КАС України можна стверджувати, що інститут продовження строку затримання застосовується адміністративним судом у разі наявності АЛЬТЕРНАТИВНИХ УМОВ, за яких неможливо, як ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, так і забезпечити примусове видворення, так і реадмісію особи, якими є: 1) або відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації, 2) або неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи. При цьому, наявність хоча б однієї з УМОВ надає підстави для прийняття адміністративним судом рішення про продовження затримання такої особи в межах максимально можливого строку (18 місяців). Інших умов за яких неможливо примусового видворити іноземця законодавство не містить.

Даний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 28 серпня 2019 року у справі №743/1263/17 та від 17 січня 2019 року у справі №743/1240/17 та постановами Шостого апеляційного адміністративного суду від 8 липня 2020 р. у справі № 743/698/20 та від 19 серпня 2020 р. у справі № 743/921/20.

П.1 Розділу VІ «Порядок дій з ідентифікації та документування іноземців» Інструкції про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 р. № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України від 22.01.2018 р. № 38/77) передбачає, що якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України, орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування. З цією метою до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.

Оцінка суду.

Враховуючи те, що продовження строку затримання відповідача, без належних та вичерпних на те підстав, не відповідає ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже, покладає на відповідача додаткові обов`язки, що мають наслідком обмеження свободи пересування, які відповідно до законодавства, мають забезпечуватись саме з боку держави - відповідним міграційним органом, не дивлячись на доведення ГУДМС України в Закарпатській області однієї з умов, за якої неможливо забезпечити примусове видворення громадянина Чеської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на думку суду, позов задоволенню не підлягає, так як останній станом на час розгляду справи 14 год. 00 хв. 12 лютого 2021 р. звільнений з Чернігівського ПТПІ, через обставини вказані в описовій частині вказаного рішення суду, з незалежних від даного складу суду обставин, при тому, що судом ставиться під сумнів доцільність та можливість продовження строку затримання особи, яку було випущено з пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

Наявність рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 серпня 2020 р.(справа № 308/7869/20) про примусове видворення громадянина Чеської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України, те, що в даному випадку в позові відмовляється не через безпідставність, а через відсутність доцільності та можливості продовження строку затримання особи, яку було випущено з пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, на думку суду, дає можливість, ГУДМС України в Закарпатській області, в порядку ст. 289 КАС України, звернутися з новим адміністративним позовом про затримання громадянина Чеської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення його примусового видворення, на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 серпня 2020 р.(справа № 308/7869/20).

Керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 9, 241-246, 250, 289 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області до громадянина Чеської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження строку затримання - відмовити

Рішення суду може бути оскаржена до ШОСТОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ в десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий В.Б.Сташків

Текст рішення виготовлено та

підписано 12 лютого 2021 року.