Справа № 380/11473/20
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

від позивача не прибув,

від відповідача Болотін М.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовною заявою до Головного управління ДПС у Львівській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Львівській області), у якій просить суд визнати частково протиправними та частково скасувати податкові повідомлення-рішення:

- №0-1320 від 07.05.2020 на суму 3551,48 грн.;

- №0-1320 від 07.05.2020 на суму 2235,00 грн.;

- №0-1320 від 07.05.2020 на суму 11415,27 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що у вересні 2020 року позивач отримав оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 07.05.2020. Оскільки з позиції позивача ставка податку на нерухоме майно, яке йому належить, становить 0,5% розміру мінімальної заробітної плати, вважає що грошові зобов`язання контролюючим органом обчислено невірно.

Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку сум грошових зобов`язань, однак відповідач відмовив позивачу та запропонував звернутися до органу, уповноваженого на ведення Класифікатора за отриманням експертного висновку щодо приналежності об`єктів до певного класу об`єктів. Вказане, як вважає позивач, зовсім не узгоджується з приписами Податкового кодексу України.

Оскільки оскаржувані податкові повідомлення-рішення порушують права позивача, він звернувся за захистом до суду

Ухвалою суду від 09.12.2020 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

31.12.2020 за вх. №71590 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Зазначив, що у разі наявності розбіжностей між даними контролюючих органів та даними підтвердженими платником податку на нерухоме мано на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за місцем проживання (реєстрації) платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним.

Позивач вказаним правом скористався та звернувся до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд оскаржуваного податкового повідомлення-рішення згідно зі ст 56 Податкового кодексу України та отримав рішення від 24.11.2020, у якій надано роз`яснення про те, що у разі отримання експертного висновку щодо приналежності інвентарно описаних об`єктів нерухомості до певного класу будівель за Класифікатором та надання експертного висновку до податкового органу, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки буде перераховано відповідно до Рішення Незнанівської сільської ради від 19.06.2018 «Про встановлення місцевих податків і зборів на 2019 рік».

Вважає, що податкові повідомлення-рішення є правомірними, прийнятими у порядку і спосіб визначені чинним законодавством, а тому слід залишити в силі.

Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позову.

Позивач в судове засідання не з`явився, явки уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до клопотання за вх. №70133 від 24.12.2020 позивач просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

З врахуванням приписів ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд з врахування вказаного вище клопотання, а також думки представника відповідача, суд продовжив розгляд справи за відсутності позивача чи його представника.

Суд заслухав пояснення представника відповідача, з`ясував підстави позову, відзиву, фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, дослідив письмові докази, долучені до матеріалів справи, та, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 на праві власності володіє об`єктами нерухомості:

- нежитловою будівлею площею 283,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (пилорама) /арк.спр.17; відповідно до рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08.06.2012 у справі №1311/981/12/;

- нежитлова будівля площею 178,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (млин) /арк.спр. 12; відповідно до Свідоцтва про право на спадщину/;

- нежитлова будівля площею 912,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 і /арк.спр.9-10; підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, зареєстровано 16.05.2016/.

Згідно з рішенням Незнанівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області №1 від 19.06.2018 з 01.01.2019 встановлено види місцевих податків, у тому числі і податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. У відповідних додатках до вказаного рішення встановлено Положення про оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; ставки податку, пільги зі сплати податку на 2019 рік, введені в дію з 01.01.2019 /арк.спр.13/.

07.05.2020 контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2019 рік:

- №0-1320 на суму 9474,38 грн.;

- №0-1320 на суму 5962,38 грн.;

- №0-1320 на суму 30452,88 грн. /арк.спр.18-20/

Позивач 10.11.2020 звернувся до Червоноградського відділу податків і зборів з фізичних осіб управління ДПС у Львівській області (вх. ГУ ДПС у Львівській області 145260/10 від 12.11.2020) про перерахунок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, який нараховано на нежитлові будівлі.

Листом від 24.11.2020 за №46552/10/13-01-04-21-06 позивачу запропоновано з метою невірного оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, земельних ділянок, належних на праві власності позивачу, звернутись до органу, уповноваженого на ведення Класифікатора, за отриманням експертного висновку щодо приналежності об`єктів до певного класу будівель за Класифікатором.

У разі отримання експертного висновку щодо приналежності інвентарно описаних об`єктів нерухомості до певного класу будівель за Класифікатором на надання експертного висновку до податкового органу, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки буде перераховано відповідно до Рішення Незнанівської сільської ради від 19.06.2018 року «Про встановлення податків і зборів на 2019 рік» /арк.спр.21-22/.

Не погоджуючись із оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх протиправними та такими, що порушують права позивача, ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 1 ПК України визначено, що цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Розділ XII ПК України (статті 265- 289), визначає податок на майно.

Так, відповідно до ст. 265 ПК України, податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Згідно з підпунктом 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 п. 266.2 ст.).

Відповідно до підпункту 266.3.1 п. 266.3 статті 266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Підпунктом 14.1.129-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що об`єкти нежитлової нерухомості - це будівлі, приміщення, що не віднесені, відповідно до законодавства, до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють: а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; ґ) будівлі промислові та склади; д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі.

Згідно з підпунктом 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (підпункт 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України).

За приписами підпункту 266.7.4 п. 266.7 ст. 266 ПК України, органи державної реєстрації прав на нерухоме майно, а також органи, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, зобов`язані щокварталу у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем розташування такого об`єкта нерухомого майна станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

При цьому, відповідно до п. 286.5 ст. 286 ПК України, нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному ст.58 цього Кодексу.

Вказане свідчить про те, що оподаткуванню підлягають об`єкти нежитлової нерухомості, ставки для таких встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування об`єктів нерухомості. Крім того, інформація, необхідна для розрахунку та справляння податку систематично надходить до органів державної податкової служби від органів державної реєстрації прав на нерухоме майно й органів, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб.

Згідно з розрахунком податку на нерухоме майно позивачу встановлено, що контролюючий орган розраховував податкові зобов`язання за ставкою 0,8% мінімальної заробітної плати на 1 січня 2019 року (33,38 грн.) та множив на площу об`єкта нерухомості.

Однак відповідно до додатку 2.1. до Положення про оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Незнанівської сільської ради, затвердженого рішенням 30 сесії 7 скликання від 19.06.2018 №1, встановлені інші, ніж обрані відповідачем ставки для обчислення відповідного податку.

Згідно з вказаним додатком ставки 0,8% розміру мінімальної заробітної плати за квадратний метр встановлюється для нежитлових будівель: адміністративно-побудові будівлі промислових підприємств (1220.5); будівлі для конторських та адміністративних цілей (1220.9); торгові центри, універмаги, магазини (1230.1); криті ринки, павільйони та зали для ярмарків (1230.2); їдальні, кафе, закусочні тощо (1230.4); бази та склади підприємств торгівлі і громадського харчування (1230.5); силоси для зерна (1252.3); силоси для цементу та інших сипучих матеріалів (1252.4).

Однак позивач такими об`єктами нежитлової нерухомості не володіє.

Представник відповідача не мотивував чому контролюючим органом при обчисленні вказаного податку позивачу за його об`єктами нежитлової нерухомості визначено ставку саме 0.8% розміру мінімальної заробітної плати.

Своєю чергою дослідивши зміст додатку 2.1 Положення про оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Незнанівської сільської ради, затвердженого рішенням 30 сесії 7 скликання від 19.06.2018 №1 суд погоджується з тим, що нежитлові приміщення позивача млин та реконструйована будівля-телятник під пилораму можуть бути оподатковані за ставками 0,5% розміру мінімальної заробітної плати.

Оскільки станом на 01.01.2019 мінімальна заробітна плата становила 4173,00 грн., 05,5% розміру мінімальної заробітної плати становить 20,87 грн.

З огляду на викладене, податок на нерухоме майно повинен становити:

1. 283,83 кв.м. х 20,87 грн. = 5922,90 грн., а тому податкове повідомлення-рішення №0-1320 від 07.05.2020 є протиправним на суму 3551,48 грн. (9474,38 грн. - 5922,90 грн.);

2. 178,6 кв.м. х 20,87 грн. = 3727,38 грн., а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення №0-1320 від 07.05.2020 є протиправним на суму 2235,00 грн. (5962,88 грн. - 3727,38 грн.);

3. 912,2 кв.м. х 20,87 грн. = 19037,61 грн., а тому податкове повідомлення-рішення №0-1320 від 07.05.2020 є протиправним на суму 11415,27 грн. (30452,88 грн. - 19037,61 грн.).

Оцінивши викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки нежитлові будівлі, належні на праві власності позивача оподатковані за більшими, ніж належало ставками податку на нерухоме майно, визначені у відповідних податкових повідомленнях-рішеннях суми грошових зобов`язань є невірними на вищевказані суми, а тому вказані податкові повідомлення-рішення від 07.05.2020 підлягають скасуванню у відповідних частинах.

В інших частинах податкові повідомлення-рішення від 07.05.2020 позивач не оскаржує.

Суд також звертає увагу, що Податковим кодексом України не передбачено необхідності звернення до органу, уповноваженого на ведення Класифікатора, за отриманням експертного висновку щодо приналежності об`єктів до певного класу будівель за Класифікатором для встановлення розбіжностей між сумами податку нарахованого контролюючим органом та платником податку.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для повного задоволення позовних вимог позивача

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України, суд вважає за доцільне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у виді судового збору на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 294-295, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №0-1320 від 07.05.2020 на суму 3551,48 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №0-1320 від 07.05.2020 на суму 2235,00 грн.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №0-1320 від 07.05.2020 на суму 11415,27 грн.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ) судові витрати у виді судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.02.2021.

Суддя Кравців О.Р.