Справа № 540/2951/20
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/2951/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом`якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивача Плахотнюка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини № НОМЕР_1 Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини № НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини № НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період часу з 03.07.2016 по 28.02.2018,

- зобов`язати військову частину № НОМЕР_1 Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період часу з 03.07.2016 по 28.02.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2016 року по 2020 року ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині № НОМЕР_1 Збройних Сил України, в період з 03.07.2016 по 28.02.2018 відповідач не проводив індексацію грошового забезпечення позивача, що не заперечується і відповідачем. У своєму листі від 27.07.2020 №1172 відповідач зазначає, що через відсутність відповідних асигнувань на виплату військовослужбовцям індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2019. Позивач вважає таку відмову неправомірною, оскільки згідно до абз. 2 ч. 3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ч.1 ст.4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 %. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення. Відповідно до п.2 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби. Індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Ухвалою від 12.10.2020 відкрито спрощене провадження у справі, справу вирішено проводити без виклику сторін.

05.11.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву від ВЧ НОМЕР_1 , в якому відповідач заперечує проти позову. Вказує на те, що у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови № 1013 від 09.12.2015 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (далі за текстом - Постанова № 1013), яка набрала чинності з 15.12.2015, та підлягала застосуванню з 01.12.2015, істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення. Згідно з пунктом 3 Постанови КМУ № 1013: "Міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року. Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078". Вказаною постановою Урядом запропоновано в грудні 2015 року підвищити зарплати працівникам бюджетної сфери за рахунок збільшення посадових окладів (тарифних ставок) та підвищення постійних складових зарплати, з тією метою, щоб з січня 2016 року розпочати обчислювати індекс споживчих цін для проведення індексації. Тобто, Постановою № 1013 не лише істотно змінено порядок проведення індексації доходів населення починаючи з 01.12.2015, але й визначено базовий місяць (січень 2016 року), з якого в подальшому необхідно відштовхуватись для проведення індексації. Також зазначає, що повноваження щодо нарахування індексації грошового забезпечення позивачу належить до дискреційних повноважень військової частини. У відповідності до наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.12.2017 № 275 та від 03.08.2020 № 162 позивач у період з 06.12.2017 по 03.08.2020 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.12.2017 № 275 позивач 06.12.2017 прибув з військової частини НОМЕР_2 до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби. Відтак, у період з 03.07.2016 по 06.12.2017 позивач не проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , в яких військових частинах, позивач проходив військову службу до 06.12.2017 відповідачу не відомо. Грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий. Жодних первинних документів (заявок, тощо) на виплату позивачу індексації грошового забезпечення від військової частини НОМЕР_2 не надходило, тож, на думку відповідача, за період з 03.07.2016 по 06.12.2017 слід спрямувати до військової частини НОМЕР_2 або інших військових формувань. Відповідно до ст. 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів всіх рівнів. У межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у січні 2016 року - лютому 2018 року в Міністерства оборони України не було. Відповідно до роз`яснень Міністерства соціальної політики від 08.08.2017 № 13700/з, 78/0/66-17 механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди немає.

Ухвалою від 15.12.2020 суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального провадження, призначено підготовче засідання на 13.01.2021 на 14 год. 00 хвил. , продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

11.01.2021 до суду надійшло клопотання від відповідача про залишення позову без розгляду у зв`язку з тим, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам ст.ст. 160, 172 КАС України, відсутні докази сплати судового збору. Ухвалою від 13.01.2021 суд залишив клопотання відповідача без задоволення.

Ухвалою від 13.01.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 01.02.2021.

В судове засідання 01.02.2021 прибув представник позивача, від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника, просить відмовити в задоволені позову.

Справа розглядалась в судових засіданнях 01.02.2021 з перервою до 08.02.2021.

Представник позивача просить позов задовольнити, представник відповідача в судове засідання не прибув, подавши клопотання про розгляд справи без його участі.

Вступна та резолютивна частини судового рішення оголошені 08.02.2021.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд дійшов наступних висновків.

Позивач стверджує, що з 2016 по 2020 роки проходив військову службу за контрактом у Військовій частині № НОМЕР_1 Збройних Сил України (м. Миколаєв). З 03.07.2016 по 28.02.2018 відповідач не проводив індексацію грошового забезпечення позивача, що підтверджується листом-відповіддю від 27.07.2020 N2 1172, в якому відповідач вказує, що не провів індексацію грошового забезпечення позивача за період з 03.07.2016 по 28.02.2018 через відсутність відповідних асигнувань на виплату військовослужбовцям індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2019 та відсутність механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні роки.

Відповідач до суду надав докази того, що позивач тільки у період з 06.12.2017 по 03.08.2020 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується наказами командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.12.2017 № 275 та від 03.08.2020 № 162. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.12.2017 № 275 позивач 06.12.2017 прибув з військової частини НОМЕР_2 до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби. Документального підтвердження того, що в період з 03.07.2016 по 06.12.2017 позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , суду не надано. аналогічні відомості про проходження військової служби відображені у військовому квитку позивача.

Позивач, вважаючи протиправним не виплату йому індексації грошового забезпечення за період служби, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) (тут і надалі - в редакції чинній на момент виникнення та існування спірних правовідносин) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Згідно з частинами 1-4 статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регламентуються Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII.

В розумінні статті 1 Закону № 1282-XII, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 %.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідно до п.2 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, в тому числі, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з п.1-1 Порядку №1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 4 Порядку №1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у п.2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Отже, на підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації. При цьому, базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.

Відповідно до п.6 Порядку № 1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці.

Відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Постановою КМУ від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018, встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком №1 до Постанови №1294. Підвищення тарифних ставок (окладів) після 01.01.2008 і до 31.03.2018, що є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації, не відбувалося.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідач не здійснював нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 6 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року.

Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення. Суд критично оцінює доводи відповідача щодо відсутності коштів для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача. При цьому, суд акцентує увагу, що відповідачем не надано доказів того, що у бюджеті відповідного рівня, з якого фінансується Військова частина НОМЕР_1 , кошти на індексацію грошового забезпечення відсутні. Крім того, відповідачем не надано доказів того, що ним надсилались до органу фінансування заяву на потреби на виділення додаткових коштів для виплати військовослужбовцям індексації грошового забезпечення.

Окремо, суд вказує й на наступне. Індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних вище нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі "Кечко проти України" Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення статті 1 Протоколу № 1 Конвенції, про захист прав людини і основоположних свобод, зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п. 23 Рішення).

Так, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних та чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян. У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

З урахуванням вищевикладеного, вимог закону та практики Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку про необґрунтованість посилань відповідача щодо відсутності коштів для виплати індексації грошового забезпечення, що не є належним доказом неможливості здійснення вказаних виплат, які передбачені законом. А отже, відповідач не здійснював нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення протягом грудня 2017 року - лютого 2018 року, що є порушенням вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку № 1078. Відтак, така бездіяльність є протиправною, відповідно, наявні підстави для нарахування та виплати такої (індексації).

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до положень статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: - визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; - визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Суд вважає належним способом захисту прав позивача спонукання/зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 06 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно.

Суд враховує, що саме такий спосіб захисту прав колишніх військовослужбовців (прийняття рішення зобов`язального характеру) визнав належним та ефективним Верховний Суд, розглядаючи як суд першої інстанції зразкову справу №620/4218/18.

Щодо позовних вимог позивача за період з липня 2016 року по 06 грудня 2017 року, то такі не підлягають до задоволення, оскільки доказів того, що ОСОБА_1 проходив службу у В/Ч НОМЕР_1 немає, відповідач даний факт заперечує. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.12.2017 № 275 позивач 06.12.2017 прибув з військової частини НОМЕР_2 до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби. Тому вимоги позивача за період з 03.07.2016 по 06.12.2017 слід спрямувати до військової частини НОМЕР_2 .

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини № НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період часу з 06.12.2017 по 28.02.2018.

Зобов`язати військову частину № НОМЕР_1 Збройних Сил України () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період часу з 06.12.2017 по 28.02.2018.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 15 лютого 2021 р.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 106030000