Справа № 420/2156/20
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2156/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Шамрай В.О.

За участю сторін:

Позивача: ОСОБА_1

Представника позивача: Луньової В.М.

Представника відповідача: Чітака Б.В.

Представника третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Дальницька сільська рада Овідіопольського району Одеської області про визнання протиправними дій, рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Дальницька сільська рада Овідіопольського району Одеської області, в якому позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог просить суд:

- визнати неправомірними дії Міністерства юстиції України щодо затвердження висновків спеціальної перевірки стосовно ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства юстиції України, оформлене листом №10646/1285-26-20/19.2.3 від 04.03.2020 року, щодо затвердження результатів спеціальної перевірки, за яким ОСОБА_1 вважається такою, що не пройшла спеціальну перевірку у Єдиному державному реєстрі;

- зобов`язати Міністерство юстиції України за наслідками розгляду запиту Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 15.01.2020 року №65 щодо проведення перевірки діяльності державного реєстратора ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за період з 14.06.2019 року по 14.08.2019 року, прийняти рішення, яким визнати ОСОБА_1 як таку, що успішно пройшла спеціальну перевірку діяльності державного реєстратора у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.2 а.с.122-133).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з метою проходження нею спеціальної перевірки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 16.01.2020 року Дальницькою сільською радою Овідіопольського району Одеської області на адресу Міністерства юстиції України було надіслано запит №65 від 15.01.2020 року. За результатами розгляду зазначеного запиту відповідачем листом №10646/1285-26-20/19.2.3 було повідомлено Дальницьку сільську раду Овідіопольського району Одеської області, у тому числі про те, що позивач вважається такою, що не пройшла спеціальну перевірку у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Водночас ОСОБА_1 не погоджується із зазначеним висновком відповідача, оскільки він є необґрунтованими, зробленим без дослідження всіх обставин її діяльності та відповідних матеріалів та таким, що ґрунтується на невірному тлумаченні відповідачем положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Позивач також зазначає, що нею під час вчинення деяких реєстраційних дій були допущені незначні помилки, які в подальшому в цей же самий день нею були самостійно виплавлені шляхом проведення «Скасування реєстраційної дії (для виправлення помилок)».

В свою чергу відповідно до вимог ч.2 ст.32 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» заявники були письмово повідомлені про виправлення допущених державним реєстратором помилок у відомостях Єдиного державного реєстру та будь-яких претензій з їх боку до позивача не надходило.

При цьому за твердженням ОСОБА_1 у позові, згідно п.19 Порядку здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, допущення державним реєстратором технічних помилок під час здійснення реєстраційних дій в реєстрах не є підставою для притягнення державного реєстратора до передбаченої законом відповідальності у разі, коли такі помилки можуть бути виправлені державним реєстратором самостійно або у порядку, передбаченому законом.

Також позивач не погоджується із зазначенням Міністерством юстиції України у листі №10646/1285-26-20/19.2.3 від 04.03.2020 року щодо порушення нею строків вчинення деяких реєстраційних дій, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» реєстраційній дії, щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців здійснюється протягом 24 годин після надходження документів, поданих для державної реєстрації, крім вихідних та святкових днів, чого відповідачем враховано не було.

Ухвалою суду від 25.03.2020 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження із повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

22.04.2020 року за клопотанням позивача провадження у справі було зупинено та поновлено 22.09.2020 року.

21.10.2020 року ухвалою суду подальший розгляд справи було вирішено проводити в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

19.11.2020 року та 14.12.2020 року у справі були проведені підготовчі судові засідання, в яких учасники справи надали пояснення, у тому числі письмові (т. 2 а.с. 175-178), уточнений адміністративний позов (т. 1 а.с. 225-236, 239-244, т. 2 а.с. 122-133), відзив на адміністративний позов (т. 1 а.с. 96-107), відзиви на позов та на уточнений адміністративний позов (т. 2 а.с. 1-13, 138-143), відповідь на відзив (т. 1 а.с. 208-215) та додаткові письмові докази (т. 1 а.с. 135-204, 248-250, т. 2 а.с. 149-154, 179-186).

Ухвалою суду від 29.12.2020 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 05.02.2019 року позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник Міністерства юстиції України проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечував з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов та на уточнений адміністративний позов. Зазначив що висновок Міністерства юстиції України, викладений у листі №10646/1285-26-20/19.2.3 віл 04.03.2020 року є законними та обґрунтованими, винесеними у відповідності до вимог чинного законодавства. Як зазначає відповідач, статтею 25 Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що реєстраційні дії, у тому числі скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі проводяться, зокрема, на підставі судових рішень, що набрали законної сили та рішень, прийнятих за результатами оскарження в адміністративному порядку відповідно до статті 34 цього Закону. За таких умов реєстраційні дії «Скасування реєстраційної дії (для виправлення помилок)» державного реєстратора ОСОБА_1 вчинені з порушенням, оскільки нею не було долучено жодних правових документів, які б могли слугувати правовою підставою відповідно до статті 25 Закону для таких дій.

Також відповідачем було заявлено клопотання про закриття провадженні у справі із посиланням на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2020 року по справі №420/3110/20, оскільки, на думку представника Міністерства юстиції України, оскаржуваний ОСОБА_1 лист №10646/1285-26-20/19.2.3 від 04.03.2020 року жодним чином не порушує прав та інтересів позивача.

Представник Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області до судового засідання не з`явився, про тату час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином, пояснень щодо позовних вимог до суду не надав, а тому на підставі положень ст. 205 КАС України за клопотання сторін судом було вирішено розглядати справу за відсутності представника третьої особи.

Судом у справі було встановлено наступне.

15.01.2020 року Дальницькою сільською радою Овідіопольського району Одеської області, на виконання п. 8 Порядку здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року №990, було направлено на адресу Міністерства юстиції України запит №65 про проведення спеціальної перевірки відносно ОСОБА_1 , як такої, що претендує на посаду державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 1 а.с. 9).

У вказаному запиті зазначено, що позивач обіймала посаду державного реєстратора у наступних установах: з 29.01.2008 року по 27.06.2013 року - у виконавчому комітеті Одеської міської ради; з 27.06.2013 року по 23.03.2016 року - у Головному управлінні юстиції в Одеській області; з 25.03.2016 року по 04.11.2019 року - у Комунальному підприємстві «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради».

Зазначений запит було отримано відповідачем 20.01.2020 року та зареєстровано за вхідним номером №1285-26-20.

18.02.2020 року на підставі вищезазначеного запиту відділом моніторингу та контролю у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Міністерства юстиції України було підготовлено довідку №1269-19.2.2-20 (т. 1 а.с. 145-157), в якій, серед іншого, зазначено, що за результатами вибіркової перевірки за період з 14.06.2019 року по 14.08.2019 року було встановлено порушення з боку ОСОБА_1 вимог статті 25 Закову України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» та вимог пункту 1 частини першої статті 26 того ж Закону.

04.03.2020 року начальником Управління контролю та моніторингу суб`єктів державної реєстрації Б.Дідур на адресу Департаменту нотаріату та державної реєстрації Міністерства юстиції України було підготовлено та надано доповідну записку, в якій на підставі вищезазначеної довідки викладено пропозицію вважати ОСОБА_1 такою, що не пройшла спеціальну перевірку у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Крім того, зазначено про необхідність проходження ОСОБА_1 тестування на знання законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (т. 1 а.с. 140-143).

З огляду на зазначене Міністерством юстиції України 04.03.2020 року було складено та надіслано до Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області лист №10646/1285-26-20/19.2.3 (т. 1 а.с. 135-139), в якому відповідачем викладено висновок, що ОСОБА_1 вважається такою, що не пройшла спеціальну перевірку у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В обґрунтування зазначеного висновку відповідачем у надісланому до суб`єкта державної реєстрації листі зазначено, що у ході проведення вибіркової перевірки реєстраційних дій ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за період з 14.06.2019 року по 14.08.2019 року з боку позивача було встановлено порушення вимог статті 25 Закову України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», відповідно до якої реєстраційні дії, у тому числі скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі, проводяться на підставі відповідних судових рішень, що набрали законної сили, та рішень, прийнятих за результатами оскарження в адміністративному порядку відповідно до статті 34 цього Закону, при проведені наступних реєстраційних дій:

від 14.06.2019 року №8014892 «Скасування реєстраційної дії (для виправлення помилок)» щодо товариства з обмеженою відповідальністю «МАЙЯ» (ідентифікаційний код юридичної особи 13894097);

від 27.06.2019 року №0008570 «Скасування реєстраційної дії (для виправлення помилок)» щодо ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

від 30.07.2019 року №0154462 «Скасування реєстраційної дії (для виправлення помилок)» щодо ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідачем також зазначено, що за вищевказаний період державним реєстратором ОСОБА_1 порушено вимоги пункту 1 частини першої статті 26 Закону, відповідно до якого розгляд документів, поданих для державної реєстрації та проведення інших реєстраційних дій, щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців здійснюється протягом 24 годин після надходження документів, поданих для державної реєстрації та проведення інших реєстраційних дій, крім вихідних та святкових днів, при проведені наступних реєстраційних дій:

від 14.06.2019 року №2000426 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Поіск» (ідентифікаційний код юридичної особи 13899261);

від 14.06.2019 року №5046868 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Фенікія фрут маркетинг» (ідентифікаційний код юридичної особи 38722945);

від 14.06.2019 року №3037836 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» щодо приватного підприємства «Дорога» (ідентифікаційний код юридичної особи 36919342);

від 14.06.2019 року №4070510 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Еверест» (ідентифікаційний код юридичної особи 42647932);

від 14.06.2019 року №3003821 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Актінос» (ідентифікаційний код юридичної особи 40383676);

від 14.06.2019 року №6065252 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Карат Альянс» (ідентифікаційний код юридичної особи 41910100);

від 14.06.2019 року № 4052597 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Фенікія фрут» (ідентифікаційний код юридичної особи 39175431);

від 21.06.2019 року №1070068 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Укрснаб ЛТД» (ідентифікаційний код юридичної особи 42981779);

від 21.06.2019 року №4057282 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Креатив Південь» (ідентифікаційний код юридичної особи 40282353);

від 21.06.2019 року №5003367 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Юг-Тел» (ідентифікаційний код юридичної особи 30913869);

від 24.06.2019 року №2057712 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Полюс лайт» (ідентифікаційний код юридичної особи 40372448);

від 24.06.2019 року №4056853 «Державна реєстрація змін до

установчих документів юридичної особи» щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайтранспроект ЛТД» (ідентифікаційний код юридичної особи 40196837);

від 19.07.2019 року №3056446 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофокс» (ідентифікаційний код юридичної особи 40105488);

від 19.07.2019 року №2059463 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Бідев» (ідентифікаційний код юридичної особи 40711948);

від 19.07.2019 року №1143823 «Державна реєстрація змін до відомостей про фізичну особу-підприємця» щодо ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 );

від 19.07.2019 року №1015834 «Державна реєстрація змін до відомостей про фізичну особу-підприємця» щодо ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 );

від 26.07.2019 року №5057895 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» щодо приватного підприємства «Остіум» (ідентифікаційний код юридичної особи 40412642);

від 26.07.2019 року №3070383 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Актуна» (ідентифікаційний код юридичної особи 43033469);

від 26.07.2019 року №2057464 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Нексес 8» (ідентифікаційний код юридичної особи 40323359);

від 29.07.2019 року №9034218 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» щодо товариства з обмеженою відповідальністю «ТК Рондо» (ідентифікаційний код юридичної особи 36288539);

від 29.07.2019 року №5036063 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Органік-Трейд» (ідентифікаційний код юридичної особи 36553323);

від 05.08.2019 року №6063986 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Пласт-Мікс» (ідентифікаційний код юридичної особи 41646094);

від 05.08.2019 року №7013331 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Трансморсервіс» (ідентифікаційний код юридичної особи 33865389);

від 06.08.2019 року №5043803 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Стрим» (ідентифікаційний код юридичної особи 38156418);

від 07.08.2019 року №1051518 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Трансінжиніринг» (ідентифікаційний код юридичної особи 39093039).

Щодо результатів розгляду запиту в частині проведення спеціальної перевірки діяльності державного реєстратора ОСОБА_1 у Державному реєстрі прав відповідач повідомив, що оскільки позивачем після призначення на посаду не проводилось жодних реєстраційних дій у Державному реєстрі прав, відсутній сам предмет спеціальної перевірки, а тому позивачу необхідно пройти тестування на знання законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Не погоджуючись із висновком відповідача в частині, що стосується не проходженням ОСОБА_1 спеціальної перевірки у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом у справі №420/2156/20.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Повноваження Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації визначаються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 року №755-IV (далі ЗУ №755-IV).

Так, відповідно до положень частини 2 статті 5 цього Закону до повноважень Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації належить: 1) формування державної політики у сфері державної реєстрації; 2) нормативно-правове, методологічне та інформаційне забезпечення у сфері державної реєстрації; 2-1) організація роботи з підготовки та підвищення кваліфікації державних реєстраторів, крім нотаріусів, які виконують повноваження державної реєстрації відповідно до покладених на них законом обов`язків; 3) координація діяльності у сфері державної реєстрації громадських формувань; 4) контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації, у тому числі шляхом постійного моніторингу реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі відповідно до цього Закону та прийняття обов`язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом; 5) здійснення повноважень держателя Єдиного державного реєстру; 6) визначення технічного адміністратора; 7) забезпечення надання доступу до Єдиного державного реєстру державним реєстраторам, уповноваженим особам суб`єктів державної реєстрації прав, іншим суб`єктам відповідно до цього Закону та прийняття рішень про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом; 8) розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України та прийняття обов`язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом; 9) складання протоколів про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення; 10) взаємодія з державними органами, органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями з питань державної реєстрації; 11) державна реєстрація політичних партій, всеукраїнських профспілок, їх об`єднань, всеукраїнських об`єднань організацій роботодавців, відокремлених підрозділів іноземних неурядових організацій, представництв, філій іноземних благодійних організацій, постійно діючих третейських судів, засновниками яких є всеукраїнські громадські організації, всеукраїнських творчих спілок, символіки громадських формувань; 12) надання виписок у паперовій формі для проставлення апостилю та проставлення на них апостилю; 13) здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 7 ЗУ №755-IV визначено, що єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до пункту 1 Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 року №990 (далі - Порядок №990), моніторинг реєстраційних дій - комплекс організаційних та технічних (з використанням програмних засобів ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри) заходів, які забезпечують систематичну, вибіркову перевірку дотримання державними реєстраторами прав на нерухоме майно, державними реєстраторами юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі державні реєстратори), уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації законодавства під час проведення реєстраційних дій за критеріями, визначеними цим Порядком.

Відповідно до пункту 6 Порядку моніторинг реєстраційних дій а реєстрах як комплекс організаційно-технічних заходів, що за допомогою програмних засобів ведення реєстрів забезпечує - проведення посадовими особами Мін`юсту аналітичного дослідження реєстраційних Дій за певний проміжок часу (тиждень, місяць або квартал) за принципом зростання (без перевірки попередніх періодів), здійснюється за такими критеріями: 1) скасування записів у реєстрах; 2) проведення реєстраційних дій з порушенням строків, визначених законами; 3) проведення державної реєстрації припинення; обтяжень права власності та інших речових прав, похідних від права власності, на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва (крім випадку проведення такої реєстраційної дії державними та приватними виконавцями); 4)проведення державним реєстратором реєстраційних дій протягом одного року з дня призначення на відповідну посаду суб`єктом державної і реєстрації, з дня призначення на посаду державного нотаріуса чи з дня реєстрації приватної нотаріальної діяльності, а також протягом шести місяців з дня відновлення доступу державного реєстратора до реєстрів.

Згідно п. 8 Порядку №990 (в редакції, чинній на момент проведення спеціальної перевірки) спеціальна перевірка діяльності державного реєстратора в реєстрах проводиться у строк, що не перевищує 25 календарних днів з дати надходження до Мін`юсту від суб`єкта державної реєстрації, на посаду державного реєстратора або на виконання функцій державного реєстратора в якому претендує особа, відповідного запиту, в якому обов`язково зазначаються такі відомості: прізвище, ім`я та по батькові (у разі наявності) претендента (у разі зміни таких відомостей також зазначаються прізвище, ім`я та по батькові до змін); серія та номер паспорта громадянина України, відомості про дату та орган, що здійснив видачу паспорта громадянина України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім випадків, коли фізична особа через свої релігійні переконання відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відмітку у паспорті); найменування суб`єкта державної реєстрації, в якому особа обіймала посаду державного реєстратора або виконувала функції державного реєстратора.

До запиту додаються засвідчені в установленому порядку відповідним суб`єктом державної реєстрації копії: паспорта громадянина України; документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім випадків, коли фізична особа через свої релігійні переконання відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відмітку у паспорті); документа про освіту; трудової книжки.

Спеціальна перевірка діяльності державного реєстратора в реєстрах проводиться шляхом перевірки реєстраційних дій такого реєстратора в реєстрах із застосуванням вибіркового підходу та охоплює період обіймання посади державного реєстратора або виконання функцій державного реєстратора не більше двох місяців.

Інформація про результати спеціальної перевірки діяльності державного реєстратора в реєстрах надсилається Мін`юстом до суб`єкта державної реєстрації, який надіслав відповідний запит.

Особа, у діях якої за результатами спеціальної перевірки діяльності державного реєстратора в реєстрах виявлено одноразове грубе або неодноразове порушення законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах, вважається такою, що не пройшла спеціальну перевірку та не може бути призначена на посаду державного реєстратора або виконувати функції державного реєстратора.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі:

1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації;

2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження судового рішення, на підставі якого вчинено реєстраційну дію;

3) рішень, прийнятих за результатами оскарження в адміністративному порядку відповідно до статті 34 цього Закону.

Згідно статті 34 Закону №755-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі судового рішення); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення (крім рішення, згідно з яким проведено реєстраційну дію), дії або бездіяльність державного реєстратора; 2) на дії або бездіяльність суб`єктів державної реєстрації.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову в задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатом розгляду скарги, - у разі оскарження реєстраційної дії, рішення територіального органу Міністерства юстиції; б) проведення державної реєстрації - у разі оскарження відмови у державній реєстрації, зупинення розгляду документів; в) виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором; в-1) про усунення порушень, допущених державним реєстратором з визначенням строків виконання наказу; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру; ье) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

Разом з тим, статтею 32 Закону №755-IV передбачено, що у разі виявлення у відомостях Єдиного державного реєстру помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної помилки), допущеної суб`єктом державної реєстрації, заявник письмово в паперовій або електронній формі повідомляє про це суб`єкта державної реєстрації, який перевіряє відповідність відомостей Єдиного державного реєстру інформації, що міститься в документах, що стали підставою для внесення цих відомостей.

Якщо факт невідповідності підтверджено, суб`єкт державної реєстрації безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення.

Виправлення помилки у відомостях Єдиного державного реєстру, допущеної не з вини суб`єкта державної реєстрації, здійснюється за плату, розмір якої встановлений цим Законом.

У разі виявлення суб`єктом державної реєстрації помилки, допущеної у відомостях Єдиного державного реєстру, він в одноденний строк безоплатно виправляє допущену помилку та письмово повідомляє про це заявника.

Виправлення помилок, допущених у відомостях Єдиного державного реєстру внаслідок наявності помилок у документах, на підставі яких були внесені такі відомості, здійснюється після виправлення помилок у зазначених документах.

Виправлення помилок у відомостях Єдиного державного реєстру може здійснюватися також на підставі судового рішення.

Відповідно до п.19 Порядку здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року №990 допущення державним реєстратором технічних помилок під час здійснення реєстраційних дій в реєстрах не є підставою для притягнення державного реєстратора до передбаченої законом відповідальності у разі, коли такі помилки можуть бути виправлені державним реєстратором самостійно або у порядку, передбаченому законом.

Як було зазначено позивачем в адміністративному позові, нею було самостійно скасовано наступні реєстраційні дії задля виправлення помилок, які вона допустила під час виконання своїх посадових обов`язків, а саме:

- 14.06.2019 року «Скасування реєстраційної дії (для виправлення помилок)» №8014892 щодо товариства з обмеженою відповідальністю «МАЙЯ» (ідентифікаційний код юридичної особи 13894097).

Так, позивач зазначила, що вона помилково здійснила зазначену реєстраційну дію, оскільки протокол загальних зборів учасників ТОВ «МАЙЯ» було подано в нотаріально посвідченій копії, проте підписи учасників не було посвідчено в установленому законом порядку. Вже після проведення реєстраційної дії виправити таку помилку, як зазначає позивач, є можливим шляхом скасуванням вказаної реєстраційної дії (для виправлення помилок). При цьому документи подані для даної реєстраційної дії були одразу державним реєстратором повернуті заявнику, претензій від заявника до державного реєстратора не було і не має до теперішнього часу.

- 27.06.2019 року №0008570 «Скасування реєстраційної дії (для виправлення помилок)» щодо ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Так, як зазначає позивач у адміністративному позові, скасування вищезазначеної реєстраційної дії було проведено в результаті допущення нею технічної помилки, а саме при здійсненні державної реєстрації фізичної особи-підприємця нею було помилково обрано невірний населений пункт. Крім того, в пакеті документів для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 було додатково подано заяву про застосування спрощеної системи оподаткування, що враховано позивачем не було. За таких умов виправити допущену помилку через вкладку «корегування» було не можливо, у зв`язку з тим, що органи ДФС в такому випадку не отримують відомостей про подану заявником заяву на обрання спрощеної системи оподаткування, а візьмуть особу на облік на загальну систему оподаткування, що спричинить додаткові незручності для підприємця.

Саме тому, як стверджує ОСОБА_1 , єдиним способом виправити допущену помилку було скасування державної реєстрації (для виправлення помилок) та проведення такої реєстрації повторно без помилок.

При цьому позивачем, у той самий день 27.06.2019 року, було повторно правильно проведено реєстрацію ОСОБА_2 , як фізичної особи-підприємця, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Заявника було повідомлено, претензій з його боку не надходило.

- 30.07.2019 року №0154462 «Скасування реєстраційної дії (для виправлення помилок)» щодо ОСОБА_3 .

Так, позивач зазначає, що здійснила зазначену реєстраційну дію, оскільки при здійсненні державної реєстрації ОСОБА_3 , як фізичної особи-підприємця, нею було помилково обрано невірний район в місті Одесі. З огляду на зазначене відомості згідно частини 3 статті 13 Закону в порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів були б направлені в державні органи помилково обраного району міста. Тому єдиним доцільним і можливим способом виправлення цієї помилки було проведення «Скасування реєстраційної дії (для виправлення помилок)» щодо ОСОБА_3 та проведення реєстрації заново без допущення помилок.

При цьому позивачем, у той самий день 30.07.2019 року, було повторно проведено реєстрацію ОСОБА_3 , як фізичної особи-підприємця, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Заявника було повідомлено, претензій з його боку не надходило.

З даного приводу суд зазначає, що в матеріалах адміністративної справи наявні повідомлення державного реєстратора ОСОБА_1 вищезазначених фізичних та юридичних осіб про виправлення допущених нею помилок (т. 1 а.с. 42-45). При цьому судом не встановлено, а Міністерством юстиції України не надано до суду доказів, що вищезазначені особи звертались до відповідача або його територіальних органів зі скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора ОСОБА_1 .

Водночас в матеріалах справи наявний лист товариства з обмеженою відповідальністю «МАЙЯ» від 05.05.2020 року щодо відсутності будь-яких претензій до державного реєстратора ОСОБА_1 з приводу вчинення нею реєстраційної дії - «Скасування» (т. 1 а.с. 91).

З даного приводу суд критично ставиться до посилання відповідача щодо порушення позивачем вимог статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 року №755-IV, зокрема, щодо недолучення нею до реєстраційної справи жодного правового документу, який би слугував підставою скасування реєстраційної дії, а саме рішення суду або рішення, прийнятого за результатами оскарження в адміністративному порядку відповідно до статті 34 цього Закону, з огляду на наступне.

Так, в даному випадку відсутність жодних претензій з боку осіб, щодо яких здійснюються реєстраційні дії унеможливлює отримання позивачем, ані судового рішення відповідно до статті 25 Закону №755-IV (оскільки відсутній ініціатор звернення до суду), ані рішення за результатами оскарження в адміністративному порядку відповідно до статті 34 Закону №755-IV (оскільки відсутній скаржник).

Разом з тим помилки, допущенні державним реєстратором повинні бути та були самостійно усунуті позивачем, оскільки неусунення їх було б підставою для притягнення державного реєстратора до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, суд вважає слушними посилання позивача на те, що норми спеціального Закону №755-IV та Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 09.02.2016 року №359/5 не містять алгоритму здійснення технічного виправлення помилок.

Крім того, як було зазначено позивачем та підтверджено відповідачем, програмне забезпечення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містить технічну можливість виправлення допущених помилок двома способами: «Корегування» або «Скасування реєстраційної дії (для виправлення помилок)». Державний реєстратор при обранні технічного способу виправлення допущеної помилки керується нормами діючого законодавства та характером допущеної помилки.

Також суд приймає до уваги посилання позивача, що програмне забезпечення Єдиного Державного реєстру містить вкладки «Скасування реєстраційної дії за судовим рішенням» і «Скасування реєстраційної дії (для виправлення помилок)» (т. 2 а.с. 186 зв. бік). З огляду на зазначене суд доходить висновку, що реєстраційна дія «Скасування реєстраційної дії за судовим рішенням» здійснюється згідно ст. 25 Закону №755-IV на підставі судового рішення, а дія «Скасування реєстраційної дії (для виправлення помилок)» може застосовуватись в силу положень ст.32 того ж Закону.

Що стосується порушення позивачем строків розгляду документів, поданих для державної реєстрації та проведення інших реєстраційних дій, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону №755-IV, розгляд документів, поданих для державної реєстрації та проведення інших реєстраційних дій, щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців здійснюється протягом 24 годин після надходження документів, поданих для державної реєстрації та проведення інших реєстраційних дій, крім вихідних та святкових днів.

Як було зазначено позивачем у позові та не заперечувалось відповідачем, документи, які надійшли до ОСОБА_1 від суб`єктів господарювання 14.06.2019 року (у п`ятницю) були зареєстровані нею - 18.06.2019 року (у вівторок), тобто у перший робочий день після святкових та вихідних днів (16.06.2019 року - Трійця).

Відповідно до статті 67 Кодексу законів про працю України, якщо святковий або неробочий день збігається з суботою або неділею, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого.

Також позивачем документи, які надійшли 21.06.2019 року (п`ятниця) були зареєстровані нею - 24.09.2019 року (понеділок); які надійшли 24.06.2019 року (понеділок) були зареєстровані нею - 25.06.2019 року (вівторок); які надійшли 19.07.2019 року (п`ятниця) були зареєстровані нею - 22.07.2019 року (понеділок); які надійшли 26.07.2019 року (п`ятниця) - були зареєстровані нею - 29.07.2019 року (понеділок); які надійшли 05.08.2019 року (понеділок) - були зареєстровані нею - 06.08.2019 року (вівторок); які надійшли 06.08.2019 року (вівторок) - були зареєстровані нею - 07.08.2019 року (середа); які надійшли 07.08.2019 року (середу) - були зареєстровані нею - 08.08.2019 року (четвер).

З даного приводу у судовому засіданні представник відповідача посилався на те, що ОСОБА_1 , навіть враховуючи вихідні та святкові дні, все одно пропустила строк для вчинення реєстраційних дій, встановлений п.1 ч.1 ст.26 Закону №755-I, а саме 24 години після надходження документів.

Позивач у судовому засіданні не заперечуючи фактів вчинення деяких реєстраційних дій з перевищенням саме 24 годинного строку (навіть з урахуванням вихідних та святкових днів) зазначила, що такі випадки відбувались через некоректну роботу Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також інших реєстрів, які їй, як реєстратору, необхідно було перевірити для здійснення відповідних реєстраційних дій. При цьому, як зазначає позивач, в деяких випадках реєстрація відбувалась із запізненням лише на декілька хвилин. Водночас розгляд всіх документів, поданих для державної реєстрації та проведення інших реєстраційних дій нею було здійснено не пізніше ніж на наступний робочий день (за виключенням вихідних та святкових днів). За таких умов позивач вважає, що вчиненні нею дії не є суттєвими порушенням вимог законодавства Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», а тому не можуть бути підставою для визнання її такою, що не пройшла спеціальну перевірку.

Суд погоджується із зазначеним твердженням позивача та вважає, що відповідач надаючи оцінку діям ОСОБА_1 при здійсненні спеціальної перевірки, фактично вдався до такого явища, як «правовий пуризм».

Термін «пуризм» загальноприйнято розуміти як надмірне прагнення до чистоти, переваги форми над змістом. Слід відмітити, що поняття «правового пуризму» було введено в правовий обіг Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У рішенні у справі «Сутяжник проти Росії» (№ 8269/02) ЄСПЛ зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки. У цій справі рішення арбітражного суду, яке набрало законної сили, було скасовано в порядку нагляду з припиненням провадження у справі суто з підстави того, що спір не підлягав розгляду арбітражними судами, хоча у подальшому вимоги заявника були задоволені судом загальної юрисдикції. Ухвалюючи рішення ЄСПЛ виходив з того, що, хоча як принцип, правила юрисдикції повинні дотримуватися, однак, враховуючи обставини даної справи, була відсутня соціальна потреба, яка б виправдовувала відступлення від принципу правової визначеності.

Таким чином, «правовий пуризм» на відміну від обставин «істотного та непереборного характеру» завжди призводить до порушення принципу правової визначеності; «правовий пуризм» - невідступне слідування вимогам процесуального закону при вирішенні питання щодо застосування чи скасування таких, що набрали законної сили, судових рішень без врахування того, чи призведе це у подальшому до реального, а не формального усунення допущених судових помилок; надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, виходячи з обставин конкретної справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів в цивільному або іншому судочинстві, що призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд; «правовий пуризм» може носити як добровільний характер й проявлятися в діяльності окремих посадових осіб, так і бути вимушеним через санкціонування державою, яка обмежує реалізацію дискреційних повноважень суб`єктів правозастосування, не допускаючи відступ від правових приписів.

При цьому формальне застосування певних норм, не враховуючи всіх обставин справи, в свою чергу, може порушити право учасника справи на справедливий судовий розгляд справи.

На користь зазначеного висновку суду свідчить також те, що в сучасній редакції пункту 8 Порядку №990 (чинного на момент розгляду справи судом) зазначено, що особа вважається такою, що не пройшла спеціальну перевірку та не може бути призначена на посаду державного реєстратора у разі, коли за результатами спеціальної перевірки діяльності державного реєстратора в реєстрах в діях особи виявлено одноразове грубе або неодноразові істотні порушення законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах.

При цьому у разі виявлення в діях особи порушень порядку проведення реєстраційних дій, які пов`язані з неправильним застосування програмних засобів ведення реєстрів та/або інших порушень, які не впливають на права та/або обов`язки відповідних суб`єктів правовідносин, особа може бути визнана такою, що пройшла спеціальну перевірку, за умови підвищення кваліфікації у строки, визначені Мін`юстом.

Отже на теперішній час підставою для визнання особи такою що не пройшла спеціальну перевірку та не може бути призначена на посаду державного реєстратора може бути вчинення або одноразового грубого або неодноразових істотних порушень законів.

Водночас, враховуючи характер встановлених Міністерством юстиції України порушень з боку позивача, а також те, що вони жодним чином не вплинули на права та/або обов`язки відповідних суб`єктів правовідносин у сфері державної реєстрації, суд вважає, що відповідач прибіг до надмірного формалізму, чим позбавив ОСОБА_1 права на подальше обіймання посади державного реєстратора.

При цьому суд критично ставиться до посилання відповідача відносно необхідності закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що Міністерством юстиції України не було вчинено дій, які б призвели до порушення прав та інтересів ОСОБА_1 , а висновок щодо не проходження нею спеціальної перевірки містить в собі виключно довідкову інформацію, а отже наявні підстави для закриття провадження.

Так суд зазначає, що пунктом 34 Порядку №990 (чинного на момент розгляду справи судом) визначено, що рішення, дії або бездіяльність Мін`юсту під час здійснення контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації можуть бути оскаржені до суду.

При цьому статтею 238 КАС України чітко визначено правові підстави для закриття провадження у справі.

Так згідно ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі в разі: 1)якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства; 2)якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом; 3)якщо сторони досягли примирення; 4)якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 5)у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 6)щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили; 7)щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили; 8)щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Суд зазначає, що зазначений перелік підстав для закриття провадження у справі є вичерпний та розширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з тим, заявляючи клопотання про закриття провадження у справі №420/2156/20 відповідач не зазначив жодної із законодавчих підстав, визначених ст. 238 КАС України.

На підставі вищезазначеного, а також враховуючи відсутність законодавчих підстав для закриття провадження у адміністративній справі суд вважає клопотання відповідача необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Посилання Міністерства юстиції України, що ним не приймалось жодного рішення або не вичинялось будь-яких дій (що могли б вплинути на права та інтереси позивача), на думку суду, може бути виключно підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в адміністративному судочинстві, але не є підставою для закриття провадження у справі.

При цьому суд зауважує, що п. 8 Порядку №990 визначено, що особа, яка не пройшла спеціальну перевірку не може бути призначена на посаду державного реєстратора або виконувати функції державного реєстратора.

Враховуючи встановлені судом обставини у справі №420/2156/20, а також те на підставі дій вчинених Міністерством юстиції України щодо складення висновку за результатами спеціальної перевірки, викладеному у листі від 04.03.2020 року №10646/1285-26-20/19.2.3, ОСОБА_1 була визнана такою що не пройшла спеціальну перевірку в Єдиному державному реєстрі, в результаті чого позивач не була призначена на посаду державного реєстратора, суд вважає зазначені дії відповідача такими, що порушили права та інтереси позивача ОСОБА_1 .

При цьому суд доходить висновку, що зазначені дії були вчинені відповідачем без дотримання положень ч. 2 ст. 2 КАС України, а саме необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для їх вчинення, а також без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача та цілями, на досягнення яких були спрямовані ці дії, тобто непропорційно, а тому вони підлягають визнанню судом протиправними.

За таких умов позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Міністерства юстиції України щодо складення висновку за результатами спеціальної перевірки, викладеному у листі від 04.03.2020 року №10646/1285-26-20/19.2.3 в частині визнання ОСОБА_1 такою, що не пройшла спеціальну перевірку в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Водночас суд зазначає, що пунктом 34 Порядку №990 (чинного на момент розгляду справи судом) передбачено, що у разі скасування судом рішення Мін`юсту за результатами проведення спеціальної перевірки діяльності державного реєстратора в реєстрах тестування на знання законодавства у сфері державної реєстрації, камеральної перевірки Мін`юст забезпечує повторне проведення таких перевірок/тестування відповідно до цього Порядку.

Повторна спеціальна перевірка діяльності державного реєстратора в реєстрах проводиться шляхом перевірки реєстраційних дій такого реєстратора в реєстрах із застосуванням вибіркового підходу, що охоплює інший період, ніж той, що вже перевірявся.

За таких умов суд вважає за необхідне зобов`язати Міністерство юстиції України повторно провести спеціальну перевірку стосовно ОСОБА_1 на підставі листа Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 15.01.2020 року №65 з урахуванням висновків суду, зроблених в адміністративній справі №420/2156/20.

При цьому позовні вимоги позивача щодо визнання неправомірними дії Міністерства юстиції України щодо затвердження висновків спеціальної перевірки стосовно ОСОБА_1 , а також визнаня протиправним та скасувати рішення Міністерства юстиції України оформленого листом №10646/1285-26-20/19.2.3 від 04.03.2020 року, щодо затвердження результатів спеціальної перевірки, задоволенню не підлягають, оскільки як було встановлено судом, відповідачем власні дії щодо викладення спірного висновку, саме рішенням Міністерства юстиції України не оформлювались, а доказів вчинення окремих дій щодо затвердження цього висновку до суду не надано.

Як було встановлено судом під час розгляду справи, після складання начальником відділу моніторингу та контролю в сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців довідки від 18.02.2020 року №1269-19.2.2-20 та внесенням відповідних пропозицій начальником управління контролю та моніторингу суб`єктів державної реєстрації у доповідній записці від 04.03.2020 року №1767-19.2.3-20, Міністерство юстиції України саме листом від 04.03.2020 року №10646/1285-26-20/19.2.3 повідомило Дальницьку сільську раду Овідіопольського району Одеської області про те, що ОСОБА_1 не пройшла спеціальну перевірку.

За таким умов протиправними є саме дії Міністерства юстиції України щодо складення висновку за результатами спеціальної перевірки, викладеному у листі від 04.03.2020 року №10646/1285-26-20/19.2.3.

При цьому суд критично ставиться до всіх інших посилань позивача та її представника, покладених в обґрунтування позовних вимог, оскільки вони не впливають на висновки суду в даній адміністративній справі.

Судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позовної заяви були додані квитанції про сплату судового збору за подання адміністративного позову у загальній сумі 1681,60 грн.

На підставі вищезазначеного, враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача суму сплаченого нею судового збору з Міністерства юстиції України за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень пропорційно частині задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 840,80 грн.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 12, 72-80, 192-194, 241-246, 251, 255, 257, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства юстиції України (01001, м.Київ, вул. Архітектора Городецького, 13), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Дальницька сільська рада Овідіопольського району Одеської області (67842, Одеська область, Овідіопольський район, с.Дальник, вул. Дружби, 126) про визнання протиправними дій, рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо складення висновку за результатами спеціальної перевірки, викладеному у листі від 04.03.2020 року №10646/1285-26-20/19.2.3 в частині визнання ОСОБА_1 такою, що не пройшла спеціальну перевірку в Єдиному державному реєстрі.

Зобов`язати Міністерство юстиції України повторно провести спеціальну перевірку стосовно ОСОБА_1 на підставі листа Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 15.01.2020 року №65.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Міністерства юстиції України за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 15 лютого 2021 року.

Суддя О.В. Білостоцький

.