Справа № 420/10512/20
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

за участю:

від позивача: Божко А.В. за ордером

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Барбатекстіль» (, місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Французький бульвар, 66/1) до Одеської митниці Держмитслужби (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21а) про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA 500050/2020/000027/2 від 24 вересня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 12 жовтня 2020 року надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Барбатекстіль» (, місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Французький бульвар, 66/1) до Одеської митниці Держмитслужби (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21а) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA 500050/2020/000027/2 від 24 вересня 2020 року.

Ухвалою від 16 жовтня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

До суду 07 грудня 2020 року (вхід. № ЕП/23537/20) надійшла заява про зміну предмета позову (доповнення до позовних вимог), в якій заявник просив збільшити позовні вимоги та в тому числі визнати протиправною бездіяльність Одеської митниці Держмитслужби, яка полягала в не проведенні в письмовому вигляді консультації між ТОВ «Барбатекстіль» та Одеською митницею Держмитслужби відповідно до ч.5,6 ст. 55 та ч. 4 ст. 57 Митного кодексу перед винесенням рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500050/2020/000027/2 від 24 вересня 2020 року.

На обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 03 червня 2020 року між Kausar Processing Industries (Pvt) Ltd, компанією, зареєстрованою в Ісламській Республіці Пакистан, («Продавець») та Позивачем був укладений Контракт №КРІ/786/0306/2020, відповідно до якого Продавець продає Позивачу текстильні тканини власного виробництва відповідно до умов контракту та 19 серпня 2020 року продавець на виконання пункту 1 Контракту виставив Позивачу до сплати Інвойс №КР1/786/9583/2020 на загальну суму 99 791,27 долар США на умовах поставки товару CIF м. Одеса, Україна, які передбачені Контрактом.

Позивач зазначив, що виконуючи приписи частини другої статті 53 МК України, при поданні Митної декларації 210194 надав Відповідачу, зокрема фотокопії наступних документів: Контракту, Додаткової угоди 1, Інвойса, Поліса морського страхування №04/М/С200/0466334/0820/01 від 24 серпня 2020 року, укладеного між Продавцем та Страховою компанією Century Insurance Company Limited, Коносамента №HLCUKHI200824356 від 25 серпня 2020 року.

24 вересня 2020 року Відповідач надіслав Позивачу через спеціалізовану систему обміну електронними повідомленнями Запит (повідомлення) Відповідача щодо надання додаткових документів для підтвердження митної вартості Товару за Митною декларацією 210194.

Позивач зазначив, що 24 вересня 2020 року у відповідь на запит надав відповідачу лист № 2409/20-01 з підтвердженням вартості товару та певну інформацію та документи, та просив провести в письмовому вигляді консультацію з позивачем перед прийняттям рішення про коригування митної вартості.

Однак, позивач зазначив, що відповідач 24 вересня 2020 року, незважаючи на всі зусилля Позивача щодо підтвердження митної вартості Товару, без проведення в письмовому вигляді консультації з Позивачем прийняв Рішення про коригування митної вартості товарів №UА500050/2020/000027/2, яким застосував другорядний (резервний) метод для визначення митної вартості Товару та виніс Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №иА500050/2020/00200, якою відмовив Позивачу в митному оформленні (випуску) Товару за Митною декларацією 210194.

Позивач вважає зазначене рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідач протиправно скоригував митну вартість Товару 1 та Товару 2 за Митною декларацією 210194, адже Позивачем був наданий один і той самий пакет документів для підтвердження митної вартості як Товару 1 та Товару 2, так і Товару 3 за Митною декларацією 210194, тобто Відповідач на підставі одних і тих самих документів здійснив вибірковий (необ`єктивний) підхід при визначенні митної вартості Товару 1 та Товару 2 за Митною декларацією 210194. При цьому надані Позивачем документи для підтвердження митної вартості Товару повністю влаштували Відповідача при підтвердженні митної вартості Товару 3 за Митною декларацією 210194.

Також позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, оскільки незважаючи на вимогу позивача про проведення письмової консультації з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товару, такої консультації перед винесенням рішення не провів.

Ухвалою від 09 грудня 2020 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №420/10512/20 до 14 січня 2021 року.

Ухвалою, занесеною до протоколу підготовчого судового засідання 23 грудня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 04 лютого 2021 року на 10 годину 00 хвилин.

Представник позивача на відкритому судовому засіданні, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач на відкрите судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином та завчасно засобами електронної пошти, про що свідчить звіт з серверу, відзив на позовну заяву у строк встановлений судом до суду не надав.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

До суду 08 лютого 2021 року (вхід. № 6060/21) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (після ухвалення рішення по справі), тому відзив не береться судом до розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З цих підстав, ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання 04 лютого 2021 року суд вирішив продовжити розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши наявні у справи письмові докази, судом у справі встановлені такі факти та обставини.

Матеріалами справи підтверджено, що 03 червня 2020 року між Kausar Processing Industries (Pvt) Ltd, компанією, зареєстрованою в Ісламській Республіці Пакистан, (надалі - «Продавець») та ТОВ «Барбатекстіль» (Покупець) був укладений Контракт №КРІ/786/0306/2020, відповідно до якого Продавець продає Позивачу текстильні тканини власного виробництва (надалі Товар) (а.с.11).

Відповідно до п.п. 1-3 Контракту, кількість, ціна, вартість, умови поставки вказуються окремо в інвойсах. Інвойс на поставку в рамках Контракту є його невід`ємною частиною.

Ціна товару, що постачається, повинна бути узгоджена сторонами. Вона вказується в інвойсі на поставку.

Ціна товару визначається на умовах CIF м. Одеса, Україна.

Зміни базових умов поставки погоджуються сторонами шляхом укладення додаткової угоди до даного Договору.

Загальна сума Договору складається із сум всіх рахунків за період дії контракту. Валюта контракту, долар США.

Також, умовами договору перебачено, що оплата вартості партії товару здійснюється банківським переказом на рахунок Продавця протягом 90 днів із моменту надходження товару від Продавця Позивачу.

Базові умови поставки - CIF м. Одеса, Україна (Incoterms 2010).

Відповідно до п. 5 Контракту, упаковка та маркування відвантаженого Товару має відповідати стандартам, технічним умовам та зразкам, погодженим Сторонами при укладенні Контракту. Партія товару від Продавця супроводжується коносаментом, комерційним інвойсом, сертифікатом походження, пакувальним листом, сертифікатом якості, копією декларації з боку експортера тощо.

Також, матеріалами справи підтверджено, що 05 серпня 2020 року Kausar Processing Industries (Pvt) Ltd, компанією, зареєстрованою в Ісламській Республіці Пакистан, (надалі - «Продавець») та ТОВ «Барбатекстіль» (Покупець) укладено Додаткову угоду №1 до Контракту, відповідно до умов якої пункт 2 Контракту викладено в новій редакції: Ціна товару повинна бути погоджена Сторонами. Вона вказується в інвойсі на поставку. Ціна товару визначається на умовах CIF м. Одеса, Україна. Загальна сума Контракту складає суму вартості всіх інвойсів поставки в рамках цього контракту. Оплата за Контрактом здійснюється в формі документарного інкасо відповідно до Уніфікованих правил для Інкасо (у редакції від 1995 року) публікації МТП №522 (а.с.12).

Так, суд встановив, що 19 серпня 2020 року Продавець на виконання пункту 1 Контракту виставив Позивачу до сплати Інвойс №КР1/786/9583/2020 на загальну суму 99 791,27 долар США на умовах поставки товару CIF м. Одеса, Україна, які передбачені Контрактом (а.с.13).

Також, суд встановив, що з метою митного оформлення товару 24 вересня 2020 року Позивач подав до Одеської митниці Держмитслужби Митну декларацію №UA500050/2020/210194, у графах 31 декларації Позивачем був зазначений товар, придбаний у Продавця): тканина вибивна текстильна, полотняного переплетення, з надрукованим малюнком, просочення, дублювання і покриття пластмаси, які спостерігаються неозброєним поглядом, відсутні, виготовлена з синтетичних штапельних поліефірних волокон 50,5-81% та бавовняних волокон 49,5-19%, загальною шириною 220±5 см, поверхневою щільністю 110 (+/-10) г/м2, арт. GOLD; 2) тканина вибілена, полотняного переплетення, просочення, дублювання та покриття пластмаси, що спостерігається неозброєним оком, відсутнє, з синтетичних штапельних поліефірних волокон 52,3±0,5% та бавовни - 47,7±0,5%, шириною по фону (між пругами) 220 см, поверхневою щільністю 95±2 г/м2, арт. GOLD, в кількості 2 500 погонних метрів за ціною 0,8122015 доларів США за 1 погонний метр, та тканина вибілена, полотняного переплетення, просочення, дублювання та покриття пластмаси; комплект рекламних зразків текстильних тканин, складаються з наборів різноманітних текстильних полотен з обробленими краями, зшиті між собою, в кількості 96 штук. Країна виробництва РК. Виробник - Kausar Processing Industries (Pvt) Ltd.

Відповідно до графи 22 Митної декларації, загальна митна вартість Товару склала 99 791,27 долар США, як це зазначено в Інвойсі, а його поставка відбувалася на умовах C1F м. Одеса, Україна (а.с.14-15).

Також, суд встановив, що разом з декларацією на виконання вимог статті 335 та 53 Митного кодексу України, було подано наступні документи: зовнішньоекономічний договір від 03.06.2020 року, додаткова угода до контракту, інвойс від 19.08.2020 року, коносамент від 25.08.2020 року, поліс морського страхування від 24.08.2020 року.

Матеріалами справи підтверджено, що 24 вересня 2020 року відповідач надіслав позивачу через спеціалізовану систему обміну електронними повідомленнями запит (повідомлення) щодо надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару за вказаною митною декларацією, а саме: договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаного з договору про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунків на здійснення платежів третім особам на користь продавця; рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору; виписки з бухгалтерської документації; прейскурантів, каталогів виробника товару; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями (а.с. 18).

Також матеріалами справи підтверджено, що 24 вересня 2020 року ТОВ «Барбатекстіль» надало відповідь на запит Держмитслужби, в якому надало додаткові пояснення щодо визначення митної вартості за першим методом та просило завершити митне оформлення митної декларації IM 40 ДЕ №UA 500050/2020/210194 та у випадку неможливості визнання митної вартості товару за першим методом провести у письмовому вигляді консультацію між ТОВ та Одеською митницею перед винесенням рішення про коригування митної вартості товару з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товару та у ході письмової консультації використати інформацію про митну вартість Товару № 1 за митною декларацією декларації № UA500070/2020/200848, додавши до листа копію цієї декларації (а.с. 19-20, 21-22).

Однак, суд встановив, що 24.09.2020 року Одеською митницею Держмитслужби в митному оформленні відмовлено згідно з вимог ч. 6 п. 2 ст. 54 МК України та прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500050/2020/00200 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA500050/2020/000027/2 від 24 вересня 2020 року (а.с.23-25).

Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог, проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, вислухавши вступне слово представника позивача, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог повністю, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України (надалі - МК України), законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

До митної справи, відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, 24 ст. 4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями Митного кодексу України, орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 зазначеної статті Кодексу, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи при наявності визначених законом підстав, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Частиною першою статті 337 МК України визначено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 337 МК України визначено, що контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Суд встановив, що підтверджено матеріалами справи, що під час здійснення Одеською митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом за МД №500050/2020/210194 було встановлено, що надані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема, відповідно до п. 2 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням; згідно інвойсу від 19.08.2020 року #KPI/786/9583/2020 та інших документах поданих до митного оформлення відсутні відомості щодо суми даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

З метою усунення виявлених розбіжностей та підтвердження числових складових митної вартості від декларанта було витребувано відповідно до вимог частин 3 статті 53, статей 54, 57 МКУ додаткові документи згідно з переліком, викладеним у електронному повідомленні.

24 вересня 2020 року позивач надав Відповідачу відповідь на цей запит листом за №2409/20-01 та для підтвердження заявленої митної вартості Товару в розмірі 99 791,27 долар США Позивач надав Відповідачу наступні документи та інформацію:

1) щодо вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням, - Позивач зазначив про безпідставне твердження Відповідача, зазначене в Запиті, щодо не підтвердження Позивачем вартості упаковки та пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням, адже відповідно до пункту 3 Контракту та Інвойса, виставленого Продавцем, поставка Товару відбувалась на умовах CIF м. Одеса, Україна (відповідно до Incoterms 2010), які передбачають, зокрема в статті А.9 Розділу CIF наступне:

«...Термін "вартість, страхування та фрахт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження.

Продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте, ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця. Однак за умовами терміна CIF на продавця покладається також обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення...

Продавець зобов`язаний за власний рахунок укласти на звичайних умовах договір перевезення товару до названого порту призначення звичайним судноплавним Маршрутом морським (або, у відповідному випадку, внутрішнім водним) судном такого типу; що звичайно використовується для перевезення товарів з характеристиками, аналогічними визначеним у договорі купівлі-продажу...

Продавець зобов`язаний нести витрати, пов`язані з діями щодо перевірки товару (такими як перевірка якості, розмірів, ваги, кількості), необхідними для здійснення поставки товару у відповідності зі статтею А. 4.

Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару, яке він організує (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відвантажувати товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки), Упаковка повинна містити належне маркування...».

Позивач звернув увагу Відповідача на те, що вартість упаковки та пакувальних матеріалів, та робіт, пов`язаних з пакуванням, на умовах поставки CIF м. Одеса, Україна була понесена Продавцем, а не Позивачем, оскільки саме на Продавця покладений обов`язок щодо забезпечення пакування товару;

2) щодо договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаного з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), - Позивач звернув увагу Відповідача, що в нього були відсутні будь-які договори (угоди, контракти) із третіми особами, пов`язані з Контрактом, рахунки про здійснення платежів третім особам на користь Продавця та рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов Контракту, оскільки треті особи не залучалися Позивачем до поставки Товару;

3) щодо виписки з бухгалтерської документації - Позивач звернув увагу Відповідача, що у нього були відсутні станом на день підписання Листа будь-які Інші бухгалтерські документи, пов`язані з поставкою Товару, адже сам Товар не брався на бухгалтерській облік Позивача, так як він знаходився в зоні митного контролю Відповідача та не був випущений у вільний обіг;

4) щодо прейскурантів (прайс-листів), каталогів виробника товару - позивач повідомив Відповідачу, що у нього були відсутні станом на день підписання Листа будь-які каталог, специфікація, прейскурант (прайс-лист) Продавця щодо Товару.

5) щодо висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, - Позивач звернув увагу Відповідача на те, що у нього був відсутній станом на день підписання Листа будь-який висновок про якісні та вартісні характеристики Товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. Окрему увагу Відповідача Позивач звернув на те, що приписи частини третьої статті 53 МК України покладають на Позивача обов`язок щодо надання експертного висновку лише за умови його наявності в Позивача.

Також, суд встановив, що у прохальній частині Листа позивач просив у випадку неможливості визнання митної вартості Товару за першим методом провести в письмовому вигляді консультацію між Позивачем та Відповідачем перед винесенням рішення про коригування митної вартості товарів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості Товару та в ході такої консультації використати наступну інформацію:

1) про митну вартість товару №1 за Митною декларацією ІМ40ДЕ №ПА500070/2020/202848 від 13 січня 2020 року (надалі - «Митна декларація 202848») при застосуванні другорядних методів визначення митної вартості Товару 1 - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів відповідно до статті 60 МК України та резервного методу відповідно до статті 64 МК України;

2) про митну вартість товару №2 за Митною декларацією 202848 при застосуванні другорядних методів визначення митної вартості Товару 2 - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів відповідно до статті 60 МК України та резервного методу відповідно до статті 64 МК України.

За результатами розгляду цього листа відповідачем прийнято оскаржуване рішення, з підстав того, що відповідно до п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Такі відомості щодо даної складової відсутні.

Оцінюючи надані сторонами докази по справі, суд доходить висновку, що відповідачем помилково прийнято оскаржуване рішення.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності;

Сторони є вільними у укладенні зовнішньоекономічного договору, а тому відсутність банківських реквізитів у відповідних документах не може вплинути на митну вартість імпортованого товару.

Відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті витрати, понесені покупцем, у т.ч. вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

Суд встановив, що відповідно до Розділу 5 Договору, упаковка та маркування відвантаженого товару повинні відповідати стандартам, технічним умовам та зразкам, , які обумовили сторони при підписанні договору. Партія товару від продавця супроводжується коносаментом, комерційним інвойсом, сертифікатом походження, пакувальним листом, сертифікатом якості, копією декларації країни експортера тощо.

Позивач зазначив, що відповідно до пункту 3 Контракту та Інвойса, виставленого Продавцем, поставка Товару відбувалась на умовах CIF м. Одеса, Україна (відповідно до Incoterms 2010), які передбачають, зокрема, в статті А.9 Розділу CIF наступне: Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару, яке він організує (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відвантажувати товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки), Упаковка повинна містити належне маркування.

Згідно з частиною 3 статті 53 МКУ, митна вартість товару підтверджується зовнішньоекономічним контрактом, інвойс та пакувальний лист містять відомості про вартісну, якісну та кількісну характеристику товару, змістова наповненість визначених документів чинним законодавством не встановлена та відноситься до сфери відання суб`єкта господарювання.

Таким чином, оцінюючи вказані докази у справі, суд вважає, що митним органом не доведено необхідність надання позивачем додаткових документів стосовно вартості пакування при митному оформленні, у свою чергу, позивачем доведено, що ним подано достатньо документів та надано повне пояснення щодо відсутності потреби у наданні додаткових документів та те, що вартість пакування входить до вартості Товару.

Враховуючи вищевикладені та встановлені обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA 500050/2020/000027/2 від 24 вересня 2020 року є обґрунтованими та правомірними, а тому належать задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності у не проведенні в письмовому вигляді консультації між товариством з обмеженою відповідальністю «Барбатекстіль» та Одеською митницею Держмитслужби, суд доходить висновку, що ця позовна вимога є правомірною та належить задоволенню, з огляду на таке.

Так, суд встановив та підтверджено матеріалами справи, що у листі від 24 вересня 2020 року позивач просив відповідача у випадку неможливості, на думку Відповідача, визнання митної вартості Товару за першим методом провести в письмовому вигляді консультацію між Позивачем та Відповідачем перед винесенням рішення про коригування митної вартості товару з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості Товару та надання Позивачем наявної в нього інформації для застосування другорядних методів.

Проте матеріалами справи підтверджено, що відповідачем залишена без розгляду вказана частина листа позивача та н надано доказів щодо проведення письмової консультації на вимогу декларанта.

Оцінюючи вказані докази, суд виходить із застосування таких норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч. 5 ст. 55 МК України, декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді (ч. 6 ст. 55 МК України).

Згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів: в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Однак, суд встановив, що відповідач незважаючи на вимогу позивача про проведення письмової консультації з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості Товару, таку консультацію перед винесенням Рішення не провів, в зв`язку з чим, суд вважає, що відповідачем допущено протиправна бездіяльність щодо не проведення письмової консультації з позивачем, в зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині є правомірними та належать задоволенню.

Згідно з положень п.п. 4, 5 ст. 54 МК України, митний орган зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення

Відповідно до ч. 1 ст. 254 МК України, документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Пунктами 2, 3 частини 2 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що до документів, які підтверджують митну вартість товарів, відносяться зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

В пункті 21 розділу VII Рекомендацій Європейської економічної комісії ООН "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку - для міжнародної торгівлі" (ЕСЕ/TRADE/148) (Женева, вересень 1983 року) зазначено, що точний зміст переліку витрат залежить від застосовуваних умов поставки.

В пункті 22 розділу VII Рекомендацій Європейської економічної комісії ООН "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку - для міжнародної торгівлі" (ЕСЕ/RADE/148) (Женева, вересень 1983 року) показано, у якому порядку можуть зазначатися суми по рахунку, додаткові витрати та вирахування (в тому числі зазначаються витрати на навантаження товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту ввезення на митну територію України та інші витрати).

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Вищевикладені встановлені судом обставини, підтверджені застосованими нормами матеріального права спростовують доводи представника відповідача щодо недостатності поданих митниці документів для визначення митної вартості товару за основним методом.

Таким чином, враховуючи вищевикладені та встановлені судом обставини, а також те, що позивачем надано всі належним чином оформлені документи для підтвердження митної вартості товару за основним методом, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, оцінюючі встановлені у судовому засіданні факти, суд дійшов висновку, що відповідач під час здійснення контролю митної вартості, приймаючи рішення не довів правомірності своїх дій та рішень та не довів правомірність допущеної бездіяльності.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Барбатекстіль» (, місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Французький бульвар, 66/1) до Одеської митниці Держмитслужби (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21а) про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA 500050/2020/000027/2 від 24 вересня 2020 року,- задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Одеської митниці Держмитслужби (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21а), яка полягала у не проведенні в письмовому вигляді консультації між товариством з обмеженою відповідальністю «Барбатекстіль» та Одеською митницею Держмитслужби (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21а) відповідно до ч. ч.5,6 ст. 55, ч. 4 ст. 57 МК України перед винесенням рішення про коригування митної вартості товарів №UA 500050/2020/000027/2 від 24 вересня 2020 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Державної митної служби України (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Юрія та Івана Лип, буд. 21-а) про коригування митної вартості товарів №UA 500050/2020/000027/2 від 24 вересня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці Держмитслужби (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, б. 21- А) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Барбатекстіль» (, місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Французький бульвар, 66/1) судовий збір в розмір 7428, 67 коп. (сім тисяч чотириста двадцять вісім гривень 67 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5. п.15. ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний « 15» лютого 2021 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.