Справа № 520/12882/2020
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 р.Справа № 520/12882/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.10.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/12882/2020

за позовом Головного управління Державної податкової служби у Харківській області

до Красноградської міська рада

третя особа Красноградське житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління ДПС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд звернути стягнення податкового боргу Красноградського житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства, п. н. 03355258, у розмірі 3 055 847,58 гривень на кошти органу місцевого самоврядування Красноградської міської ради, п. н. 04058686, які містяться на рахунках Красноградської міської ради, та кошти місцевого бюджету.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.10.2020 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права.

Крім того, позивач клопотав про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Красноградську районну раду. Вказане клопотання судом було розглянуто та залишено без розгляду у зв`язку з тим, що судом першої інстанції було відкрито провадження по справі за позовом лише до одного відповідача - Красноградської міської ради, а ухвалою від 30.10.2020р. було відмовлено в задоволенні заяви про залучення співвідповідача.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції встановив, що станом на 01.08.2020р. Красноградське ЖРЕП малоподатковий борг з податку на додану вартість у загальній сумі 3 055 847,58 грн.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду по справа №2040/5854/18 та № 520/2447/2020 про стягнення податкового боргу з розрахункових рахунків залишаються невиконаними у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках підприємства.

З огляду на вищенаведене, відповідач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення податкового боргу на кошти органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває комунальне підприємство.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення позову, оскільки контролюючий орган не виконав повного переліку дій, встановлених Податковим кодексом України щодо порядку стягнення податкового боргу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволені позовних вимог, однак з інших підстав та мотивів, з огляду на наступне.

Так, нормами Податкового кодексу України встановлено загальний порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетом та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган у певній послідовності для примусового стягнення податкового боргу, а саме стягнення коштів, які перебувають у власності боржника, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна боржника, яке перебуває у податковій заставі.

Нормами Податкового кодексу України також встановлено особливий порядок погашення податкового боргу державних та комунальних підприємств, проте такі особливості не змінюють послідовність реалізації стадій стягнення податкового боргу, визначених статтею 95 Податкового кодексу України.

Норми статті 96 Податкового кодексу України застосовуються лише тоді, коли процедура стягнення боргу за рахунок коштів, які знаходяться у власності платника, передбачена статтею 95 Податкового кодексу України, з будь-яких причин, вказаних в законі, не вирішила проблему погашення боргу.

Тобто, особливості погашення податкового боргу державних та комунальних підприємств, що визначені статтею 96 Податкового кодексу України стосуються вже стадії коли контролюючим органом було виконано повний перелік дій, встановлених Податковим кодексом України щодо порядку стягнення податкового боргу, зокрема і в тому разі, коли сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства не покриває суму податкового боргу такого платника податків.

В постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №821/1295/17 суд касаційної інстанції погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що передумовою стягнення податкового боргу є звернення податкового органу до органу місцевого самоврядування з поданням щодо прийняття рішення про виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до пункту 1.3 Статуту Красноградського житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства (далі Красноградське ЖРЕП) Красноградська районна рада та Красноградська міська рада є Співзасновниками зазначеного підприємства і здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження підприємством від імені та в інтересах власників - територіальних громад міста, сіл та селищ Красноградського району.

Цей факт також підтверджується відомостями зазначеними у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських об`єднань, який надано позивачем разом з позовом, у якому зокрема зазначено, що засновниками Красноградського ЖРЕП є Красноградська районна рада та Красноградська міська рада.

Закон України Про місцеве самоврядування в Україні визначає як районні, так і міські ради органами місцевого самоврядування, які від імені та в інтересах територіальних громад здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

З матеріалів справи слідує, що контролюючим органом в якості відповідача було вказано лише Красноградську міську раду.

Проте співзасновниками підприємства-відповідача є дві юридичні особи, які наділені рівними правами щодо володіння, користування і розпорядження підприємством, це Красноградська районні рада та Красноградська міська рада, що підтверджується статутом Красноградського ЖРЕП та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських об`єднань.

Отже, враховуючи факт наявності двох співзасновників, Головне управління ДПС у Харківській області подаючи позов повинне було зазначити у якості відповідачів не лише Красноградську міську раду, а і Красноградську районну раду, як співзасновників Красноградського ЖРЕП, оскільки ці органи є відповідальними за зобов`язаннями Красноградського ЖРЕП.

Відповідно суд першої інстанції не міг приймати рішення по справі по суті позовних вимог, заявлених лише до одного відповідача, оскільки рішення суду по справі впливає на права і обов`язки обох співзасновників в однаковій мірі. Отже вказану справу треба розглядати лише за участі обох засновників підприємства відповідача як Красноградської міської ради, так і Красноградської районної ради.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не повинен був здійснювати розгляд справи по суті та надавати оцінку діям позивача лише щодо одного з відповідачів.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. 4 ст.317 КАС України).

З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм права, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні в частині підстав та мотивів відмови у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.10.2020 року по справі № 520/12882/2020 - змінити з підстав та мотивів відмови в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Я.В. П`янова

Повний текст постанови складено 12.02.2021 року