Справа № 200/12324/20-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 р. Справа№200/12324/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 )

до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (, 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Митрополитська, 20) в особі Слов`янського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (84100, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Університетська, 58)

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області в особі Слов`янського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності відповідача в особі щодо не оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон на її ім`я без застосування безконтактного електронного носія персональних даних відповідно до Постанови Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ «Про затвердження Положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» (в редакції від 23.02.2007 року № 719-V) без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру, зобов`язання відповідача в особі Слов`янського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області оформити та видати паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я позивача без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, засобів Єдиного державного демографічного реєстру та без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки її персональних даних виключно відповідно до Постанови Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ "Про затвердження Положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон" (в редакції від 23.02.2007 року № 719-V) із зазначенням особливої відмітки в паспорті, зокрема, відомостей про неповнолітніх дітей.

4 січня 2021 року Донецький окружний адміністративний суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі. Одночасно суд відмовивши у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), задовольнивши клопотання позивача про витребування доказів зобов`язав відповідача надати суду засвідчені належним чином копії: розпорядчого акту про утворення як юридичної особи публічного права, органу з назвою «Державна міграційна служба України Головне управління ДМС в Донецькій області»; Положення про державний орган (юридичну особу публічного права) з назвою «Державна міграційна служба України Головне управління ДМС в Донецькій області»; Витягу про державну реєстрацію в Єдиному державному реєстрі Міністерства юстиції України Положення про державний орган з назвою «Державна міграційна служба України Головне управління ДМС в Донецькій області».

У період з 01 лютого 2021 року по 16 лютого 2021 року суддя Донецького окружного адміністративного суду Смагар С.В. перебувала у відпустці.

За правилами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що не маючи наміру оформлювати паспорт громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм персональних даних, вона звернулась із заявами аналогічного змісту до Головного управління державної міграційної служби України в Донецькій області та до його територіального підрозділу по місцю свого проживання - Слов`янського міського відділу ГУ ДМС України в Донецькій області відповідно до яких просила оформити на її ім`я та видати їй паспорт громадянина України для виїзду за кордон, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру у відповідності з Положенням про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 23.02.2007 року № 719-V із зазначенням особливої відмітки в паспорті, а саме відомостей про її неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Розглянувши заяву позивача Головне управління державної міграційної служби України в Донецькій області та Слов`янський міський відділ ГУ ДМС України в Донецькій області надали позивачу відповідь аналогічного змісту згідно якої повідомили, про можливість оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон виключно із застосуванням безконтактного електронного носія персональних даних та одночасно повідомили про те, що у Головного управління ДМС України в Донецькій області відсутня можливість оформити та видати документ, що посвідчує особу (незалежно від того містить, або не містить безконтактний носій) без обробки персональних даних особи. Поряд з цим, позивач просить суд при вирішенні даної справи по суті застосувати правові висновки, що викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року за результатами розгляду зразкової справи № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18).

Відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву позивача, у якому заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог позивача та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, зазначив, що 6 лютого 2020 року від позивача отримав заяву довільної форми із додатками щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон відповідно до Положення про паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон № 2503-XII (в редакції від 23 лютого 2007 року № 719-V). Зазначає, що у своїй заяві позивач просила надати зразок формуляра, заповнення якого разом із додатками, що буде підставою для надання адміністративної послуги з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон відповідно до Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон № 2503-XII. Відповідач, розглянувши вказану заяву позивача надав 13 лютого 2020 року відповідь з роз`ясненнями вимог Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 10 листопада 2012 року № 5492-VI, Постанови КМУ від 7 травня 2014 року № 152 (в редакції постанови КМУ від 16 листопада 2016 року № 1001), Порядку отримання, вилучення з Єдиного державного демографічного реєстру та знищення від цифрованих відбитків пальців рук, де було зазначено, що у Головного управління ДМС України в Донецькій області відсутні законні підстави для оформлення та видачі позивачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон без безконтактного електронного носія. Також відповідач відзначив, що аналогічну заяву з такими саме вимогами, зазначеній вище, позивач надала до Слов`янського МВ ГУ ДМС в Донецькій області 30 вересня 2020 року, на яку відповідачем було надано відповідь аналогічного змісту відповіді ГУ ДМС України в Донецькій області від 13 лютого 2020 року. Відповідач наголошує на тому, що він, як суб`єкт владних повноважень, не може прийняти рішення на користь заявника, якщо для його прийняття не виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. Також додатково зазначає, що заява позивача була розглянута відповідачем відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Відповідач звертає увагу суду на те, що надані відповідачем позивачу відповіді, що були зазначені вище, є лише роз`ясненнями діючого законодавства України, яке передбачає оформлення і видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Підсумовуючи, відповідач також заперечує проти застосування під час розгляду даної адміністративної справи висновки, що викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі № 806/3265/17, оскільки рахує, що обставини справи не відповідають типовим ознакам вказаної зразкової справи з тих підстав, що дане рішення стосується оформлення та видачі паспорту громадянина України та в свою чергу просить застосувати при розгляді даної справи позицію Верховного Суду, що викладена в постанові від 28 квітня 2020 року у справі № 200/2694/19-а (К/9901/35775/19), в якій Верховний Суд зауважує, що реалізація волевиявлення особи здійснюється шляхом подання заяви-анкети до компетентного органу разом із об`єктивно необхідними документами.

Позивачем надано відповідь на відзив відповідача, в якому останньою викладено доводи аналогічні викладеним нею в позовній заяві.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянкою України про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Слов`янським РВ УМВС України у Донецькій області 26 січня 1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній, про що зроблена відповідно відмітка у паспорті.

6 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою № Г-111/6/1401-20, в якій просила оформити на її ім`я та видати їй паспорт громадянина України для виїзду за кордон, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру у відповідності з Положенням про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 23.02.2007 року № 719-V із зазначенням особливої відмітки в паспорті, а саме відомостей про її неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Розглянувши заяву позивача від 6 лютого 2020 року відповідачем надано відповідь від 13 лютого 2020 року за № Г-111/6/1401-20/1401.2.5/2165-20 в якій роз`яснено вимоги Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 10 листопада 2012 року № 5492-VI, Постанови КМУ від 7 травня 2014 року № 152 (в редакції постанови КМУ від 16 листопада 2016 року № 1001), Порядку отримання, вилучення з Єдиного державного демографічного реєстру та знищення від цифрованих відбитків пальців рук, та одночасно зазначено, що у Головного управління ДМС України в Донецькій області відсутні законні підстави для оформлення та видачі позивачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон без безконтактного електронного носія.

30 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до територіального органу ДМС у Донецькій області, а саме до Слов`янського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області із заявою № Г- 289/6/1455-20, в якій просила оформити на її ім`я та видати їй паспорт громадянина України для виїзду за кордон, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру у відповідності з Положенням про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 23.02.2007 року № 719-V із зазначенням особливої відмітки в паспорті, а саме відомостей про її неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Розглянувши заяву позивача від 30 вересня 2020 року територіальним органом ДМС у Донецькій області, а саме Слов`янським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області надано позивачу відповідь від 13 лютого 2020 року за № Г-111/6/1401-20/1401.2.5/2165-20 в якій також було роз`яснено вимоги Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 10 листопада 2012 року № 5492-VI, Постанови КМУ від 7 травня 2014 року № 152 (в редакції постанови КМУ від 16 листопада 2016 року № 1001), Порядку отримання, вилучення з Єдиного державного демографічного реєстру та знищення від цифрованих відбитків пальців рук, та також одночасно повідомлено, що у Головного управління ДМС України в Донецькій області відсутні законні підстави для оформлення та видачі позивачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон без безконтактного електронного носія.

Головне управління державної міграційної служби України в Донецькій області, , місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Митрополитська, буд. 20, є органом державної влади. Зазначене вбачається з виписки Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається із Положення «Про головне управління державної міграційної служби України в Донецькій області», що затверджене наказом Державної міграційної служби України від 18.07.2011 № 28 (в редакції наказу ДМС від 02.01.2020 року № 79) Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра, наказами, дорученнями Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, а також цим Положенням та іншими актами законодавства. Основним завданням Головного управління державної міграційної служби України в Донецькій області, поряд з іншими, є здійснення оформлення і видачу документів для тимчасового або постійного проживання в Україні, а також виїзду за її межі, вилучає такі документи та проставляє в документах, що посвідчують особу іноземців та осіб без громадянства, відмітки про заборону в`їзду в Україну в передбачених законодавством випадках.

Отже, як вбачається зі змісту позовної заяви та відзиву, спірними питанням у справі є правомірність відмови у наданні паспорту громадянина України для виїзду за кордон без застосування безконтактного електронного носія персональних даних відповідно до Постанови Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ «Про затвердження Положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» (в редакції від 23.02.2007 року № 719-V) без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Статтею 4 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» передбачено, що «1. Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів.

Порядок ведення Реєстру та взаємодії між уповноваженими суб`єктами встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення ідентифікації та верифікації встановлюється Кабінетом Міністрів України».

Згідно статті 13 Закону встановлено, що « 3. Паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, …містять безконтактний електронний носій».

Згідно статті 22 Закону встановлено, що « 1. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на яку він оформлений, і дає право цій особі на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Кожен громадянин України має право на отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Паспорт громадянина України для виїзду за кордон виготовляється у формі книжечки, правий форзац якої містить безконтактний електронний носій, та складається з м`якої обкладинки, 32 сторінок та сторінки даних.

У паспорті громадянина України для виїзду за кордон за письмовим клопотанням заявника, а стосовно осіб, які не досягли шістнадцятирічного віку, - їхніх батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших представників може бути зазначена також додаткова змінна інформація, передбачена цим Законом».

Таким чином, судом встановлено, що нормами Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» фактично усунено право громадян України отримати паспорт без безконтактного електронного носія персональних даних, що містить інформацію про прізвище, ім`я, по батькові, а, відповідно порушуються права громадян України, які бажають отримати паспорт громадянина України для виїзду за кордон без безконтактного електронного носія, та в даному випадку права таких громадян України є звуженими щодо існуючих прав і свобод.

Статтею 3 Конституції України закріплено, що «Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави».

Згідно статті 8 Конституції України встановлено, що «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується».

Відповідно до статті 22 Конституції України «Права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод».

Статтею 32 Конституції України передбачено, що «Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини».

Згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Отже, Конституцією України закріплено не лише основні права і свободи людини і громадянина, а й передбачено відповідні конституційно-правові гарантії їх дотримання та захисту, зокрема заборону скасування конституційних прав і свобод, неможливість обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, крім обмежень певних прав і свобод в умовах воєнного або надзвичайного стану, забезпечення кожному судового захисту його прав і свобод, у тому числі гарантування звернення до суду безпосередньо на підставі Конституції України, та надання при цьому можливості використання будь-яких інших не заборонених законом засобів захисту своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань (частина третя статті 8, частини друга, п`ята статті 55).

Оскільки Основним Законом не допускається звуження змісту та обсягу права кожного на отримання паспорту для виїзду за кордон без безконтактного електронного носія персональних даних і вибір такого права залежить від волі особи, яка бажає отримати такий паспорт, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави обмежувати позивача в отриманні паспорту для виїзду за кордон без безконтактного електронного носія персональних даних у відповідача відсутні.

Судом встановлено, що на виконання вимог Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 07 травня 2014 року №152 (у редакції зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2016 року №1001) "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" (далі - Порядок 152), якою затверджені зразок та технічних опис бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2 та Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Частиною четвертою постанови визначено, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 20 грудня 2016 року припиняється; паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 20 грудня 2016 року, є чинним протягом строку, на який його було видано.

Крім того Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку отримання, вилучення з Єдиного державного демографічного реєстру та знищення відцифрованих відбитків пальців рук особи» № 669 від 26.11.2014 р. затверджений «Порядок отримання, вилучення з Єдиного державного демографічного реєстру та знищення відцифрованих відбитків пальців рук особи», який «визначає процедуру отримання, вилучення з Єдиного державного демографічного реєстру та знищення відцифрованих відбитків пальців рук особи, які у передбачених законодавством випадках вносяться до безконтактного електронного носія у разі оформлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичного паспорта України, службового паспорта України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, проїзного документа біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, проїзного документа особи, якій надано додатковий захист, картки мігранта».

Як встановлено з листа відповідача, міграційна служба посилається на вказані нормативні акти, але позивач просить видати їй паспорт для виїзду за кордон без застосування безконтактного електронного носія, що, в свою чергу, виключає можливість застосовувати до неї Закон України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», постанову КМУ № 152, та Порядок № 669 від 26.11.2014 р., оскільки дані нормативні акти стосуються, лише осіб, які бажають отримати паспорти для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм.

Крім того, суд зазначає, що Постановою Верховної Ради України «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» № 2503-XII від 26.06.1992 р. в редакції від 23.02.2007 р. № 719-У, затверджене Положення про паспорт громадянина України, де передбачено, що « 1. …Документом, що посвідчує особу громадянина України за кордоном і при перетинанні державного кордону України, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон … .

Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88х125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок.

На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу.

На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор.

Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється».

Крім того судом встановлено, що дана постанова на час звернення позивача до відповідача є діючою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.09.2018 р. в зразковій справі № 806/3265/17 зробила висновок, що оскільки самі по собі дії Відділу УДМС щодо відмови у видачі паспорту громадянина України у формі книжечки відповідали Закону України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (Закон № 5492-VI). Але законодавець, приймаючи Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», спрямованих на лібералізацію Європейським Союзом візового режиму для України», яким внесені зміни до Закону № 5492-VI, не дотримав вимог, за якими такі зміни повинні бути зрозумілими і виконуваними, не мати подвійного тлумачення, не звужувати права громадян у спосіб, не передбачений Конституцією України та не допускати жодної дискримінації у залежності від часу виникнення правовідносин з отриманням паспорту громадянина України.

Висновки Великої Палати Верховного Суду у цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку щодо задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. відповідно до квитанції від 07 вересня 2020 року, який підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (, 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Митрополитська, 20) в особі Слов`янського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (84100, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Університетська, 58) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (, 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Митрополитська, 20), що викладена у листі від 13 лютого 2020 року № Г-111/6/1401-20/1401.2.5/2165-20 щодо відмови оформити та видати паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_1 без застосування безконтактного електронного носія персональних даних відповідно постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 р. № 2503-Х11 «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» (в редакції від 23.02.2007 р. № 719-V) без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру.

Визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (, 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Митрополитська, 20) в особі Слов`янського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (84100, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Університетська, 58), що викладена у листі від 07 жовтня 2020 року № Г-289/6/1455-20/1402.58/13223-20 щодо відмови оформити та видати паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_1 без застосування безконтактного електронного носія персональних даних відповідно постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 р. № 2503-Х11 «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» (в редакції від 23.02.2007 р. № 719-V) без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру.

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (, 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Митрополитська, 20) в особі Слов`янського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (84100, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Університетська, 58) оформити та видати паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_1 без застосування безконтактного електронного носія персональних даних відповідно постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 р. № 2503-Х11 «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон»( в редакції від 23.02.2007 р. № 719-У) із зазначенням особливої відмітки в паспорті - відомостей про неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 16 лютого 2021 року. Повне судове рішення складено 16 лютого 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар