Справа № 620/6170/20
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 лютого 2021 року Чернігів Справа № 620/6170/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Ткаченко О.Є.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» про визнання протиправними дій, скасування наказу та стягнення моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)», в якому просить:

- визнати протиправними дії адміністрації Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» щодо застосування дисциплінарного стягнення у вигляді поміщення в дисциплінарний ізолятор (далі ДІЗО) на 14 діб;

- визнати протиправними дії адміністрації Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» щодо постановки на профілактичний облік як засудженого, схильного до вчинення правопорушення за наказом № 97/ЗС-19 від 26.12.2019;

- скасувати наказ № 97/ЗС-19 від 26.12.2019 про постановку (зняття) засуджених в установі на (з) профілактичний облік та закріплення за засудженими, які перебувають на профілактичному обліку, співробітників колонії в частині постановки на оперативно-профілактичний облік засудженого ОСОБА_1 , як схильного до нападу на адміністрацію;

- стягнути моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 позовну заяву залишено без руху та надано п`ятиденний строк, з дня отримання зазначеної ухвали суду, для усунення недоліків поданої позовної заяви.

На виконання вимог ухвали суду позивачем надано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій позивач вказує, що він 23.12.2019 звернувся до місцевої прокуратури через адміністрацію установи зі скаргою на порушення його прав щодо поміщення в ДІЗО, оскільки не розумів, за що отримав таке покарання. До скарги була приєднана супровідна Менської ВК№91 від 24.12.2019, але коли саме надійшла скарга до місцевої прокуратури йому не відомо. Відповіді на своє звернення у строки, зазначені для розгляду скарг і звернення позивач не отримав. З підготовки документів для звернення до суду для застосування до нього ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення в судовому засіданні на вимогу суду щодо прокурорського реагування на скаргу позивача від 23.12.2019 прокурором надана копія відповіді, а це вже був жовтень 2020 року. Додатково зазначає, що він був обізнаний тільки з розпорядженням про поміщення до ДІЗО, а з матеріалами службової перевірки щодо поміщення в ДІЗО ні. Не надання йому своєчасної відповіді призвело до того , що він не зміг далі оскаржувати до вищестоящої прокуратури, як на те посилається у відповіді місцева прокуратура. Отримавши копію відповіді від представника прокуратури від 14.02.2020 за №47-364-18 безпосередньо в суді, а також копії відеозапису, у яких представнику позивача відмовлено адміністрацією установи, адвокат 23.10.2020 надіслала до Чернігівської обласної прокуратури матеріали для ретельної перевірки та прокурорського реагування. 26.11.2020 адвокат отримала необґрунтовану відповідь, з якої не вбачаються жодних відомих обставин, за якими могло б бути залишене стягнення у вигляді ДІЗО 14 діб від 24.12.2019 в силі.

За приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Як встановлено судом, позивач оскаржує дії адміністрації Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» щодо застосування до нього дисциплінарного стягнення 14 діб ДІЗО, постановки на профілактичний облік як засудженого, схильного до вчинення правопорушення за наказом № 97/ЗС-19 від 26.12.2019, а також просить скасувати наказ № 97/ЗС-19 від 26.12.2019 про постановку (зняття) засуджених в установі на (з) профілактичний облік та закріплення за засудженими, які перебувають на профілактичному обліку, співробітників колонії в частині постановки його на оперативно-профілактичний, як схильного до нападу на адміністрацію.

Для вирішення питання про відкриття провадження у справі судом зроблено запит до Державної установи «Менська виправна колонії (№91)» з проханням надати:

1) належним чином засвідчену копію наказу № 97/ЗС-19 від 26.12.2019 про постановку (зняття) засуджених в установі на (з) профілактичний облік та закріплення за засудженими, які перебувають на профілактичному обліку, співробітників колонії в частині постановки на оперативно-профілактичний облік засудженого ОСОБА_1 , як схильного до нападу на адміністрацію;

2) докази ознайомлення ОСОБА_1 з вище вказаним наказом.

05.02.2021 від Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» надійшла відповідь на запит, в якій зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису про ознайомлення з наказом № 97/ЗС-19 від 26.12.2019 про постановку (зняття) засуджених в установі на (з) профілактичний облік та закріплення за засудженими, які перебувають на профілактичному обліку, співробітників колонії, про що 27.12.2020 зроблено запис в оскаржуваному наказі (а.с.60).

Також, з постановою про поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор, карцер установи виконання покарань від 20.12.2019 № 290 СВПР ОСОБА_1 ознайомлений 24.12.2019 під підпис (а.с.33).

Водночас з даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 08.12.2020, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Суд не знаходить підстав для визнання вказаних позивачем причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, зважаючи на наступне.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Суд вважає зазначити, що в адміністративному судочинстві встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення є підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами.

З огляду на зазначене, вказані позивачем в заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, визнаються судом неповажними.

Положеннями пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України установлено, що позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом без поважних причин, тому позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 123, 160, 169, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду - відмовити.

Позов ОСОБА_1 до Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» про визнання протиправними дій, скасування наказу та стягнення моральної шкоди повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви та позовну заяву і додані до неї документи надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя О.Є. Ткаченко