Справа № 300/3433/20
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2021 р. справа № 300/3433/20

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів в сумі 52340,30 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Львівський державний університет внутрішніх справ 25.11.2020 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням позивача у Львівському державному університеті внутрішніх справ, в розмірі 52340,30 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.08.2014 між Львівським державним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області та ОСОБА_1 було укладено договір №58-КМ/2014 від 29.08.2014 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. Відповідно до п. п. 3.3 та 2.3.6 цього договору №58-КМ/2014 від 29.08.2014 відповідач був зобов`язаний у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до спливу встановленого трирічного терміну перебування на службі, відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі. Наказом Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 30.09.2020 №318 о/с ОСОБА_1 було звільнено з служби в поліції згідно пп. 7 п. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» за власним бажанням. За таких обставин згідно п. 3 договору №58-КМ/2014 від 29.08.2014, п. 1 ст. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», наказу Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах», п. 4 ст.74 Закону України «Про Національну поліцію» витрати на утримання курсантів у вищому навчальному закладі МВС України, підлягають відшкодуванню. Відповідачем такі витрати в добровільному порядку не відшкодовані, тому позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків. Позивачем 14.12.2020 недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.12.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), згідно із правилами, встановленими статтею 262 КАС України.

Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі направлена на адресу, яка згідно відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС в Івано-Франківській області за №16752 від 14.12.2020 (а.с. 32 зворот) є зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 , однак повернулась на адресу суду з відміткою установи поштового зв`язку від 09.01.2021 "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 34-37).

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у строк встановлений судом не скористався. За таких обставин, у відповідності до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує справу за наявним матеріалами.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заяві по суті справи, встановив наступне.

29.08.2014 між Львівським державним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області та ОСОБА_1 укладено договір №58-КМ/2014 від 29.08.2014 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (а.с. 4-5).

Відповідно до п. п. 2.3.6 та 3.3 цього договору №58-КМ/2014 від 29.08.2014 відповідач був зобов`язаний у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до спливу встановленого трирічного терміну перебування на службі, відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі.

Наказом Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 30.09.2020 №318 о/с ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції згідно пп. 7 п. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» за власним бажанням (а.с. 6).

Листом від 19.10.2020 №3066/108/12-2020 Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області повідомило позивача про те, що в Головному управлінні Національної поліції в Івано-Франківській області звільнено ОСОБА_1 , який в 2018 році закінчив Львівський державний університет внутрішніх справ (а.с. 7).

Згідно довідки-розрахунку від 26.06.2018 №316 на навчання курсанта ОСОБА_1 з 09.08.2014 по 23.06.2018 витрачено 52340,30 грн. (а.с. 8), з яких:

- 13309,36 грн. - грошове забезпечення;

- 345,00 - медичне забезпечення;

- 18867,40 грн. - продовольче забезпечення;

- 6009,67 грн. - речове забезпечення;

- 13808,87 грн. - оплата комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Позивачем направлено відповідачу претензію від 02.11.2020 №10/640 про сплату заборгованості у розмірі 52340,30 грн. (а.с. 9).

З огляду на бездіяльність відповідача щодо добровільної сплати боргу, позивач, з метою примусового стягнення коштів, звернувся із позовною заявою до суду.

Згідно із ст. 9 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1190 №565-ХІІ (який діяв на момент укладення договору про навчання відповідача), на курсантів, слухачів, ад`юнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, поширюються права і обов`язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про міліцію» підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Установлення правових відносин між курсантами вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, яким не виповнилося 18 років, і державою здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.

Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

07.11.2015 набрав чинності Закон України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 №VIIІ, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Статтею 74 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що до вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, можуть бути зараховані громадяни України, яким станом на 31 грудня року вступу виповниться 17 років.

Підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Розподіл випускників вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, які навчаються на денній формі навчання за державним замовленням, здійснюється комісіями з персонального розподілу з урахуванням інтересів служби відповідно до набутої випускником кваліфікації, спеціальності та спеціалізації.

Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

П. 1, 2 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №313 від 01.03.2007 (чинний на момент укладення між Львівським державним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області та ОСОБА_1 договору №58-КМ/2014 від 29.08.2014) (далі - Порядок №313) визначено механізм відшкодування особами, навчання яких за державним замовленням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України прирівнюється до проходження військової служби, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі, в тому числі, відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Згідно з п. 3,6 Порядку №313 витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням Міністерства внутрішніх справ України, та особою. У разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх здійснюється в судовому порядку.

Також обов`язок щодо відшкодування вартості витрат за період навчання міститься і в Порядку відшкодування особам витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261 (далі - Порядок №261), яка набула чинності 20.04.2017.

Згідно з пунктом 1 Порядку №261 цей порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції через хворобу чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Пунктом 3 Порядку №261 передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Відповідно до п. 4 Порядку №261 витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

Претензійно-позовну діяльність згідно з абз. 2 п.8 Порядку №261 проводить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.

Матеріалами справи підтверджено, що між Львівським державним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області та ОСОБА_1 було укладено договір №58-КМ/2014 від 29.08.2014 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (а.с. 4-5).

Відповідно до п. п. 2.3.6 та 3.3 цього договору №58-КМ/2014 від 29.08.2014 відповідач був зобов`язаний у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до спливу встановленого трирічного терміну перебування на службі, відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі.

Наказом Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 30.09.2020 №318 о/с ОСОБА_1 було звільнено з служби в поліції згідно пп. 7 п. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» за власним бажанням (а.с. 6).

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 звільнився зі служби за власним бажанням, при цьому не відпрацював 3 роки, як це визначено умовами договору №58-КМ/2014 від 29.08.2014 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, та має обов`язок відшкодувати витрати на його навчання з 09.08.2014 по 23.06.2018, які згідно довідки-розрахунку від 26.06.2018 №316 становлять 52340,30 грн. (а.с. 8).

Станом на час розгляду справи відповідач не надав доказів про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Вимоги ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України вказують, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином позивачем суб`єктом владних повноважень була доведена правомірність та обґрунтованість підстав стягнення з відповідача суми витрат, пов`язаних з його утриманням у Львівському державному університеті внутрішніх справ, натомість відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеної в позовній заяві, та доказів добровільної сплати визначеної суми боргу на момент розгляду справи.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з утриманням у Львівському державному університеті внутрішніх справ, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а кошти у розмірі 52340,30 грн. підлягають стягненню.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У матеріалах відсутні докази понесення позивачем витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз. Стягнення з відповідачана користь позивача - суб`єкта владних повноважень витрат на оплату судового збору Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено.

Таким чином, відсутні витрати, які підлягають розподілу за наслідками розгляду даної справи.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Львівського державного університету внутрішніх справ (вул. Городоцька, 26, м. Львів, 79007, ), витрати, пов`язані з його утриманням у Львівському державному університеті внутрішніх справ, у розмірі 52340 (п`ятдесят дві тисячі триста сорок) гривень 30 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач - Львівський державний університет внутрішніх справ (вул. Городоцька, 26, м. Львів, 79007, ).

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Главач І.А.