Справа № 520/15397/2020
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 р. № 520/15397/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Заічко О.В.,

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА" (пр-т Пушкіна, буд. 57, кв. 1, м. Дніпро, 49006, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ), Управління Державної казначейської служби України у Дергачівському районі Харківської області (вул. Сумський шлях, буд. 27, м. Дергачі, Харківська область, 62303, ), Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області (майдан Перемоги, б. 5 А, м. Дергачі, Харківська область, 62300, ) про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення суми,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області підготувати та направити до Управління державної казначейської служби України у Дергачівському районі Харківської області висновок про повернення помилково сплаченого Товариством з обмеженою відповідальністю «Тревел Рітейл Україна» акцизного податку з реалізації роздрібної торгівлі підакцизних товарів у розмірі 18072945 (вісімнадцять мільйонів сімдесят дві тисячі дев`ятсот сорок п`ять) гривень 00 копійок та пені у розмірі 284684 (двісті вісімдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 45 копійок.

- стягнути з Державного бюджету України через Управління державної казначейської служби України у Дергачівському районі Харківської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тревел Рітейл Україна» помилково сплачені грошові зобов`язання з акцизного податку з реалізації роздрібної торгівлі підакцизних товарів у розмірі 18072945 (вісімнадцять мільйонів сімдесят дві тисячі дев`ятсот сорок п`ять) гривень 00 копійок та пеню у розмірі 284684 (двісті вісімдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 45 копійок.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним було помилково сплачено акцизний податок з роздрібної торгівлі підакцизними товарами за період з січня 2015 року по лютий 2020 року, у зв`язку з чим, він звернувся до податкового органу із відповідними заявами про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань (акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів), проте кошти у розмірі 18072945,00 грн. не були повернуті позивачеві. Позивач вважає, що подані ним заяви контролюючим органом повинні були виконані, а за несвоєчасне повернення сум акцизного податку контролюючий орган несе відповідальність та повинен сплатити пеню у розмірі 284684,45 грн.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд даної справи без його участі за наявними в матеріалах справи доказами.

Від відповідача - Головного управління ДПС у Харківській області, надійшов відзив на позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, з огляду на відсутність порушень положень чинного законодавства з боку контролюючого органу.

У відповіді на вказаний відзив, позивач не погодився з доводами вкладеним відповідачем у відзиві та підтримав свою правову позицію викладену в позовній заяви, просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Від відповідача - Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, надійшов відзив на позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, з огляду на те, що спірне питання вирішувалось ним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України. Також, просив суд здійснювати розгляд справи без участі його представника.

У своїй відповіді на відзив Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області позивач підтримав правову позицію викладену в позовній заяві, оскільки вважає, що посилання відповідача на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань є безпідставним та необґрунтованим, та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Від відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Дергачівському районі Харківської області , надійшов відзив на позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, з огляду на їх безпідставність на необґрунтованість, оскільки фінансовим управлінням Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області не було погоджено електронний висновок позивача, а тому він відсутній на виконанні в електронній системі Казначейства. Також, відповідачем надано клопотання про розгляд даної справи без його участі.

Суд, на підставі ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Стосовно заміни відповідача - Головного управління ДПС у Харківській області на Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Судом встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року №893 вирішено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби України за переліком згідно з додатком, до якого, у тому числі, включено Головне управління ДПС у Харківській області.

Абзацом 3 п. 2 вказаної постанови передбачено, що територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

Відповідно до абз. 4 п. 2 вказаної постанови права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Наказом ДПС України від 30.09.2020 №529 утворено як відокремлені підрозділи ДПС України територіальні органи за переліком згідно з додатком, до якого, зокрема, включено Головне управління ДПС у Харківської області.

14.12.2020 року проведено державну реєстрацію створення Головного управління ДПС у Харківській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис за №008085321.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що є підстави для заміни відповідача - Головного управління ДПС у Харківській області, на Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ), а тому допускає вказану заміну відповідача.

По суті позовних вимог, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА" (далі ТОВ "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА") було зареєстровано платником акцизного податку за неосновним місцем реєстрації в ГУ ДПС у Харківській області (Дергачівський район) та здійснювало декларування та сплату акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизними товарами.

Торгівельна діяльність здійснюється позивачем в магазинах безмитної торгівлі фізичним особам-пасажирам міжнародних рейсів, а також громадянам, що виїжджають за межі митної території України.

Позивач має два магазини безмитної торгівлі, один з яких розташований на території міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Гоптівка» за адресою: Харківська обл., Дергачівський район, смт. Козача Лопань, вул. Прикордонна, буд. 5.

Починаючи з січня 2015 р. по лютий 2020 р. позивачем сплачувався акцизний податок з роздрібної торгівлі підакцизними товарами до УДКСУ у Дергачівському районі смт. Козача Лопань.

За 2015 р. позивачем був сплачений акцизний податок на загальну суму 1 585 924 (один мільйон п`ятсот вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот двадцять чотири) гривні 00 копійок, що підтверджується платіжними дорученнями про оплату:

№ 195 від 25.02.2015 р. на суму 42 574 (сорок дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири) гривні 00 копійок;

№187 від 27.02.2015 р. на суму 75 (сімдесят п`ять) гривень 00 копійок;

№274 від 27.03.2015 р. на суму 58 521 (п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок;

№ 382 від 28.04.215р. на суму 83 297 (вісімдесят три тисячі двісті дев`яносто сім) гривень 00 копійок;

№ 475 від 27.05.2015 р. на суму 148 620 (сто сорок вісім тисяч шістсот двадцять) гривень 00 копійок;

№ 574 від 30.06.2015 р. на суму 161 668 (сто шістдесят одна тисяча шістсот шістдесят вісім) гривень 00 копійок;

№684 від 26.07.2015 р. на суму 184 569 (сто вісімдесят чотири тисячі п`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 00 копійок;

№ 788 від 28.08.2015 р. на суму 182 821 (сто вісімдесят дві тисячі вісімсот двадцять одна) гривня 00 копійок;

№ 886 від 23.09.2015 р. на суму 165 610 (сто шістдесят п`ять тисяч шістсот десять) гривень 00 копійок;

№ 989 від 23.10.2015 р. на суму 161 066 (сто шістдесят одна тисяча шістдесят шість) гривень 00 копійок;

№ 1113 від 27.11.2015 р. на суму 200 064 (двісті тисяч шістдесят чотири) гривні 00 копійок;

№ 1246 від 28.12.2015 р. на суму 197 039 (сто дев`яносто сім тисяч тридцять дев`ять) гривень 00 копійок.

За 2016 р. позивачем був сплачений акцизний податок па загальну суму 3 033 227 (три мільйони триста тридцять гри тисячі двісті двадцять сім) гривень 00 копійок, що підтверджується платіжними дорученнями про оплату:

№ 84 від 28.01.2016 р. на суму 336 267 (триста тридцять шість тисяч двісті шістдесят сім) гривень 00 копійок;

№ 189 від 01.03.2016 р. на суму 119 390 (сто дев`ятнадцять тисяч триста дев`яносто) гривень 00 копійок;

№ 277 від 28.03.2016 р. на суму 160 403 (сто шістдесят тисяч чотириста три) гривні 00 копійок;

№384 від 27.04.2016 р. на суму 190 414 (сто дев`яносто тисяч чотириста чотирнадцять) гривень 00 копійок;

№ 494 від 26.05.2016 р. на суму 229 687 (двісті двадцять дев`ять тисяч шістсот вісімдесят сім) гривень 00 копійок;

№ 609 від 29.06.2016 р. на суму 217 121 (двісті сімнадцять тисяч сто двадцять одна) гривня 00 копійок;

№ 728 від 27.07.2016 р. на суму 260 811 (двісті шістдесят тисяч вісімсот одинадцять) гривень 00 копійок;

№ 853 від 30.08.2016 р. на суму 256 716 (двісті п`ятдесят шість тисяч сімсот шістнадцять) гривень 00 копійок;

№968 від 28.09.2016 р. на суму 290 318 (двісті дев`яносто тисяч триста вісімнадцять) гривень 00 копійок;.

№ 1108 від 27.10.2016 р. на суму 339 576 (триста тридцять дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят шість) гривень 00 копійок;

№ 1232 від 28.11.2016 р. на суму 305 995 (триста п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 00 копійок;

№ 1383 від 26.12.2016 р. на суму 326 529 (триста шістдесят тисяч п`ятсот двадцять дев`ять) гривень 00 копійок;

За 2017 р. Позивачем був сплачений акцизний податок на загальну суму 4 831 271 (чотири мільйони вісімсот тридцять одна тисяча двісті сімдесят одна) гривня 00 копійок відповідно до платіжних доручень про оплату:

№1500 від 30.01.2017 р. на суму 310 000 (триста десять тисяч) гривень 00 копійок;

№ 1501 від 30.01.2017 р. на суму 165 228 (сто шістдесят п`ять тисяч двісті двадцять вісім) гривень 00 копійок;

№ 1616 від 27.02.2017 р. на суму 261 742 (двісті шістдесят одна тисяча сімсот сорок дві) гривні 00 копійок;

№ 1756 від 29.03.2017 р. па суму 285 038 (двісті вісімдесят п`ять тисяч тридцять вісім) гривень 00 копійок;

№ 1895 від 27.04.2017 р. на суму 336 398 (триста тридцять шість триста дев`яносто вісім) гривень 00 копійок;

№ 2022 від 29.05.2017 р. на суму 393 832 (триста дев`яносто три тисячі вісімсот тридцять дві) гривні 00 копійок;

№ 2156 від 28.06.2017 р. на суму 402 923 (чотириста дві тисячі дев`ятсот двадцять три) гривні 00 копійок;

№ 2299 від 27.07.2017 р. на суму 443 057 (чотириста сорок три тисячі п`ятдесят сім) гривень 00 копійок;

№ 2457 від 29.08.2017 р. на суму 496 454 (чотириста дев`яносто шість тисяч чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок;

№ 2596 від 27.09.2017 р. на суму 438 236 (чотириста тридцять вісім тисяч двісті тридцять шість) гривень 00 копійок;

№ 2750 від 23.10.2017 р. на суму 415 307 (чотириста п`ятнадцять тисяч триста сім) гривень 00 копійок;

№2896 від 29.11.2017 р. на суму 448 875 (чотириста сорок вісім тисяч вісімсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок;

№ 3043 від 26.12.2017 р. на суму 434 178 (чотириста тридцять чотири тисячі сто сімдесят вісім) гривень 00 копійок;

За 2018 р., 2019 р., 2020 р. позивачем була сплачена сума акцизного податку у розмірі 10 737 079 (десять мільйонів сімсот тридцять сім тисяч сімдесят дев`ять) гривень 00 копійок.

Позивач звернувся до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з листом за вих. №49 з проханням надати підтвердження того, що товариство підпадає під критерії компанії, які не є платниками акцизного податку, й відповідно, не декларують та не сплачують акцизний податок з роздрібної торгівлі підакцизними товарами. В своєму листі за вих. № 49 позивач посилався на лист-роз`яснення за №9011/6/99-99-15-03-03-15 від 26.04.2017 року, що міститься в єдиній базі консультацій на офіційному сайті ДФС, де зазначено, що підприємства, які здійснюють реалізацію товарів, у тому числі підакцизних, виключно через свою мережу магазинів безмитної торгівлі, не повніші декларувати та сплачувати акцизний податок з роздрібної торгівлі підакцизними товарами.

У відповідь на цей лист Головне управління ДПС у Дніпропетровській області надало роз`яснення № 38423/10/04-36-32-04-16-36441946 від 16.04.2020 р., де вказувало, що підакцизні товари, які реалізовані магазинами безмитної торгівлі, не оподатковуються акцизним податком з роздрібної реалізації.

Таким чином, дізнавшись у 2020 р., що права товариства порушені, керуючись даним роз`ясненням 16.04.2020 р. позивач звернувся з листом за вих. № 51 до Головного управління ДПС у Харківській області, де вказувало, що товариством помилково сплачувався акцизний податок з роздрібної торгівлі підакцизних товарів за період з січня 2015 р. по лютий 2020 р. Протягом зазначеного періоду помилково виконаних платежів до УДКСУ у Дергачівському районі смт. Козача Лопань до касового чеку включався розмір акцизного податку (5%), у зв`язку з чим, була відповідно збільшена вартість підакцизних товарів. В цьому листі за вих. № 51 позивач просив УДКСУ у Дергачівському районі смт. Козача Лопань починаючи з 17.04.2020 р. зняти з обліку ТОВ «ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА» як платника акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизними товарами, що реалізуються в магазині безмитної торгівлі «Гоптівка» в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України Гопівка, що розташований за адресою: вул. Прикордонна 5, смт. Козача Лопань, Дергачівський район, Харківська область.

12.05.2020р. позивач звернувся до ГУ ДПС у Харківській області (Слобожанське управління, Дергачівська ДПІ) із заявою про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань (акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів) та пені в розмірі 324 653 (триста двадцять чотири тисячі шістсот п`ятдесят три) гривні 00 копійок, сплачених на підставі платіжного доручення № 225 від 24.04.2020 р., № 238 від 27.02.2020 р.

В червні 2020 р. податковий орган через УДКСУ у Дергачівському районі повернув на користь товариства суму помилково сплачений акцизний податок на загальну суму 324 653 (триста двадцять чотири тисячі шістсот п`ятдесят три) гривні 00 копійок, що підтверджується платіжними дорученнями від 11.06.2020 р.

23.06.2020 р. позивачем було подану заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань (акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів) (реєстраційний номер ) на суму 11 701 556 (одинадцять мільйонів сімсот одна тисяча п`ятсот п`ятдесят шість) гривень 45 копійок, оплачених згідно платіжних доручень: № 2156 від 28.06.2017 р. №2299 від 27.07.2017 р., №2457 від 29.08.2017 р., № 2596 від 27.09.2017 р., № 2750 від 23.10.2017 р., № 2896 від 29.11.2017 р., №3043 від 26.12.2017 р., № 127 від 29.01.2018 р., №273 від 27.02.2018 р., №427 від 29.03.2018 р., № 556 від 26.04.2018 р., № 668 від 29.05.2018 р., № 786 від 22.06.2018 р., № 922 від 27.07.2018 р., № 1089 від 29.08.2018 р., № 1251 від 27.09.2018 р., № 1427 від 29.10.2018 р., № 1587 від 29.11.2018 р., № 1707 від 27.12.2018 р., № 2435 від 26.06.2019 р., № 2564 від 29.07.2019 р., № 2686 від 29.08.2019 р., № 2811 від 30.09.2019 р., № 2937 від 25.10.2019 р., № 3085 від 28.11.2019 р., № 1821 від 30.01.2019 р., № 1937 від 27.02.2019 р., №2059 від 28.03.2019 р., № 2179 від 25.04.2019 р., № 2332 від 29.05.2019 р., № 38 від 09.01.2020 р., № 120 від 29.01.2020 р.

Головне управління ДПС у Харківській області за результатами розгляду заяви повідомило (лист № 31887/10/20-40-32-04-10 від 14.09.2020 р.), що податковим органом внесена відмітка до Журналу опрацювання заяв на повернення відмітки про правомірність повернення зазначеної суми коштів.

За інформацією наданою Слобожанським управлінням Головного управління ДПС у Харківській області 10.07.2020 було сформовано електронний висновок №0092461ЕV/2011, який передано на погодження до фінансового управління Дергачівської районної адміністрації.

Представник позивача звернувся з адвокатським запитом до Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області та просив надати інформацію про стан розгляду електронного висновку №0092461ЕV/2011 від 10.07.2020 р.

У відповідь на запит Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області повідомила, що нею було відправлено електронний лист з письмовим повідомленням щодо пояснення підстав та причин непогодження електронних документів.

23.10.2020р. позивачем було подано заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань (акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів) (реєстраційний номер ) на суму 6 371 389 (шість мільйонів триста сімдесят одна тисяча триста вісімдесят дев`ять) гривень 00 копійок, оплачених згідно платіжних доручень: №195 від 25.02.2015 р., №187 від 27.02.2015 р., № 274 від 27.03.2015 р., № 382 від 28.04.2015 р., № 475 від 27.05.2015 р., №574 від 30.06.2015р., № 684 від 28.07.2015 р., №788 від 28.08.2015 р., №886 від 23.09.2015 р., № 989 від 23.10.2015 р., № 1113 від 27.11.2015 р., № 1246 від 28.12.2015 р., № 84від 28.01.2016 р., № 189 від 01.03.2016 р., № 277 від 28.03.2016 р., № 384 від 27.04.2016 р., № 494 від 26.05.2016 р., № 609 від 29.06.2016 р., № 728 від 27.07.2016 р., № 853 від 30.08.2016 р., № 968 від 28.09.2016 р., № 1108 від 27.10.2016 р., № 1232 від 28.11.2016 р., № 1383 від 26.12.2016 р., № 1500 від 30.01.2017 р.,. № 1501 від 30.01.2017 р., № 1616 від 27.02.2017 р., № 1756 від 29.03.2017 р., № 1895 від 27.04.2017 р., № 2022 від 29.05.2017 р.

Кошти за заявами від 23.06.2020 року та від 23.10.2020 року у загальній сумі 18072945 позивачеві не були повернуті, що і стало підставою для звернення ТОВ "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА" до суду з даним позовом.

По суті позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 14.1.4 п. 14.1 ст. 14 ПК України акцизний податок - це непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Згідно з пп. 14.1.102 п. 14.1 ст. 14 ПК України, магазин безмитної торгівлі - заклад торгівлі товарами, що знаходяться в митному режимі безмитної торгівлі відповідно до глав 22 та 60 Митного кодексу України:

Підпунктом 213.2.1 п. 213.2 ст. 213 ПК України визначено, що не підлягають оподаткуванню акцизним податком операції з вивезення (експорту) підакцизних товарів (продукції) платником податку за межі митної території України.

Також звільняються від оподаткування операції із ввезення підакцизних товарів (про дукції) із-за меж митної території України на митну територію України, якщо при цьому відповідно до закону не справляється ПДВ у зв`язку із розміщенням товарів (продукції) у митному режимі безмитної торгівлі (пп. 213.3.3 п. 213.3 ст. 213 ПК України).

Правовий статус та умови оподаткування товарів, що перебувають за межами митної території України, визначається відповідним митним режимом згідно із МК України.

Статтею 82 МК України передбачено, що експорт (остаточне вивезення) це митний ре жим, до якого українські товари випускаються для вільного обігу за межами митної території країни без зобов`язань щодо їх зворотного ввезення. Водночас товари, поміщені в митний режим експорт)', втрачають статус українських товарів із моменту їх фактичного вивезення за межі митної території України.

У митний режим безмитної торгівлі поміщуються українські товари, які вивозяться з митної території України. Отже, поміщення українських товарів у митний режим безмитної торгівлі для цілей оподаткування вважається експортом цих товарів.

Статтею 145 МК України встановлено, що іноземні товари, поміщені в митний режим безмитної торгівлі, зберігають статус іноземних товарів, а українські товари, поміщені в митний режим безмитної торгівлі, отримують статус іноземних товарів.

Товари, поміщені в митний режим безмитної торгівлі, протягом усього строку перебування в цьому режимі перебувають під митним контролем, тобто щодо цих товарів здійснюється сукупність заходів із метою забезпечення додержання норм МК України, законів й інших нормативно-правових актів із питань державної митної справи (ст. 142 МК України).

Як вже зазначалось, позивачем здійснювалось роздрібна торгівля підакцизними товарами в магазині безмитної торгівлі «Готівка» в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України Гоптівка. що розташований за адресою: вул. Прикордонна 5, смт. Козача Лопань, Дергачівський район, Харківська область.

Враховуючи наведені норми ПК України, МК України та враховуючи висновки, викладені Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області в роз`ясненні № 38423/10/04-36-32-04-16-36441946 від 16.04.2020 р. позивач не є платником акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів, оскільки здійснював реалізацію підакцизних товарів в закладі торгівлі, що знаходяться в митному режимі безмитної торгівлі. Таким чином, перебування таких товарів в митному режимі безмитної торгівлі прирівнюється до експорту них товарів та відповідно до пп.213.1 п. 213.2 ст. 213 ПКУ не підлягають оподаткуванню акцизним податком.

Отже, сума акцизного податку сплаченого позивачем, який підлягає поверненню складає 18 072 945 (вісімнадцять мільйонів сімдесят дві тисячі дев`ятсот сопок п`ять) гривень 00 копійок.

Відповідно до пп. 17.1.1, 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 ПК України, платник податків має право безоплатно отримувати у контролюючих органах, у тому числі і через мережу Інтернет, інформацію про податки та збори і нормативно-правові акти, що їх регулюють, порядок обліку та сплати податків та зборів, права та обов`язки платників податків, повноваження контролюючих органів та їх посадових осіб щодо здійснення податкового контролю.

На залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

В свою чергу, на контролюючий орган покладено обов`язок: забезпечення інформування громадськості про реалізацію державної податкової політики (пп. 19-1.1.29 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України); забезпечення визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (пп. 19-1.1.34 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України).

Відповідно до ст. 21 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Контролюючий орган несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків посадові (службові) особи контролюючих органів несуть відповідальність згідно із законом.

За прийняття неправомірного рішення, яким визначаються податкові (грошові) зобов`язання платнику податків, посадова (службова) особа контролюючого органу, яка прийняла таке рішення, а також безпосередній керівник такої посадової особи несуть відповідальність згідно із законом (пп. 21.2.1 п. 21.2 ст. 21 ПК України).

З аналізу обов`язків, покладених на контролюючі органи, контролюючий орган мав поінформувати товариство про те, що останній не зобов`язаний сплачувати акцизний податок з реалізації роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Всупереч цьому, податковим органом безпідставно утримувався акцизний податок з відповідача протягом п`яти років.

Щодо порядку повернення надміру та/або помилково сплачених грошових зобов`язань, суд зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Відповідно до пп. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 ПК України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Стаття 43 ПК України визначає умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені.

Помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків (п.43.2 ст. 43 ПК України).

Відповідно до п. 43.4 ст. 43 ПК України, платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового борг)- з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету (п. 43.5 ст.43 ПК України).

Повернений помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (п. 43.6 ст. 42 ПК України).

Аналогічні норми містяться в Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013 р. (надалі - «Порядок»).

Відповідно до п. 2 цей Порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі). Дія цього Порядку не поширюється на операції з бюджетного відшкодування податку на додану вартість та безспірного списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Згідно п. 3 Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Казначейства, вказані в заяві платника. Повернення платежів фізичним особам, які не мають рахунків у банках, може здійснюватись шляхом повернення у готівковій формі коштів за чеком органу Казначейства з відповідних рахунків, відкритих у банках на ім`я органу Казначейства, або поштовим переказом через підприємства поштового зв`язку, вказані у заяві платника (його довіреної особи).

Таким чином, обов`язковою передумовою повернення платнику податків надміру/помилково сплачених коштів є одночасна наявність наступних обставин: 1) відсутність у такого платника податкового боргу; 2) подання платником податків заяви про повернення коштів протягом 1095 днів від дня виникнення переплати; 3) відповідність поданої заяви вимогам пункту 43.4 ПК України. За наслідками подання відповідної заяви податковий орган у визначені законом строки повинен або підготувати висновок про повернення такої суми, або надати письмову відмову у поверненні коштів з бюджету з пропозицією проведення звірення стану рахунків (у разі відсутності в інформаційних базах даних відомостей щодо розміру заявленої до повернення суми).

Аналогічний правовий висновок викладено і в постановах Верховного Суду від 22.10.2019 по справі № 814/3220/15, від 18 червня 2019 року (справа №826/3490/18). від 13 червня 2019 року (справа №812/1017/16). від 11 червня 2019 року (справа №826/8802/16), від 5 березня 2019 року (справа №814/3233/15), від 28 лютого 2019 року (справа №805/1218/16-а), від 5 лютого 2019 року (справа №826/7672/17).

Відповідно до п. 15 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету здійснюється з того бюджету, до якого такі кошти були зараховані. Якщо платіж, що повертається, був сплачений до загального (спеціального) фонду державного або місцевих бюджетів, але згідно з бюджетним законодавством не передбачений серед джерел надходжень бюджетів у поточному бюджетному році, то повернення здійснюється за рахунок податків та зборів, не віднесених до інших категорій (код класифікації доходів бюджету 19090500) або інших надходжень (код класифікації доходів бюджету 24060300) відповідного бюджету.

У разі зміни реквізитів рахунку за надходженнями, з якого необхідно здійснити повернення коштів державного та/або місцевих бюджетів, повернення здійснюється із зміненою рахунку за надходженнями.

Як було вказано вище, позивач звернувся із заявою про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені (акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання) від 12.05.2020 р. на суму 324653 (триста двадцять чотири тисячі шістсот п`ятдесят три) гривні 00 копійок, які були повернуті та із заявою від 23.06.2020 р. на суму 11701556 (одинадцять мільйонів сімсот одна тисяча п`ятсот п`ятдесята шість) гривень 45 копійок, які не повернуті позивачеві.

Вмотивованої відмови у поверненні коштів від податкового органу не надходило.

23.10.2020 р. позивачем була подана заява про повернення переплати з акцизного податку у сумі 6 371 389 (шість мільйонів триста сімдесят одна тисяча триста вісімдесят дев`ять) гривень 00 копійок. Повторно заява про повернення переплати у вказаному розмірі була направлена 09.11.2020 р.

Податковим органом щодо цієї суми електронний висновок не готувався та не направлявся до казначейства, про що не заперечує сам відповідач - Головне управління ДПС у Харківській області на Головне управління ДПС у Харківській області.

Факт того, що заявлені на повернення суми акцизного податку з реалізації роздрібної торгівлі підакцизних товарів у розмірі 18 072 945,00 грн. є сумами, які позивач не мав сплачувати до бюджету не заперечується сторонами, а відтак такими які підлягають поверненню.

Відповідно до пп. 14.1.182 п. 14.1 ст. 14 ПК України, помилково сплачені грошові зобов`язання це суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб (їх філій, відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб`єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов`язань.

Згідно з пп. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 ПК України платник податків має право, серед іншого, на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Щодо посилань відповідача - Головного управління ДПС у Харківській області на Головне управління ДПС у Харківській області, на порушення позивачем визначеного терміну подання уточнюючих розрахунків декларації з акцизного податку з розрахунками коригування за період з січня 2015 р. по жовтень 2016 р. та з грудня 2016 р. по квітень 2017 р., який встановлено п.50.1 от. 50 ПК України для виправлення самостійно виявлених помилок у раніше поданих деклараціях, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач дізнався про порушення свого права лише у 2020 р. з листа-роз`яснення за №9011/6/99-99-15-03-03-15 від 26.04.2017 р., а тому суд погоджується з твердженням позивача про те, що він не міг раніше подати вказані уточнюючі податкові декларації.

Враховуючи, що згідно з нормами ст. 43 ПК України ст. 43 та п. 8 Порядку повернення сум надміру сплаченого податку здійснюється на підставі відповідного висновку контролюючого органу, який подається для виконання органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права буде зобов`язання Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, підготувати та надати Управлінню державної казначейської служби України у Дергачівському районі Харківської області висновок про повернення помилково сплаченого позивачем акцизного податку з реалізації роздрібної торгівлі підакцизних товарів у розмірі 18072945 (вісімнадцять мільйонів сімдесят дві тисячі дев`ятсот сорок п`ять) гривень 00 копійок.

Щодо позовних вимог про нарахування пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 129.4 п. 129 ПК України, на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Зазначений розмір пені застосовується щодо всіх видів податків, зборів га інших грошових зобов`язань, крім нені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством (п. 129.5 ст. 129 ПК України).

Оскільки контролюючі органи наділені правом стягнення з платників податків податковий борг та пеню на нього протягом 1095 днів то для цілей забезпечення принципів справедливості, рівності і балансу у відносинах між платниками і державою, аналогічне право на стягнення пені протягом 1095 днів повинно бути забезпечено і для платників податків (позиція ВСУ у складі Касаційного адміністративного суду, викладена в постанові від 14.03.2019 р. у справі № 822/553/17).

Позивач вважаючи, що він не був зобов`язаний сплачувати спірний акцизний податок, звернувся із заявою до податкового органу про повернення сплачених сум 23.06.2020 р., яка не була виконана податковим органом у встановлені ст.43 ПК України строки (20 днів), а відтак, має місце прострочення.

Відповідно до розрахунку пені, доданого до матеріалів справи, розмір пені за несвоєчасне повернення податковим органом сум акцизного податку складає 284 684 (двісті вісімдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 45 копійок.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету (пункт 43.5 статті 43 ПК України).

Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні у справі «Бейелер проти Італії» від 05 січня 2000 року наголошував, що поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно».

За певних обставин «легітимне очікування» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «легітимне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року).

Оскільки, податкове законодавство передбачає право позивача на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені, позивач у цій справі має майновий інтерес щодо відшкодування відповідних сум з бюджету, які охоплюються поняттям «майно» в аспекті частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювати свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Ураховуючи наведене та з огляду на те, що такий спосіб захисту прав позивача, як лише зобов`язання контролюючого органу надати відповідний висновок не призведе до ефективного відновлення права платника податків, суд вважає, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є стягнення з Державного бюджету України на користь позивача відповідних сум.

Посилання відповідача Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, на відсутність відповідних коштів для повернення спірних сум, суд не приймає, оскільки чинне законодавство України не містить положень, які ставлять повернення помилково/надміру сплачених коштів в залежність від наявності/відсутності таких коштів на рахунках казначейства.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. Інакше всі негативні наслідки відсутності такого механізму покладаються на державу.

ЄСПЛ у рішенні в справі «Кечко проти України» зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними. Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

ЄСПЛ у справі «Бакалов проти України» та у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Аналогічний правовий висновок про те, що сама собою відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання викладено в постанові ВСУ від 22.03.17р. у справі №3-77гс17, у постановах КГС у складі ВС від 27.03.18р. у справах №925/246/17, №925/974/17, а також у постанові ВП ВС від 10.04.18р. у справі №12- 46гс18.

За таких обставин, посилання на відсутність коштів в бюджеті, як на підставу відмови у повернення позивачеві сплачених сум акцизного податку, є неправомірним.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами не доведено наявність у позивача обов`язку сплачувати до державного бюджету акцизного податку та відсутність підстав для повернення на користь позивача надміру/помилково сплачених сум спірного акцизного податку.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст. 139 КАС України шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань сплачений позивачем судовий збір.

Питання щодо розподілу витрат на правничу (правову) допомогу буде вирішуватися судом після спливу п`ятиденного строку з дня ухвалення рішення суду з огляду на заявлену позивачем заяву в порядку ч. 7 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 263, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА" (пр-т Пушкіна, буд. 57, кв. 1, м. Дніпро, 49006, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ), Управління Державної казначейської служби України у Дергачівському районі Харківської області (вул. Сумський шлях, буд. 27, м. Дергачі, Харківська область, 62303, ), Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області (майдан Перемоги, б. 5 А,м. Дергачі,Харківська область,62300, ) про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення суми - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) підготувати та направити до Управління державної казначейської служби України у Дергачівському районі Харківської області (вул. Сумський шлях, буд. 27, м. Дергачі, Харківська область, 62303, ) висновок про повернення помилково сплаченого Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА" (пр-т Пушкіна, буд. 57, кв. 1, м. Дніпро, 49006, ) акцизного податку з реалізації роздрібної торгівлі підакцизних товарів у розмірі 18072945 (вісімнадцять мільйонів сімдесят дві тисячі дев`ятсот сорок п`ять) гривень 00 копійок та пені у розмірі 284684 (двісті вісімдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 45 копійок.

Стягнути з Державного бюджету України через Управління державної казначейської служби України у Дергачівському районі Харківської області (вул. Сумський шлях, буд. 27,м. Дергачі, Харківська область,62303, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА" (пр-т Пушкіна, буд. 57, кв. 1, м. Дніпро, 49006, ) помилково сплачені грошові зобов`язання з акцизного податку з реалізації роздрібної торгівлі підакцизних товарів у розмірі 18072945 (вісімнадцять мільйонів сімдесят дві тисячі дев`ятсот сорок п`ять) гривень 00 копійок та пеню у розмірі 284684 (двісті вісімдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 45 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА" (пр-т Пушкіна, буд. 57, кв. 1, м. Дніпро, 49006, ) сплачений судовий збір у розмірі 11561,00 грн. (одинадцять тисяч п`ятсот шістдесят одна гривня 00 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної казначейської служби України у Дергачівському районі Харківської області (вул. Сумський шлях, буд. 27, м. Дергачі, Харківська область, 62303, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА" (пр-т Пушкіна, буд. 57, кв. 1, м. Дніпро, 49006, ) сплачений судовий збір у розмірі 11561,00 грн. (одинадцять тисяч п`ятсот шістдесят одна гривня 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 15 лютого 2021 року.

Суддя Заічко О.В.