Справа № 640/33749/20
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 лютого 2021 року м. Київ № 640/33749/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (

АДРЕСА_1 )

до Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13)

треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Хіллс» (04116, м. Київ,

вул. Шолуденка, буд. 3, оф. 307),

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

про визнання протиправним та скасування рішення №22383-р/пк-пз від 07 грудня

2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося ОСОБА_1 із адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Хіллс», ОСОБА_2 щодо визнання протиправним та скасування наказу №148/5 від 16 січня 2020 року, прийнятого за результатами розгляду скарги.

08 лютого 2021 року до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, у якому останній просить: заборонити Міністерству юстиції України та його територіальним органам, суб`єктам державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; державним реєстраторам прав на нерухоме майно та будь-яким особам та органам, які уповноважені згідно закону проводити державну реєстрацію нерухомого майна здійснювати державну реєстрацію (проводити реєстраційні дії), спрямовані на відчуження, розпорядження або реєстрацію, перереєстрацію житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 188,9 кв.м., житлова площа 56,4 (кв.м.), (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 та житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 795,6 кв.м., житлова площа 359,4 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, а також вчиняти будь-які дії щодо внесення записів про припинення/зміну/скасування/поновлення та інші дії, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон і відчуження об`єктів нерухомого майна щодо даних об`єктів нерухомого майна.

Дана заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить виконання рішення суду. А, на переконання представника позивача, прийнявши оскаржуваний наказ відповідач незаконно та безпідставно позбавив позивача права власності, у т.ч. на вільне та безперешкодне володіння та розпорядження власним нерухомим майном.

Також, як стверджує представник позивача, оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України №148/5 від 16 січня 2020 року прийнято із порушенням встановленої законодавством процедури та з порушенням принципів об`єктивності та добросовісності.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суддя виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк

Суд не вбачає необхідності для повідомлення учасників справи, та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, також немає необхідності для призначення її розгляду у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з меж заявленого клопотання, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладена у постанові від 19.06.2018 у справі 826/9263/17, зводиться до того, що підстави щодо наявності очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог.

Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Виходячи із змісту обґрунтування заяви про забезпечення позову, предмет і підстави позову, ознайомившись із наявними матеріалами, суд, станом на час постановлення даної ухвали, приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки судом не встановлено обставин крайньої необхідності та підстав, з якими наведені вище норми КАС України пов`язують можливість забезпечення позову.

Разом з тим, суд зазначає, що протиправність спірного рішення може бути встановлена судом при вирішенні справи по суті.

Враховуючи зазначене, виходячи із змісту поданої заяви та доводів наведених позивачем на її обґрунтування, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 150-154, п. 9 ч. 5 ст. 243, ст. 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Відповідно до ч. 5 та 8 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147- VIIІ).

Суддя А.Б. Федорчук