Справа № 500/857/20
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Мандзій О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 500/857/20 пров. № А/857/12196/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Макарика В.Я., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2020 року у справі № 500/857/20 за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ :

14.04.2020р. позивач Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі ФОП ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № , № від 13.01.2020р.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.08.2020р. позов задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення № від 13.01.2020р. В решті вимог суд відмовив.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Головне управління ДПС у Тернопільській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.08.2020р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

ст.229 КАС України передбачено, що фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, який здійснює господарську діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 .

23.12.2019р. контролюючий орган провів фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань наявності ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, виявлення порушень встановлених правил торгівлі підакцизними товарами, маркування підакцизних товарів, дотримання встановлених мінімальних роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв та максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби.

Так, за результатами перевірки складено акт №519/19-00-32-01/ НОМЕР_1 від 23.12.2019р., яким встановлено факт реалізації (зберігання) відповідачем за вищевказаною адресою тютюнових та алкогольних виробів, без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі. Зокрема, реалізація 23.12.2019р. сигарет «Пріма» срібна синя за ціною 38,00 грн. згідно фіскального чеку №2322 від 23.12.2019р. Пачка сигарет позначена маркою акцизного податку №031733, 26АВХД, ТВЗФ19/3.

Крі того, 22.12.2019р. фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 реалізовано: сигарети «Прилуки» червоні на суму 38,00 грн. згідно фіскального чеку №2314 від 22.12.2019р., сигарети «Мальборо» жовте на суму 50,00 грн. згідно фіскального чеку №2315 від 22.12.2019р., сигарети «Мальборо» червоне на суму 50,00 грн. згідно фіскального чеку №2317 від 22.12.2019р., сигарети «Ротманс» демі сині на суму 39,00 грн. згідно фіскального чеку №2319 від 22.12.2019р., вино ігристе напівсолодке червоне «Ореанда» ємкістю 0,75 л, міцністю 10,0-13,5% оборотів на суму 95,00 грн. згідно фіскального чека №2318 від 22.12.2019р., коньяк «Шабо» ємкістю 0,25 л, міцністю 40% оборотів па суму 77,00 грн. згідно фіскального чеку №2316 від 22.12.2019р., Z-звіт №2264 від 22.12.2019р.

На підставі акту перевірки, контролюючий орган прийняв податкові повідомлення-рішення про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. на підставі абз.6 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»:

- № від 13.01.2020р. (роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії, а.с.9-10);

- № від 13.01.2020р. (роздрібна торгівля тютюновими виробами без наявності ліцензії, а.с.11-12).

Керуючись вимогами ст.308 КАС України колегія суддів переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Тобто, предметом апеляційного розгляду є податкове повідомлення-рішення № від 13.01.2020р.

В ст.1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта підприємницької діяльності на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Із змісту ч.29 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» видно, що ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

Тобто, спеціальним законом визначено річний термін дії ліцензії.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень (абз.5 ч.2 ст.17 вказаного Закону).

Як видно із матеріалів справи, Головне управління ДПС у Тернопільській області видав фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами реєстраційний №1800587 із терміном дії з 22.12.2018р. до 22.12.2019р. та ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 1800662 із терміном дії з 22.12.2018р. до 22.12.2019р. (а.с.18, 19).

В даному випадку податковий орган в даних ліцензіях чітко визначив один рік протягом якого позивач має право здійснювати роздрібну торгівлю тютюновими та алкогольними виробами. Право на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими та алкогольними виробами у останнього виникло - 22.12.2018р. в 00:00 год.

Із змісту ст.ст.251-253 Цивільного кодексу України видно, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Аналогічні положення містяться в інших законодавчих актах, в тому числі у ч.1 ст.120 КАС України.

Таким чином, термін дії вказаних ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями визначений податковим органом, шляхом встановлення конкретного календарного дня його початку та закінчення - з 22.12.2018р. до 22.12.2019р., через зазначення в ліцензії прийменника «до», який в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь.

ч.1 ст.3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972р. передбачено, що строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

Відповідно до положень ст.2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає.

ч.2 ст.4 зазначеної Конвенції якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

Аналіз наведених правових норм законодавства свідчить про те, що строк дії дозвільного документу, протягом якого суб`єкт може провадити відповідну господарську діяльність, спливає у відповідний місяць та число останнього року строку, який визначений у спеціальному дозволі, тобто в 23:59 годині останнього дня визначеного строку, а саме 22.12.2019р.

Отже, визначення у вищевказаних ліцензіях кінцевої дати терміну дії «до 22.12.2019р. свідчить про те що на момент реалізації позивачем тютюнових виробів та алкогольних напоїв (22.12.2019р.) у останнього була дійсна ліцензія на право роздрібної торгівлі такими товарами, оскільки закінченням строку її дії є кінець доби 22.12.2019р.

Таким чином, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не допустив порушень вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» під час здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами в останній день чинності ліцензії 22.12.2019р.

Тобто, правопорушення за вчинення якого позивача притягнуто до відповідальності не має місце, оскільки склад зазначеного правопорушення (об`єктивна сторона) в діях останнього відсутній, що свідчить про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 13.01.2020р. ( роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії) критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в розумінні ч.2 ст.2 КАС України.

З огляду на вищезазначене доводи апелянта про те, що термін дії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями визначається одним роком, а останній день її дії є днем, що передує даті, визначеній у ліцензії є безпідставними.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.01.2019р. у справі № 815/4128/16, від 25.04.2019р. у справі № 808/2690/17, від 25.04.2018р. у справі № 803/350/17 та у справі № 815/4720/16.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки відповідач Головне управління ДПС у Тернопільській області як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. В інші частині судове рішення не оскаржується.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2020 року у справі № 500/857/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.Я. Макарик

Суддя З.М. Матковська

Постанова в повному обсязі складена 12.02.2021р.