Справа № 537/3947/20
Суддя: Маханьков О. В.
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/537/6/2021
Справа № 537/3947/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2021 р. Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Маханькова О.В., за участю секретаря судового засідання Костюкевич Н.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача Курінного С.І..,

представника відповідача Коломієць О.Ю., Тимошенко О.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Крюківського районного суду у місті Кременчуці Полтавської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 взводу №2 батальйону патрульної поліції у .м.Кременчуці управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Курінного Сергія Івановича, Департамент патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Крюківського районного суду з позовом до інспектора роти №1 взводу №2 батальйону патрульної поліції у м.Кременчуці управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Курінного Сергія Івановича, Департамент патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

Свої вимоги мотивує тим, що таке рішення відповідача є протиправним, а притягнення до адміністративної відповідальності - безпідставним, а тому просить суд постанову поліцейського роти №1 взводу №2 батальйону патрульної поліції у м.Кременчуці УПП в Полтавській області ДПП Курінного С.І. від 28.10.2020року серія ДПО №971568 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425грн. скасувати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, прохав суд задовольнити позов, та пояснив суду що його безпідставно зупинили та склали на нього протокол, дані правопорушення не вчиняв. Працівник поліції безпідставно вимагав у нього документи, відмовився надати докази на підтвердження вчинення ним злочину. Дійсно працівник поліції вимагав пред*явити страховий поліс, але він відмовився його пред*являти.

В судовому засіданні відповідач Курінний С.І. пояснив, що дійсно зупинив транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 за порушення ПДР та склав протокол. Дійсно водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом при зміні напрямку руху не вимкнув лівого повороту, а після зупинки транспортного засобу не пред*явив страхового поліса. Прохав суд відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції в судовому засіданні з позовом не погодилися, вважають дії інспектора правомірними, прохали суд відмовити в задоволенні заяви.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 28.10.2020 року,під час патрулювання працівниками поліції, близько 12 год 07 хв. було виявлено транспортний ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого при повороті ліворуч на перехресті по вул. Чумацький шлях, 1А в м. Кременчук не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, що є порушенням п.п. 9.2 «б» ПДР України (файл 2020_1028_120501_1, файл 2020_1028_120801_1).

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

На місці зупинки транспортного засобу позивача, в порядку ст. 279 КУпАП, працівники поліції представилися, неодноразово інформували водія про причину зупинку, порушення ним п. 9.2 "б" ПДР України (файл , файл ). Поведінка водія була направлена на уникнення адміністративної відповідальності, водій тривалий час відмовлявся надати документи передбачені в п. 2.1 ПДР України, зачинявся в транспортному засобі.

Водієві було роз`яснено, права передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України (файл , файл ), в порядку ст. 278, ст. 279 КУпАП повідомлено про розгляд справи (файл час 13:05:50), роз`яснення, що за не пред`явлення для перевірки документів, водія буде притягнуто адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оголошено зміст ч. 1 ст. 126 КУпАП (файл ).

Водій під час з`ясування фактичних обставин справи не заперечував, що його було проінформовано про причину зупинки транспортного засобу, ознайомлено з відеозаписом на якому зафіксовано ним порушення п. 9.2 «б» ПДР України (файл , файл час 13:17:06), не заперечував, що саме рух його транспортного засобу зафіксовано на відео, на вимогу пред`явити страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водій повідомив, що не повинен пред`являти та поліс не пред`явив (файл час 13:03:24, файл ).

Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення визначені статтею 33 КУпАП, за приписами якої воно накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(частини друга статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, ч.1 ст.126КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Надаючи оцінку оскарженому рішенню відповідача, суд зазначає наступне.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють ПДР України.

Пунктом 8.1 ПДР України визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофора, а також регулювальниками.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.9.2 б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

В п.1.10 ПДР України визначено, що головна дорога - дорога з покриттям відносно ґрунтової або та, що позначається знаками 1.22, 1.23.1-1.23.4 і 2.3. Наявність на другорядній дорозі покриття безпосередньо перед перехрестям не прирівнює її за значенням до перехрещуваної; маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом;

Дорожній знак 2.3 "Головна дорога" має таке значення надається право першочергового проїзду нерегульованих перехресть. Знаки 2.1-2.3, 2.5 і 2.6 встановлюються безпосередньо перед перехрестям або вузькою ділянкою дороги, крім того, знак 2.3 на початку, а знак 2.4 - в кінці головної дороги. Знак 2.3 - з табличкою 7.8 обов`язково повторюється перед перехрестям, на якому головна дорога змінює свій напрямок.

Табличка 7.8 "Напрямок головної дороги" показує напрямок головної дороги на перехресті.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перед перехрестям по вул. Чумацький, 1А в м. Кременчук встановлено дорожній знак 2.3 «Головна дорога» із табличкою 7.8 Напрямок головної дороги на перехресті (скріншот з інтернет-карти Google-maps - додається). Тобто, вказаний дорожній знак із табличкою інформує водія про те, що головна дорога на перехресті буде змінювати свій напрямок.

В п. 16.14 ПДР України визначено, що якщо головна дорога на перехресті змінює напрямок, водії транспортних засобів, які рухаються по ній, повинні керуватися між собою правилами проїзду перехресть рівнозначних доріг.

Наказом Держстандарту України від 3 червня 2002 року №326 затверджений ДСТУ 4100-2002 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» (далі - ДСТУ), який поширюється на дорожні знаки, призначені для інформування учасників дорожнього руху щодо умов і режимів руху на дорогах і вулицях (далі - дорогах), а також правила їх застосування на усіх дорогах, що експлуатуються та будуються.

В п. 10.9.12 ДСТУ визначено, що табличка 7.8 «Напрямок головної дороги» повинна застосовуватись із знаками 2.1-2.3, щоб зазначити напрямок головної дороги на перехресті, де вона змінює свій напрямок.

Відповідно до змісту ПДР України та ДСТУ, розміщення дорожнього знаку 2.3 з табличкою 7.8 вказує на те, що головна дорога змінює свій напрямок руху. Тобто, проїжджаючи ділянку дороги на яку розповсюджується дія знаку 2.3 з табличкою 7.8, водій зобов`язаний проінформувати інших учасників дорожнього руху про напрямок свого руху, тобто про вчинення маневру.

З наданих позивачем фотознімків вбачається, що перед вул.Чумацькийшлях,1 встановлено дорожній знак 2.3 «Головна дорога» із табличкою 7.8. Тобто, вказаний дорожній знак із табличкою інформує водія про те, що головна дорога буде змінювати свій напрямок.

Аналізуючи зміст ПДР України та ДСТУ, суд відзначає, що розміщення дорожнього знаку 2.3 з табличкою 7.8 вказує на те, що головна дорога змінює свій напрямок руху.

Тобто, проїжджаючи ділянку дороги на яку розповсюджується дія знаку 2.3 з табличкою 7.8, на переконання суду, водій зобов`язаний проінформувати інших учасників дорожнього руху про напрямок свого руху, тобто про вчинення маневру.

Суд наголошує на тому, що позивач, проїжджаючи відповідну ділянку місцевості мав декілька варіантів для подальшого руху, тому здійснюючи маневри та повертаючи в потрібну сторону, позивач зобов`язаний показати свій напрямок іншим учасникам дорожнього руху світловим покажчиком повороту відповідного напрямку не залежно від того, що інші учасники дорожнього руху рухаються по другорядній дорозі.

За таких обставин, не дивлячись на те, що позивач продовжив рух по головній дорозі, суд вважає, що останній не виконав вимоги п.9.2 б ПДР України, який зобов`язує водіїв вмикати світлові покажчики відповідного напрямку руху перед вчиненням маневру.

Враховуючи наведені висновки суду, доводи позивача про те, що він не зобов`язаний був вмикати світловий покажчик повороту відповідного напрямку, суд вважає необґрунтованими.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7).

Рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом (ч.ч.1-4 ст. 242 КАС України).

Керуючись ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд ,-

Постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №1 взводу №2 батальйону патрульної поліції у .м.Кременчуці управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Курінного Сергія Івановича, Департамент патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- відмовити.

Рішення суду набирає законноїсили післязакінчення строкуподання апеляційноїскарги всімаучасниками справи,якщо апеляційнускаргу небуло подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляціна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області .

Суддя: Маханьков О.В.