Справа № 320/6795/20
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6795/20 Суддя (судді) першої інстанції: Дудін С.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Федотова І.В., Коротких А.Ю.

за участю секретаря Ковтун К.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АНІКА" на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АНІКА" до Головного управління ДПС у Київській області та начальника Києво-Святошинського управління ГУ ДПС у Київській області Берегового Сергія Анатолійовича про визнання незаконним та скасування рішення, визнання незаконними бездіяльності та дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "АНІКА" звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області та начальника Києво-Святошинського управління ГУ ДПС у Київській області Берегового Сергія Анатолійовича про визнання незаконним та скасування підписане Береговим Сергієм Анатолійовичем на бланку Головного управління ДПС у Київській області рішення (лист) від 16 січня 2020 року вих. №1512/10/10-36-54-08; визнання незаконною з 21 січня 2020 року бездіяльність Головного управління ДПС у Київській області, яка полягає у незбиранні, невнесенні, необробці та незберіганні інформації з одержаної податкової декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період календарний місяць грудень 2019 року з додатками та доповненням до неї Товариства з обмеженою відповідальністю "Аніка"; зобов`язання Головне управління ДПС у Київській області внести до баз даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, інформацію з одержаної податкової декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період календарний місяць грудень 2019 року з додатками та доповненням до неї Товариства з обмеженою відповідальністю "Аніка"; визнання незаконними дії начальника Києво-Святошинського управління Головного управління ДПС у Київській області Берегового Сергія Анатолійовича, які полягають у підписані ним листа Головного управління ДПС у Київській області від 16 січня 2020 року вих.№1512/10/10- 36-54-08.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року позовну заяву ТОВ "АНІКА" залишено без руху.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року позовну заяву ТОВ "АНІКА" повернуто, оскільки позивач не виконав вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для відкриття провадження у справі.

За приписами ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на ухвалу, перегляд якої можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу суду необхідно скасувати, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року позовну заяву ТОВ "АНІКА" залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю десять днів з моменту отримання копії даної ухвали суду. Зокрема, суд вказав позивачу на необхідність подання до суду докази сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн. за подання даного адміністративного позову (оригінал платіжного документу).

02 жовтня 2020 року на адресу суду від позивача надійшла заява, у якій позивач зазначив, що ТОВ "Аніка" було сплачено судовий збір за звернення з позовною заявою у достатньому розмірі, а тому підстави для додаткової сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн. відсутні.

У зв`язку з неподанням позивачем витребованих документів, суд ухвалою від 26 жовтня 2020 року повернув позовну заяву заявнику.

Мотивуючи своє рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява містить три вимоги немайнового характеру, тоді як судовий збір сплачено лише за дві, проте Товариством не були усунуті недоліки позовної заяви.

Колегія суддів не погоджується з мотивами та висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Частинами 1, 2 статті 169 КАС України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч. 5 ст. 169 КАС України).

Отже, чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.

Позивач вважається таким, що не усунув недоліки, якщо до закінчення встановленого судом строку не усунув усіх або хоча б одного недоліку, зазначеного в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну з них.

Системний аналіз частини першої статті 6, частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Аналогічний правовий висновок зазначено у постанова Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 540/2321/18, від 16 квітня 2018 року у справі №826/10288/17.

В даному випадку предметом позову є позовні вимог про визнання незаконним та скасування підписане Береговим Сергієм Анатолійовичем на бланку Головного управління ДПС у Київській області рішення (лист) від 16 січня 2020 року вих. №1512/10/10-36-54-08; визнання незаконною з 21 січня 2020 року бездіяльність Головного управління ДПС у Київській області, яка полягає у незбиранні, невнесенні, необробці та незберіганні інформації з одержаної податкової декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період календарний місяць грудень 2019 року з додатками та доповненням до неї Товариства з обмеженою відповідальністю "Аніка"; зобов`язання Головне управління ДПС у Київській області внести до баз даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, інформацію з одержаної податкової декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період календарний місяць грудень 2019 року з додатками та доповненням до неї Товариства з обмеженою відповідальністю "Аніка"; визнання незаконними дії начальника Києво-Святошинського управління Головного управління ДПС у Київській області Берегового Сергія Анатолійовича, які полягають у підписані ним листа Головного управління ДПС у Київській області від 16 січня 2020 року вих.№1512/10/10- 36-54-08.

На переконання колегії суддів позовні вимоги спрямовані до Головного управління ДПС у Київській області (скасування рішення (лист) від 16 січня 2020 вих. №1512/10/10-36-54-08; визнання незаконною бездіяльність, яка полягає у незбиранні, невнесенні, необробці та незберіганні інформації з одержаної податкової декларації з податку на додану вартість; зобов`язання внести до баз даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, інформацію з одержаної податкової декларації з податку на додану вартість) є однією вимогою не майнового характеру, а тому за неї Товариством було сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн.

Ще однією вимогою не майнового характеру є вимога про визнання незаконними дії начальника Києво-Святошинського управління Головного управління ДПС у Київській області Берегового Сергія Анатолійовича, які полягають у підписані ним листа Головного управління ДПС у Київській області від 16 січня 2020 року вих.№1512/10/10- 36-54-08, за яку Товариством також було сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн.

Вказані обставини свідчать про виконання позивачем вимог Закону України «Про судовий збір» та КАС України щодо сплати судового збору в належному розмірі.

Суд першої інстанції неправильно визначивши кількість позовних вимог, дійшов передчасного висновку про наявність недоліків позовної заяви та підстав для її повернення у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення позову без руху.

Отже колегія суддів приходить до висновку, що позивачем сплачено судовий збір в належному розмірі, підстави для залишення позовної заяви без руху відсутні, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Колегія суддів зазначає, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України - суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладені обставини у сукупності колегія суддів дійшла висновку про необхідність надання позивачу можливості захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч.3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про повернення адміністративного позову, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню, а справу слід передати на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 320, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АНІКА" - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: І.В. Федотов

А.Ю. Коротких