Справа № 640/16868/19
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Кондраток А.В.,

представника третьої особи Заянчуковського С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Студія « 1+1» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, третя особа на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Студія « 1+1» про визнання протиправними бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у нездійсненні наглядових повноважень, передбачених ч.ч. 2, 13 ст. 13 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення та радіомовлення» щодо порушень третьою особою вимог абз. 2 ч. 5 ст. 10 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», яке мало місце під час публічного сповіщення програм в зазначені ним календарні періоди та календарні дати, та зобов`язати відповідача розглянути та прийняти рішення в межах та відповідно до її повноважень щодо порушення третьою особою вимог абз. 2 ч. 5 ст. 10 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», яке мало місце під час публічного сповіщення програм в календарні періоди та календарні дати, зазначені вище.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем було подано скаргу на зміст передач третьої особи, якою у вищевказані дні і години здійснено трансляцію не державною мовою окремих серій телевізійного серіалу «Кухня», проте відповідачем не було призначено позапланової перевірки третьої особи, тобто позивач вважає таку бездіяльність протиправною, оскільки вона суперечить чинному законодавству України, наслідком якої стало порушення прав позивача, визначених ст. 10 Конституції України, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про телебачення та радіомовлення».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення щодо неприйняття рішення про задоволення скарги позивача від 25.05.2019 або про відмову в її задоволенні та зобов`язано прийняти відповідне рішення за результатами розгляду даної скарги.

Не погоджуючись з судовим рішенням, третя особа подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свої доводи обґрунтовує тим, що позивачем не було доведено, які саме його права, свободи та інтереси порушені. Апелянт наголошує, що неможливо тлумачити абз. 2 ч. 5 ст. 10 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» без урахування ч. 2 цієї ж статті, таким чином суд першої інстанції не правильно застосував норми матеріального права.

В судовому засіданні представник третьої особи вимоги апеляційної скарги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду представники позивача та відповідача до суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що 25.04.2019 позивач звернувся до відповідача із скаргою від 25.04.2019 на зміст передач третьої особи, які транслювались з 01.04.2019 по 21.04.2019. У своїй скарзі позивач зазначив, що з 01.04.2019 по 03.04.2019 в певні проміжки часу третьою особою здійснено трансляцію не державною мовою фільмів у виді окремих серій телевізійного серіалу «Кухня», 1 сезон, виробництва 2012, який не є власним продуктом третьої особи. Зазначив, що вказані обставини підтверджуються публічно доступними доказами, розміщеними у мережі Інтернет. Стверджуючи про порушення третьою особою вимог абзацу 2 ч. 5 ст. 10 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», просив призначити позапланову перевірку третьої особи.

Розглянувши звернення позивача, відповідач у листі від 15.05.2019 №15а/243 повідомив, що за даними моніторингу зафіксовано трансляцію згаданого телесеріалу в ефірі каналу третьої особи. У разі виявлення ознак порушень вимог чинного законодавства буде вжито відповідних заходів реагування.

Крім того, відповідач надіслав звернення позивача третій особі для надання пояснень щодо викладеної у ньому інформації та звернувся до Державного агентства України з питань кіно щодо надання відповідної інформації стосовно правомірності трансляції вказаного серіалу.

Згідно з копією листа Державного агентства України з питань кіно від 22.05.2019 №636/4-2/11-19 відповідачу надано інформацію про назву та номер серії, режисера, мову (відповідно до прокатного посвідчення) країну та студію виробника, рік випуску, реєстраційний номер прокатного посвідчення, термін дії прав, індекс глядацької аудиторії. Також зазначено, що Держкіно було оформлено державні посвідчення на право розповсюдження і демонстрування на підставі поданих документів та матеріалів власником відповідних прав серіал «Кухня» посерійно, а саме - третій особі, на термін дії телевізійних прав з ексклюзивним правом показу.

Вважаючи, що його скарга відповідачем належним чином не розглянута і не виконані передбачені законом вимоги, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем допущено бездіяльність, а саме, не прийнято відповідне рішення за скаргою позивача, чим порушено право останнього на розгляд його звернення і отримання відповіді

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну раду з питань телебачення і радіомовлення» від 23.09.1997 № 538/97-ВР (далі - Закон № 538/97-ВР) Національна рада є конституційним, постійно діючим колегіальним органом, метою діяльності якого є нагляд за дотриманням законів України у сфері телерадіомовлення, а також здійснення регуляторних повноважень, передбачених цим законом.

Згідно ст. 13 Закону № 538/97-ВР Національна рада здійснює нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями та провайдерами програмної послуги вимог законодавства у галузі телерадіомовлення, а також нагляд за дотриманням ліцензіатами умов ліцензій.

Відповідно до ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 71, ч. 2, 5, 6 ст. 72, ч. 1, 2 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» від 21.12.1993 № 3759-XII (далі - Закон № 3759-XII) Національна рада здійснює контроль за дотриманням та забезпечує виконання вимог: законодавства України у сфері телебачення і радіомовлення.

Відповідальність за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення встановлюється на підставі документальних свідчень, актів перевірки телерадіоорганізацій, звернень визначених цим Законом органів державної влади.

Національна рада застосовує санкції до телерадіоорганізацій у разі порушення ними вимог цього Закону або ліцензійних умов.

Абзацом 1 ч. 2 ст. 10 Закону № 3759-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у загальному тижневому обсязі мовлення телерадіоорганізацій загальнонаціональної і регіональної категорій мовлення, які відповідно до ліцензій здійснюють ефірне та/або багатоканальне (цифрове) мовлення з використанням радіочастотного ресурсу, передачі та/або фільми, виконані державною мовою, мають становити не менше 75 % загальної тривалості передач та/або фільмів (або їх частин) у кожному проміжку часу між 07.00 та 18.00 і між 18.00 та 22.00.

Абзацом 2 ч. 5 ст. 10 Закону № 3759-XII встановлено, що телерадіоорганізації, зазначені в частинах другій - четвертій цієї статті, у кожному із визначених у цій статті проміжків часу здійснюють трансляцію фільмів та/або передач, які не є їхнім власним продуктом, виключно державною мовою, за винятком фільмів і передач (крім дитячих та анімаційних), створених до 1 серпня 1991 року.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, норма абз. 2 ч. 5 ст. 10 Закону № 3759-XII встановлює для телерадіоорганізацій вимогу щодо трансляції у кожному проміжку часу між 07.00 та 18.00 і між 18.00 та 22.00 фільмів та/або передач, які не є їхнім власним продуктом, виключно державною мовою, за винятком фільмів і передач (крім дитячих та анімаційних), створених до 1 серпня 1991 року.

Вимога щодо трансляції у вказані проміжки часу виключно державною мовою фільмів та/або передач, які не є власним продуктом телерадіоорганізацій, є самостійною, яка не залежить від додержання телерадіоорганізаціями мінімального обсягу мовлення державною мовою у загальному тижневому обсязі мовлення телерадіоорганізації (75 відсотків).

Відповідно до приписів ст. ст. 11, 13, 17 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення», ст. ст. 1, 37, 71, 73, 74 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 08.02.2012 № 115, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.02.2012 року № 313/20626, затверджено Інструкцію про порядок здійснення перевірок телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги, оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення та про порушення законодавства про рекламу, яка визначає порядок здійснення моніторингу телерадіопрограм, організації та проведення перевірок, оформлення результатів перевірок ліцензіатів уповноваженими особами Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення. (надалі по тексту - Інструкція)

Пунктом 1 розділу ІІІ Інструкції встановлено, що Національна рада здійснює наглядові повноваження, зокрема шляхом здійснення моніторингу телерадіопрограм, а також проведення перевірок (планових або позапланових, виїзних або безвиїзних)

Підставою для призначення позапланових перевірок є, серед іншого, обґрунтоване звернення фізичних і юридичних осіб, органів державної влади та місцевого самоврядування, що свідчить про наявність ознак порушень ліцензіатом вимог законодавства та/або умов ліцензії.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, відповідач у листі від 15.05.2019 повідомив скаржника, що за даними моніторингу зафіксував трансляцію названого позивачем серіалу, та направив запити Державному агентству України з питань кіно та третій особі, а також вказав, що у разі виявлення ознак порушення буде вжито відповідних заходів реагування.

Проте, в подальшому, отримавши відповіді на свої запити, не прийняв рішення по суті порушеного позивачем у скарзі питання, а також не повідомив про це скаржника.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку наявна бездіяльність відповідача в частині неприйняття рішення про задоволення скарги позивача або про відмову в її задоволенні, тому захист порушеного права полягає, саме у зобов`язанні відповідача прийняти відповідне рішення за скаргою.

При цьому, доводи представника апелянта, висловлені ним у судовому засіданні, про те, що суд першої інстанції зобов`язав відповідача прийняти однозначно позитивне рішення, чим втрутився у дискреційні повноваження, колегія суддів відхиляє.

Так, з резолютивної частини судового рішення вбачається, що суд першої інстанції, визнавши протиправною бездіяльність відповідача, зобов`язав його прийняти рішення за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 про задоволення скарги або про відмову у її задоволенні, тобто, відповідне рішення, до якого дойде наглядовий орган за результатами перевірки викладених у скарзі доводів.

Також не заслуговують на увагу доводи апелянта про недоведеність позивачем факту його порушеного права внаслідок трансляції телесеріалу російською мовою, оскільки предметом цього позову є бездіяльність відповідача, яка полягає у неприйнятті рішення по скарзі позивача, тобто порушено право останнього на розгляд його звернення та отримання відповіді.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 234, 250, 308, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Студія « 1+1» - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена і підписана 15.02.2021 року.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Карпушова

А.Г. Степанюк