Справа № 200/11833/20-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 р. Справа№200/11833/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Галатіної О.О., розлянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації (, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Янісольська, буд. 68-А) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчиненити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 2014 року перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа в УСЗН Великоновосілківської районної державної адміністрації та отримувала щомісячну адресну допомогу ВПО для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг. Проте зазначену щомісячну адресну допомогу позивач перестала отримувати у зв`язку з тим, що через півроку після призначення допомоги - не працевлаштувалась. У квітні 2020 року Великоновосілківським районним цетром заянятості позивача було взято на облік і надано їй статус безробітної, з цього місяця призначено до виплати допомогу по безробіттю. У квітні 2020 року позивач звернулась до відповідача для призначення і виплати щомісячної адресної допомоги. Проте їй було усно відмовлено та повідомлено, що право на отримання такої допомоги ОСОБА_1 зможе отримати після спливу трьої місяців від початку у Великоновосілківському районному центрі зайнятості. У серпні, вересні та листопаді 2020 року позивач знову зверталась до відповідача з аналогічними заявами щодо призначення, нарахування та виплати щомісячної адресної допомоги. Однак за результатами розгляду зазначених заяв відповідач надав відповіді, якими відмовив у призначенні та виплаті допомоги.

Вважаючи свої права порушеними, позивач просила:

визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації щодо не призначення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви поданої первісно у 2020 році;

визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг;

зобов`язати Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до заяви, поданої відповідачу первісно у 2020 році.

Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчиненити певні дії і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без повідомлення (виклику) сторін.

11 січня 2021 року відповідач до суду надав відзив на позовну заяву, згідно змісту якого зазначив, що пунктом 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг встановлено, що особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п.7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається. Позивач є особою працездатного віку, яка отримувала розмір допомоги переміщеним особам на проживання, не працювала, тому розмір допомоги був призначений із зменшенням її розміру, а потім припинений. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

12 січня 2021 року позивачем до суду надана відповідь на відзив, відповідно якого позивач не погоджується з позицією відповідача у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що відповідачем не призначено адресну допомогу через не працевлаштування позивача в 2015 році, проте право на отримання допомоги у наступному періоді - з вересня 2020 року, позивач має.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Згідно довідки від 26 грудня 2017 року № , ОСОБА_1 є тимчасово переміщеною особою.

Згідно заяви про призначення допомоги від 06 квітня 2015 року - позивач не працює. З 06 квітня 2015 року по 05 червня 2015 року загальна сума допомоги на сім`ю - 2275.00 грн. Відповідно, в подальшому, на підставі вимог пункту 7 Порядку № 505 розмір адресної допомоги було зменшено, а саме: з 06 червня 2015 року по 05 серпня 2015 року - 2054.00 грн.. на сім`ю; з 06 серпня 2015 року по 05 жовтня 2015 року - 1833.00 грн.

Відповідно до довідки Великоновосілківського районного центру зайнятості Донецької області № 1088 від 06.11.2020 року ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітна у Великоновосілківському районному центрі зайнятості з 07 квітня 2020 року по теперішній час.

11 серпня 2020 року позивач в чергове звернулась до відповідача із заявою про призначення допомоги, в якій вказала, що не працює та перебуває у центрі зайнятості.

Проте рішенням управління від 04 вересня 2020 року допомогу не призначено з таких підстав: немає права відповідно до п. 7 ПКМУ № 505 від 01 жовтня 2014 року.

Згідно повідомлення № 3857 ОСОБА_1 відмовлено у наданні допомоги переміщеним особам на проживання

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 року № 1706-VII (далі-Закон № 1706-VII) встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначає Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг", затверджений постановою КМУ від 01.10.2014 року № 505 (далі - Порядок №505).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадімінстрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Абзацами 1, 5 пункту 3 Порядку № 505 визначено, що грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах, зокрема, для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 505, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку, які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Аналіз вищезазначених норм свідчить, що грошова допомога у разі її припинення відповідно до пункту 7 цього Порядку не призначається лише на наступний строк, тобто чергові шість місяців.

Положення Порядку № 505 не містять норми, яка б у подібних правовідносинах назавжди позбавляла права особу працездатного віку, яка працевлаштувалась та як і раніше має статус внутрішньо переміщеної особи на отримання грошової допомоги.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач має право на отримання щомісячної адресної допомоги як особі, що переміщена з тимчасового окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 року по справі № 333/3750/17.

Як передбачено ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позовні вимоги позивача про визнання дій протиправними, задоволенню не підлягають, оскільки у спірних правовідносинах належним та повним способом захисту порушених прав позивача є скасування рішення, через те, що самі по собі дії відповідача не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків, тобто, не впливає на обсяг прав та інтересів позивача. Правові наслідки в даному випадку має акт індивідуальної дії - рішення Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації від 04 вересня 2020 року.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодування або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації (, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Янісольська, буд. 68-А) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчиненити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до заяви від 11 серпня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації (, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Янісольська, буд. 68-А) на користь спеціального фонду Державного бюджету України, судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, коли справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.О. Галатіна