Справа № 488/4301/15-а
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4301/15-а
Провадження № 2-а/488/1/21 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

08.02.2021 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі - судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі - Глубоченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Сатурн», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірина» та Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів - ТзДВ «Сатурн», ТОВ «Ірина» та УПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва, правонаступником якого є ГУ ПФУ в Миколаївській області, в якому вказав, що 15.09.2015 року він звернувся до УПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва з приводу перерахунку пенсії у зв`язку зі збільшенням трудового стажу. При цьому позивач вказав, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.05.2015 р. (справа № 2/489/1171/15) було встановлено факт перебування його у трудових відносинах з ТзДВ «Сатурн» у період з 01.01.1991 р. по 31.05.2012 р., а рішенням цього ж суду від 04.02.2015 р. (справа № 2/489/103/15) було встановлено факт перебування його у трудових відносинах з ТОВ «Ірина» у період з 19.09.1992 р. по 31.12.2012 р.

Відповідач - УПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва своїм листом за № 9553/03 від 28.09.2015 р. здійснив перерахунок пенсії, проте не за весь період, а лише за період його роботи у ТзДВ «Сатурн» з 01.01.1991 р. по 31.01.1998 р., з 01.05.1998 р. по 31.01.1999 р. та з 01.04.1999 р. по 31.12.2003 р., за які підприємством були сплачені страхові внески.

Позивач зазначає, що відповідачі по даній справі - ТзДВ «Сатурн» та ТОВ «Ірина» відмовляються видати йому довідки про заробітну плату та відрахування з неї передбачених законом обов`язкових платежів і зборів, внаслідок чого він позбавлений можливості отримувати пенсію у належному розмірі.

Посилаючись на таке, і з урахуванням останньої редакції позовних вимог, позивач просив:

-стягнути з ТзДВ «Сатурн» та ТОВ «Ірина» та перерахувати до бюджету соціальні внески з виплаченої йому заробітної плати за час перебування у трудових відносинах з цими підприємствами у період з 01.01.1991 р. по 31.05.2012 р. у розмірі 165 450 грн. 12 коп.;

-зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням збільшення страхового стажу за період з 01.01.1991 р. по 31.05.2012 р.

У судове засідання позивач та його представники не з`явилися, надали заяву про слухання справи у їх відсутність, у порядку письмового провадження.

Представник відповідача - ГУ ПФУ в Миколаївській області також подав заяву про слухання справи у його відсутність, у порядку письмового провадження. У своїх письмових запереченнях представник відповідача заперечував проти позову мотивуючи тим, що позивачу було проведено перерахунок пенсії із зарахуванням до страхового стажу періоди його роботи у ТзДВ «Сатурн» з 01.01.1991 р. по 31.01.1998 р., з 01.05.1998 р. по 31.09.1999 р., та з 01.04.1999 р. по 31.12.2003 р., а період роботи з 01.04.2004 р. по 31.05.2012 р. не був зарахований до страхового стажу через відсутність даних про фонд нарахування оплати праці та відсутність індивідуальних відомостей в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування за цей період.

Представники відповідачів - ТзДВ «Сатурн» та ТОВ «Ірина» у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені неодноразово та належним чином, причини неявки суду невідомі.

В силу ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

З урахуванням клопотань учасників справи та положень ч. 3 ст. 194 КАС України, суд проводить розгляд даної справи у письмовому провадженні, на підставі наявних у ній матеріалів.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі Конвенція) , була ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції , кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, із матеріалів справи вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.02.2015 року, винесеним по цивільній справі № 2/289/103/2015, був встановлений юридичний факт перебування у трудових відносинах ОСОБА_1 з ТОВ «Ірина», у якому позивач працював у період з 19.09.1992 р. по 31.12.2012 р. на посаді слюсаря-ремонтника 5 розряду, а також зобов`язано ТОВ «Ірина» внести запис до трудової книжки позивача про роботу на цьому підприємстві за вказаний період на вказаній посаді. Цим же судовим рішенням був встановлений юридичний факт перебування у трудових відносинах ОСОБА_1 з ЗАТ «Сатурн», у якому позивач працював у період з 01.01.1991 р. по 31.05.2012 р. на посаді слюсаря-ремонтника 5 розряду.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.05.2015 року, винесеним по цивільній справі № 2/289/1171/2015, було зобов`язано ТзДВ «Сатурн» внести запис до трудової книжки ОСОБА_1 про його працю на цьому підприємстві з врахуванням змін в організаційно-правовій формі юридичної особи, у період з 01.01.1991 р. по 31.05.2012 р. на посаді слюсаря-ремонтника 5 розряду.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи те, що зазначені судові рішення набрали законної сили, то в силу ч. 4 ст. 78 КАС України встановлені ними обставини не підлягають доказуванню у даній справі.

Із копії тружової книжки позивача, яка наявна у матеріалах даної справи, вбачається, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.05.2015 року, винесеним по цивільній справі № 2/289/1171/2015, відповідачем - ТзДВ «Сатурн» були внесені записи до його трудової книжки про його працю на цьому підприємстві у період з 01.01.1991 р. по 31.05.2012 р. на посаді слюсаря-ремонтника 5 розряду.

Щодо роботи позивача на МП «Ірина», то в його трудовій книжці наявні записи лише про період роботи з 02.01.1992 р. по 18.09.1992 р. на цьому підприємстві на посаді слюсаря-ремонтника 5 розряду.

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, і у вересні 2016 року він звернувся до УПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку зі збільшенням страхового стажу за період з 2004 по 2012 роки, згідно ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ.

Із наявного у матеріалах справи рішенням УПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва від 09.09.2016 р. за № 41/12 (а.с. 94) вбачається, що позивачу був зроблений перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу з 01.01.1991 р. по 31.01.1998 р., 01.05.1998 р. по 31.09.1999 р., та з 01.04.1999 р. по 31.12.2003 р., а період роботи з 01.04.2004 р. по 31.05.2012 р. не був зарахований до страхового стажу через відсутність даних про фонд нарахування оплати праці та відсутність індивідуальних відомостей в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування за цей період.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ (у редакції, чинній на час звернення позивача із заявою щодо перерахунку пенсії), - страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 1058-ІУ платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Пунктом 1 частини першої статті 14 цього ж Закону визначено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1,10,15 статті 11 цього Закону.

Обчислення та сплата страхових внесків визначена ст. 20 цього Закону, згідно якої страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунках 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення.

Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. У разі недостатності у страхувальника коштів для здійснення в повному обсязі виплати заробітної плати (доходу) та одночасної сплати відповідних авансових платежів виплата зазначених сум та сплата страхових внесків здійснюється в пропорційних розмірах у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду.

У разі несплати авансових платежів до страхувальників застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (частини 1, 2, 3, 4, 5, 12 ст. 20 Закону).

При цьому застрахована особа має права та обов`язки, які визначені ст. 16 цього Закону, зокрема:

- отримати в установленому законодавством порядку свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі;

- вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку;

- оскаржувати в установленому законодавством порядку дії страхувальника, виконавчих органів Пенсійного фонду, їх посадових осіб та інших суб`єктів системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

- на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

З 01.01.2011 р. набрав чинності Закону України № 2464-УІ від 08.07.2010 р. «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», який визначає, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (ст. 1 цього Закону).

Платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами (п.1 ч.1 ст. 4 Закону).

Платник єдиного внеску зобов`язаний:

1) своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок;

2) вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством;

3) допускати посадових осіб органу доходів і зборів до проведення перевірки правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, а до проведення перевірки щодо достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, та для призначення пенсій - посадових осіб органів Пенсійного фонду за наявності направлення та/або наказу про перевірку та посвідчення осіб, надавати їм передбачені законодавством документи та пояснення з питань, що виникають у процесі перевірки;

4) подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю;

5) надавати безоплатно застрахованій особі та на вимогу членів сім`ї померлої застрахованої особи відомості про заробітну плату (дохід), суму сплаченого єдиного внеску та інші відомості про застраховану особу, що подаються до органу доходів і зборів (ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-УІ від 08.07.2010 р. із відповідними змінами).

Враховуючи викладене, та п. 3 ч.1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про зобов`язання відповідачів по даній справі - ТзДВ «Сатурн» та ТОВ «Ірина» здійснити перерахування до держбюджету передбачених законом обов`язкових платежів із отримуваної ним заробітної плати за час роботи на цих підприємствах, є обґрунтованими, оскільки факт його перебування у трудових відносинах з цими підприємствами підтверджується судовими рішеннями, що набрали законної сили. Доказів, які б це спростовували, відповідачі суду не представили. Крім цього, позивач, працюючи на вказаних підприємствах, не зобов`язаний був здійснювати контроль за перерахуванням передбачених законом обов`язкових платежів його роботодавцями, оскільки це є повноваженням відповідних компетентних органів.

Разом із цим, суд позбавлений можливості визначити розмір таких платежів, як це просить позивач - у розмірі 165 450 грн. 12 коп., оскільки позивачем такий розмір достатнього не обґрунтований. До того ж, в силу ст. 9 Закону № 2464-УІ від 08.07.2010 р., обчислення та сплата єдиного внеску є обов`язком платника і здійснюється ним на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках,передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів , бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску за минулі періоди, крім випадків сплати єдиного внеску згідно з частиною п`ятою статті 10 цього Закону, здійснюється виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Щодо періодів, за які слід провести сплату обов`язкових платежів, то суд вважає необхідним зазначити, що матеріалами справи підтверджується зарахування УПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва до страхового стажу позивача періоди його роботи у ТзДВ «Сатурн» з 01.01.1991 р. по 31.01.1998 р., з 01.05.1998 р. по 31.09.1999 р. та з 01.04.1999 р. по 31.12.2003 р., і не зараховано період з 01.01.2004 р. по 31.05.2012 р. Таким чином, з урахуванням вказаного і того, що позивач працював на ТзДВ «Сатурн» з 01.01.1991 р. по 31.05.2012 р., то останнього слід зобов`язати здійснити нарахування та перерахувати до бюджету передбачені законом обов`язкові платежі за період з 01.02.1998 р. по 30.04.1998 р., з 01.02.1999 р. по 31.03.1999 р. та з 01.01.2004 р. по 31.05.2012 р., за які не були сплачені такі платежі.

Щодо відповідача - ТОВ «Ірина», то судом встановлено, що це підприємство з 10.07.2008 року перебуває у стадії припинення, проте на час розгляду даної справи відомості про нього не виключені з ЄДРПОУ, і підстав звільнення його від сплати таких платежів матеріали справи також не містять. Тому суд вважає необхідним зобов`язати ТОВ «Ірина» провести сплату обов`язкових платежів із виплаченої позивачу заробітної плати за період його роботи на цьому підприємстві з 02.01.1992 р. по 31.12.2012 р., згідно записів у його трудовій книжці та рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.02.2015 р. (справа № 2/489/103/2015).

Вимоги позивача про зобов`язання ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням збільшення страхового стажу за період з 01.01.1991 р. по 31.05.2012 р. суд також вважає можливим задовольнити частково, із врахуванням часткового здійснення відповідачем перерахунку пенсії, з урахуванням періодів його роботи у ТзДВ «Сатурн», з 01.01.1991 р. по 31.01.1998 р., з 01.05.1998 р. по 31.09.1999 р. та з 01.04.1999 р. по 31.12.2003 р.

Суд виходить із того, що відповідно до ст. 98 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку. Статтею ст. 62 цього ж Закону України визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 р., основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка; за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

На підставі ст. 139 КАС України з відповідачів на користь позивача належить стягнути сплачений ним при подачі позову судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. Щодо клопотання позивача про відшкодування йому витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн., то суд вважає необхідним відмовити у цьому через непідтвердженість таких витрат.

Керуючись ст. ст. 5-6; 8-9, 11, 241 - 245, 250, 293, 295 КАС України, суд -

В и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Сатурн», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірина» та Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Товариство з додатковою відповідальністю «Сатурн» ( м. Миколаїв, пр. Миру 9 А) здійснити нарахування та сплатити до бюджету передбачені законом обов`язкові платежі та збори із заробітної плати ОСОБА_1 за час його роботи на посаді слюсаря-ремонтника 5 розряду у період з 01.02.1998 р. по 30.04.1998 р., з 01.02.1999 р. по 31.03.1999 р. та з 01.01.2004 р. по 31.05.2012 р.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Ірина» ( м. Миколаїв, вул. Новосільська 3) здійснити нарахування та сплатити до бюджету передбачені законом обов`язкові платежі та збори із заробітної плати ОСОБА_1 за час його роботи на посаді слюсаря-ремонтника 5 розряду у період з 02.01.1992 р. по 31.12.2012 р.

Зобов`язати Головне управління ПФУ в Миколаївській області ( м. Миколаїв, вул. Морехідна здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням збільшення страхового стажу за час його роботи у ТзДВ «Сатурн» на посаді слюсаря-ремонтника 5 розряду за періоди з 01.02.1998 р. по 30.04.1998 р., з 01.02.1999 р. по 31.03.1999 р. та з 01.01.2004 р. по 31.05.2012 р.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ТзДВ «Сатурн», ТОВ «Ірина» та ГУ ПФУ в Миколаївській області судовий збір у розмірі - 162 грн. 40 коп. Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л.І. Селіщева