Справа № 440/4517/20
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: К.І. Клочко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 р. Справа № 440/4517/20

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 по справі № 440/4517/20

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі- ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 12.08.2020 № про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій в сумі 17 000 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 12.08.2020 №.

Головне управління ДПС у Полтавській області (далі - відповідач), не погоджуючись з судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції неправильно встановлені обставини у справі, зокрема кінцевою датою, коли позивач мав право на торгівлю алкогольними напоями було 25.08.2019, оскільки 26.08.2019 не включається до терміну дії ліцензії. За таких обставин позивач, реалізуючи 26.08.2019 алкогольні напої, порушив ч. 20 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального".

Позивач не надав відзив на апеляційну скаргу.

На підставі положень ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 01.11.2013, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.13).

У спірний період позивач здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями на підставі ліцензії терміном дії з 26.08.2018 до 26.08.2019 (а.с. 7).

22.07.2020 ГУ ДПС у Полтавській області проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за місцем фактичного провадження діяльності, а саме бар, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2019 по дату закінчення перевірки у порядку, встановленому Податковим кодексом України, за результатами якої складено акт від 22.07.2020 №103/16-31-32-03/ НОМЕР_1 (а.с. 10-11)

В акті перевірки зазначено про встановлення факту реалізації алкогольних напоїв, а саме: горілки "М`якуш" 0,5 л за ціною 100 грн, що підтверджується фіскальним чеком №31994 від 26.08.2019 та 2 л пива "Львівське розливне" за ціною 32 грн, що підтверджується фіскальним чеком №31993 від 26.08.2019 без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим порушено ч. 20 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального".

12.08.2020 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій в сумі 17 000 грн (а.с. 8).

Позивач, не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач правомірно здійснював реалізацію алкогольних напоїв 26.08.2019, тобто в останній день дії ліцензії, тому податкове повідомлення-рішення відповідача є протиправним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України, визначені Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального".

Відповідно до ч. 20 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального" роздрібна торгівля, зокрема алкогольними напоями (крім столових вин) може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Згідно ч. 29 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального" ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального" за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі, зокрема алкогольними напоями посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального" до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Судовим розглядом встановлено, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального" обґрунтовано відсутністю ліцензії при здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними виробами 26.08.2019.

Так, відповідач, вважаючи, що позивач 26.08.2019 не мав права реалізовувати алкогольні напої за недіючою ліцензією, застосував до нього штрафну (фінансову) санкцію оспорюваним рішенням.

Визначальним фактором для правильного вирішення даної справи є встановлення строку дії вказаної ліцензії, отриманої позивачем.

Згідно із наведеними вище положеннями Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального" ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями видається повноваженим органом строком дії - один рік.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що контролюючим органом було видано позивачу ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями терміном дії з 26.08.2018 до 26.08.2019.

Отже, термін дії даної ліцензії був встановлений повноважним органом шляхом визначення конкретного календарного дня її початку та закінчення.

При цьому, дата закінчення поєднана з прийменником «до», у зв`язку з чим така прийменникова конструкція в українській мові прямо вказує на зазначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь.

У сторін виникли розбіжності при з`ясуванні питання щодо строку дії ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального" не визначає порядок обчислення строку (терміну) дії ліцензії.

Частиною 6 статті 7 КАС України передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює відповідні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів загальних засад права (аналогія права).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.251 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За змістом ст.254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції (ч.1 ст.255 ЦК України).

Термін дії ліцензії позивача був обмежений повноваженим органом з настанням календарного дня, зокрема, 26.08.2019, шляхом зазначення прийменника «до», який в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь.

Згідно ч.1 ст.3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972, строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

За змістом статті 2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає.

Частиною другою статті 4 Конвенції передбачено, якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 25.04.2018 по справі № 803/350/17.

З урахуванням наведеного граматичного аналізу вжиття в ліцензії її кінцевої дати дії «до 26.08.2019» та положень Конвенції, доводи відповідача про допущення позивачем порушень вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального" під час здійснення роздрібного продажу алкогольних напоїв в останній день чинності ліцензії - 26.08.2019, колегія суддів вважає помилковими.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність порушень вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального" з боку позивача під час здійснення роздрібного продажу алкогольних напоїв в останній день чинності ліцензії - 26.08.2019.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді не доведено правомірність податкового повідомлення-рішення від 12.08.2020 №, у зв`язку з чим останнє підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 по справі № 440/4517/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов І.С. Чалий