Справа № 140/16947/20
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року ЛуцькСправа № 140/16947/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «МАКС КОМ» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «МАКС КОМ» звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення Головного управління ДПС у Волинській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 11 вересня 2020 року №1926767/33711923 про відмову в реєстрації розрахунку коригування від 13 серпня 2020 року №1 до податкової накладної від 13 серпня 2020 року №6, від 15 вересня 2020 року №1935456/33711923 про відмову в реєстрації розрахунку коригування від 13 серпня 2020 року №2 до податкової накладної від 13 серпня 2020 року №7; зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування від 13 серпня 2020 року №1 до податкової накладної від 13 серпня 2020 року №6 та розрахунок коригування від 13 серпня 2020 року №2 до податкової накладної від 13 серпня 2020 року №7 датою подання.

Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що у серпні 2020 року Приватним підприємством «МАКС КОМ`складені розрахунки коригування: від 13 серпня 2020 року №1 до податкової накладної від 13 серпня 2020 року №6 та від 13 серпня 2020 року №2 до податкової накладної від 13 серпня 2020 року №7. Причина складення розрахунків коригування до податкових накладних помилкове складення податкових накладних. В розрахунку коригування в якості причини складання розрахунку коригування вказаний код 103 «Повернення товару». 31 серпня 2020 року реєстрацію розрахунків коригування зупинено з причини: «сума компенсації вартості товару/послуги 100, зазначеного у розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, перевищує величину залишку такого товару (різниця обсягу придбання постачальника та обсягу постачання отримувача такого товару/послуги), що відповідає пункту 5 Критеріїв ризиковості здійснення операцій».

З метою реєстрації розрахунків коригування, позивачем на виконання пункту 4 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних від 12 грудня 2019 року №520, були подані до Головного управління ДПС у Волинській області повідомлення із наданням пояснень та документів щодо обставин складання податкових накладних та розрахунків коригування до них.

До всіх повідомлень від 08 вересня 2020 року позивачем додані скан-копії документів, завірені електронним цифровим підписом директора, зокрема, документи, що підтверджують причини складання розрахунків коригування (відмову прийняти товар), яких достатньо для прийняття рішення про реєстрацію розрахунків коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

11 вересня 2020 року та 15 вересня 2020 року Комісією Головного управління ДПС у Волинській області ухвалені рішення про відмову у реєстрації розрахунків коригування: №1926767/33711923 до розрахунку коригування від 13 серпня 2020 року №1 до податкової накладної від 13 серпня 2020 року №6; №1935456/33711923 до розрахунку коригування від 13 серпня 2020 року №2 до податкової накладної від 13 серпня 2020 року №7.

Позивач оскаржив вказані рішення в адміністративному порядку шляхом подання скарги до Державної податкової служби України, однак такі скарги залишені без задоволення.

Позивач не погоджується з даними рішеннями. Вказує, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем без наявності об`єктивних ознак порушення платником норм податкового законодавства та без матеріалів, які б свідчили про наявність підстав віднесення позивача до ризикових платників податків.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

У відзиві на позовну заяву від 19 січня 2021 року представник Головного управління ДПС у Волинській області заперечив пред`явлені позовні вимоги, мотивуючи тим, що причиною відмови в реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування 13 серпня 2020 року №1 до податкової накладної від 13 серпня 2020 року №6 стало ненадання платником податку розрахункових документів та банківських виписок з особових рахунків. В додатковій інформації зазначається, що не було подано оборотньо-сальдової відомості. Причиною відмови в реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування 13 серпня 2020 року №2 до податкової накладної від 13 серпня 2020 року №7 стало наданням платником податку копій документів, складених з порушенням законодавства, а саме у видатковій накладній №105 від 13 серпня 2020 року відсутні підпис та печатка покупця.

Також вважає, що не підлягає до задоволення позовна вимога позивача про зобов`язання зареєструвати в ЄРПН розрахунки коригування, оскільки повноваження ДПС України щодо реєстрації розрахунків коригування в ЄРПН є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу.

На підставі наведеного просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 26 січня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

У відповіді на відзиві від 25 січня 2021 року позивач заперечив твердження відповідача, що вимога щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН розрахунки коригування є втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Відповідно до частини другої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно із частиною першою статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відтак, справу розглянуто по суті у межах строків, визначених частиною першою статті 258, частиною другою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що Приватне підприємство «МАКС КОМ» зареєстроване як юридична особа 25 жовтня 2005 року. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватне підприємство «МАКС КОМ» здійснює господарську діяльність, в тому числі, 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний), 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

ПП «МАКС КОМ» (продавець) 10 серпня 2020 року уклало із ТзОВ «П`ятидні» (покупець) договір поставки за №021008-П3, відповідно до якого позивач зобов`язався поставляти покупцю сільськогосподарську продукцію (пшениця 3-го класу, українського походження, врожаю 2020 року).

Крім того, позивачем з ТзОВ «П`ятидні» укладено договір складського зберігання продукції №11-1 від 28 липня 2020 року, відповідно до якого ТзОВ «П`ятидні» надає ПП «МАКС КОМ» послуги зі зберігання його зернової продукції на складі.

Відповідно до пункту 2.2 договору від 10 серпня 2020 року №021008-П3 товар може передаватись покупцю окремими партіями, але повний його обсяг, визначений у цьому договорі, має бути поставлений у строк, встановлений у пункті 2.1 цього Договору.

Пунктом 2.3 вказаного договору передбачено, що постачальник зобов`язаний вчинити дії, необхідні для переоформлення на ім`я покупця, наслідком яких має бути оформлення товару на ім`я покупця та видача покупцю складського документу, виданого на його ім`я.

На виконання пункту 2.3 договору від 10 серпня 2020 року №021008-П3 ПП «МАКС КОМ» направило ТзОВ «П`ятидні» листа, в якому просив переоформити здану ПП «МАКС КОМ» пшеницю 2020 року, зокрема 3 класу 126 440 кг на ТзОВ «П`ятидні», тобто здійснити відвантаження продукції. Позивачем була складена видаткова накладна №106 від 13 серпня 2020 року №106 та передана ТзОВ «П`ятидні» на підписання.

За вказаною операцією була складена податкова накладна №6 від 13 серпня 2020 року, яка зареєстрована в ЄРПН.

Також ПП «МАКС КОМ» (продавець) 10 серпня 2020 року уклало із ТзОВ «П`ятидні» (покупець) договір поставки за №031008-П4, відповідно до якого позивач зобов`язався поставляти покупцю сільськогосподарську продукцію (пшениця 4-го класу, українського походження, врожаю 2020 року).

На виконання договору від 10 серпня 2020 року №031008-П4 ПП «МАКС КОМ» направило ТзОВ «П`ятидні» листа, в якому просив переоформити здану ПП «МАКС КОМ» пшеницю 2020 року, зокрема 4 класу 30 527 кг на ТзОВ «П`ятидні», тобто здійснити відвантаження продукції. Позивачем була складена видаткова накладна №105 від 13 серпня 2020 року та передана ТзОВ «П`ятидні» на підписання.

За вказаною операцією поставки товару була складена податкова накладна №7 від 13 серпня 2020 року, яка зареєстрована в ЄРПН.

У зв`язку з тим, вказані вище господарські операції не відбулися, через непогодження між сторонами цін та відмовою покупця підписати видаткові накладні, податкові накладні від 13 серпня 2020 року №6 та №7 складені позивачем помилково.

Внаслідок чого, позивачем складено та направлено на реєстрацію в ЄРПН розрахунки коригування: від 13 серпня 2020 року №1 до податкової накладної від 13 серпня 2020 року №6 та від 13 серпня 2020 року №2 до податкової накладної від 13 серпня 2020 року №7.

31 серпня 2020 року з ДПС України надійшли квитанції, що «Документ прийнято. Реєстрація зупинена». В квитанціях зазначено, що відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Сума компенсації вартості товару/послуги 1001, зазначеного в розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, перевищує величину залишку такого товару (різниця обсягу придбання постачальника та обсягу постачання отримувача такого товару/послуги), що відповідає п. 5 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем подавались пояснення та додаткові документи (звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року, звіт про реалізацію продукції сільського господарства за січень-серпень 2020 року, звіт про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 01 вересня 2020 року, акт №1 здачі-прийняття робіт від 08.08.2020, акт №47 надання послуг від 07.08.2020, акт №46 надання послуг від 07.08.2020, виписка за 31.12.2019, видаткова накладна №106 від 13.08.2020, довідка від 08.09.2020, договір про оренду транспортного засобу від 21.07.2020, договір-заявка №1-07/08/2020 від 07.08.2020, договір-заявка №2-07/08/2020 від 07,08.2020, договір поставки від 10.08.2020, договір складського зберігання №11-1 від 28.07.2020, лист від 13.08.2020, пояснення від 08.09.2020, лист від 13.08.2020, реєстр ТТН №467 від 07.08.2020, ТТН №127 від 07.08.2020, ТТН №128 від 07.08.2020, ТТН №129 від 06.08.2020, ТТН №130 від 07.08.2020, Видаткова накладна №105 від 13.08.2020, договір складського зберігання №11-1 від 28.07.2020, лист від 13.08.2020, пояснення від 08.09.2020, договір-заявка №1-07/08/2020 від 07.08.2020, договір-заявка №2-07/08/2020 від 07.08.2020, договір поставки від 10.08.2020) щодо розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.

Однак, відповідачем-1 11 вересня 2020 року та 15 вересня 2020 року винесено Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1926767/33711923 (про відмову в реєстрації розрахунку коригування від 13 серпня 2020 року №1 до податкової накладної від 13 серпня 2020 року №6) та №1935456/33711923 (про відмову в реєстрації розрахунку коригування від 13 серпня 2020 року №2 до податкової накладної від 13 серпня 2020 року №7).

Рішенням №1926767/33711923 від 11 вересня 2020 року відмовлено у реєстрації розрахунку коригування в ЄРПН у зв`язку з ненаданням платником податку розрахункових документів та банківських виписок з особових рахунків. В додатковій інформації зазначається, що не було подано оборотньо-сальдової відомості.

Рішенням №1935456/33711923 від 15 вересня 2020 року відмовлено у реєстрації розрахунку коригування в ЄРПН у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених з порушенням законодавства, а саме у видатковій накладній №105 від 13 серпня 2020 року відсутні підпис та печатка покупця.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 (далі іменується ПК України), реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин (абзац 10 пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Відповідно до пункту 12 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 від 29.12.2010 (далі іменується Порядок №1246), після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За правилами пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття (пункт 15 Порядку №1246).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» №1165 від 11.12.2019 (набрання чинності 01.02.2020) затверджені: Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі іменується Порядок №1165).

Відповідно до пункту 10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

За приписами пункту 11 Порядку №1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Як зазначалося вище, у Квитанціях про зупинення реєстрації розрахунків коригування в ЄРПН вказано: «Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/PK для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Тобто, сформована комісією регіонального рівня пропозиція щодо надання документів є загальною та формальною, яка за своїм змістом дублює припис підпункту 3 пункту 11 Порядку №1165; така пропозиція щодо надання документів не є конкретизованою, що може свідчити про наявність у платника податків вільного розсуду щодо переліку документів, які слід надати.

Зі змісту Квитанцій про зупинення реєстрації розрахунків коригування в ЄРПН вбачається, що реєстрація розрахунків коригування зупинена через відповідність пункту 5 Критеріїв ризиковості платника податків.

Відповідно до пункту 6 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Додатком 1 до Порядку №1165 визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:

1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).

6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.

7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.

Ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту «а» або «б» пункту 185.1 статті 185, підпункту «а» або «б» пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

Вказані вище норми свідчать про те, що положеннями Порядку №1165 передбачено певний алгоритм дій контролюючого органу, за результатом виконання якого ним може бути прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Так, згідно пункту 5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Тобто, процедура перевірки особи щодо її відповідності критеріям ризиковості платника податку ініціюється (проводиться) лише після подання таким платником податків для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації.

Право комісії регіонального рівня щодо розгляду питання про відповідність /невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку самостійно ініціювати процедуру розгляду відповідного питання, лише з підстав наявності податкової інформації Порядком №1165 не передбачено.

В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що позивачем були надані контролюючому органу усі належні первині документи щодо здійснення господарських операцій, які відображені в розрахунках коригування, а саме, що покупець відмовився від прийняття товару та господарської операції вцілому, змісту і обсягу яких було достатньо для прийняття рішення про реєстрацію розрахунку коригування.

Таким чином, відповідачем-1 не доведено правомірності зупинення реєстрації розрахунків коригування в ЄРПН із зазначенням законних підстав для вчинення такої дії.

Відповідно до пункту 2 Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» №520 від 12.12.2019 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 р. за № 1245/34216) (далі іменується Порядок №520), прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (пункт 3 Порядку №520).

За правилами пункту 4 Порядку №520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №520 встановлено, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Суд констатує, що пункт 5 Порядку №520 визначає перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, який не є вичерпним та не передбачає необхідності надання платником податку усіх документів згідно такого переліку.

Тобто, наданню підлягають лише ті документи, які безпосередньо стосуються предмета розгляду господарської операції, згідно якої оформлено ПН чи РК.

Відповідно до пункту 9 Порядку №520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку (пункт 10 Порядку №520).

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства (пункт 11 Порядку №520).

Як зазначено в оскаржуваному рішенні №1926767/33711923 від 11 вересня 2020 року підставою для відмови у реєстрації розрахунку коригування в ЄРПН слугувало ненадання платником податку розрахункових документів та банківських виписок з особових рахунків. В додатковій інформації зазначається, що не було подано оборотньо-сальдової відомості. В оскаржуваному рішенні №1935456/33711923 від 15 вересня 2020 року підставою для відмови у реєстрації розрахунку коригування в ЄРПН слугувало надання платником податку копій документів, складених з порушенням законодавства, а саме у видатковій накладній №105 від 13 серпня 2020 року відсутні підпис та печатка покупця.

Натомість, платником податків надані усі належні документи, достатні для прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію розрахунків коригування в ЄРПН.

Суд також звертає увагу на той факт, що форма Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (додаток до Порядку №520) визначає обов`язок комісії регіонального рівня у графі «відмова у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з ненаданням документів» підкреслити серед переліку документів ті документи, які не надані платником податків.

Разом з тим, як вбачається із оскаржуваних рішеннях, вони не містять чітко визначених документів, яких не надано платником податків.

Тобто, відповідач-1 формально зазначив причини для відмови у реєстрації розрахунків коригування в ЄРПН з посиланням на увесь перелік документів, який визначений формою рішення, який, на думку контролюючого органу, не наданий платником податків, що є недопустимим.

Посилання відповідача-1 в додатковій інформації оскаржуваного рішення на те, що позивачем не надано документів, а саме: оборотньо-сальдової відомості, суд вважає безпідставними, оскільки усі необхідні документи були долучені позивачем до письмових пояснень, які скеровувалися відповідачу та надано до матеріалів справи. При цьому, оборотно-сальдова відомість не є банківським та/або розрахунковим документом, а є регістром бухгалтерського обліку, який відповідно до податкового законодавства не входить до переліку документів, необхідних для реєстрації ПН/РК в ЄРПН.

Також суд вважає безпідставним послання відповідача-1 на надання позивачем податку копій документів, складених з порушенням законодавства, а саме у видатковій накладній №105 від 13 серпня 2020 року відсутні підпис та печатка покупця, оскільки із наданих пояснень та первинних документів слідує, що покупець відмовився від отримання товару, відтак господарська операція не відбулася, однак відповідач-1 не надав належної оцінки таким поясненням та документам.

Крім того, посилання на вказані підставу в обґрунтування прийняття рішень про відмову, за відсутності встановленого законодавством вичерпного переліку документів, та за умови не наведення комісією доказів того, що документи, подані є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність таких рішень.

Суд констатує, що комісією регіонального рівня жодним чином не обґрунтовано причини відмови у реєстрації розрахунків коригування від 13 серпня 2020 року №1 та №2; не вказано конкретно, які документи не надані платником податків, що стосуються предмета розгляду; оскаржувані рішення №1926767/33711923 від 11 вересня 2020 року та №1935456/33711923 від 15 вересня 2020 року не містить жодних підкреслень документів, які, на думку контролюючого органу, не надані платником податків.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

За приписами статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган лади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Як встановлено судом, відповідачем-1 зазначених вище принципів при прийнятті оскаржуваних рішеннях №1926767/33711923 від 11 вересня 2020 року та №1935456/33711923 від 15 вересня 2020 року дотримано не було, що свідчить про необґрунтованість та протиправність оскаржуваних рішень, яке підлягають скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача-2 зареєструвати розрахунки коригування від 13 серпня 2020 року №1 та №2 в ЄРПН, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку №1246).

Враховуючи попередній висновок суду про протиправність оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації розрахунків коригування в ЄРПН, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для зобов`язання ДПС України зареєструвати розрахунки коригування від 13 серпня 2020 року №1 та №2 датою їх подання на реєстрацію.

Суд зазначає, що при вирішенні даного спору, оцінці підлягає рішення №1926767/33711923 від 11 вересня 2020 року та №1935456/33711923 від 15 вересня 2020 року на відповідність вимогам, визначених частиною другою статті 2 КАС України. Будь-яке рішення суб`єкта владних повноважень, яке підлягає судовому оскарженню, підлягає перевірці судом на предмет дотримання критеріїв прийняття такого рішення, що свідчить про відсутність будь-якого втручання у дискреційні повноваження державного органу.

Європейський суд з прав людини у п.50 рішення від 13 січня 2011 у справі «Чуйкіна проти України» (заява №28924/04) констатував: «що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп.28 36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем-1 не доведено правомірності оскаржуваних Рішень комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Волинській області №1926767/33711923 від 11 вересня 2020 року та №1935456/33711923 від 15 вересня 2020 року у порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту як шляхом визнання протиправним та скасування таких рішень, так і шляхом зобов`язання ДПС України зареєструвати розрахунки коригування від 13 серпня 2020 року №1 та №2 в ЄРПН датою їх подання на реєстрацію.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 4 204,00 грн., сплаченого відповідно до платіжного доручення №2371 від 10 грудня 2020 року, оригінал якого знаходиться у матеріалах справи, а відтак зазначена сума підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Водночас суд зауважує, що у даному спорі є два відповідача, однак тягар по відшкодуванню судових витрат слід покласти на відповідача 1 - Головне управління ДПС у Волинській області, позаяк саме комісія останнього прийняла спірні рішення, які в подальшому судом визнані протиправними та скасовані. Тобто, вина у виникненні даних спірних правовідносин лежить лише на відповідачу 1, в той час як відповідач 2 у даному спорі не приймав будь-яких рішень та не вчиняв жодних дій чи бездіяльності, а його обов`язком є лише реєстрація податкових накладних.

Тому, судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, понесені позивачем, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1.

Керуючись статтями 9, 14, 72 - 74, 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасування рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Волинській області від 11 вересня 2020 року №1926767/33711923 та від 15 вересня 2020 року №1935456/33711923.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати розрахунки коригування приватного підприємства «МАКС КОМ» від 13 серпня 2020 року №1 до податкової накладної від 13 серпня 2020 року №6 та від 13 серпня 2020 року №2 до податкової накладної від 13 серпня 2020 року №7 в Єдиному реєстрі податкових накладних днем їх подання на реєстрацію.

Стягнути на користь приватного підприємства «МАКС КОМ» (45700, Волинська область, Горохівський район, місто Горохів, вулиця Ватутіна, будинок 31, квартира 7, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ) судовий збір у розмірі 4 202 (чотири тисячі двісті дві) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк