Справа № 520/10723/2020
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 р. Справа № 520/10723/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2020, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., м. Харків, по справі № 520/10723/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (надалі ГУ ДПС у Харківській області, відповідач, контролюючий орган, податковий орган), в якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області (форма "Ш") від 12.02.2020 № та №.

В обґрунтування позову вказує, що спірні податкові повідомлення-рішення від 12.02.2020 № та № є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки підставою їх прийняття слугували хибні висновки податкового органу, викладені в акті камеральної перевірки, про несвоєчасну сплату сум податкових зобов`язань з земельного податку з фізичних осіб за 2017-2019 роки, визначених податковими повідомленнями-рішеннями від 27.06.2018 № 5-2031, від 30.06.2017 № 2, від 27.06.2019 № 2-2031, які в порушення вимог ст. 42 ПК України, були надісланні не за податковою адресою позивача, що зумовило несвоєчасне отримання позивачем їх дублікатів у податковому органів. Вказує на своєчасну, у строки, визначені ст. 287 ПК України, сплату вказаних грошових зобов`язань з дня отримання відповідних податкових повідомлень-рішень. Також зауважив на помилковості розрахунків податкового органу в частині визначення строку фактичної сплати відповідних зобов`язань, оскільки зобов`язання за 2017-2018 роки фактично сплачено 27.10.2017 та 23.08.2018 відповідно, а не як протиправно вказав відповідач у своїх розрахунках 30.10.2017 та 27.08.2018 відповідно.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 по справі № 520/10723/2020 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено.

Скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області (форма "Ш") від 12.02.2020 № та №.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області ().

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 по справі № 520/10723/2020, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована правомірністю податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Харківській області (форма "Ш") від 12.02.2020 № та № про застосування штрафів, оскільким за наслідками камеральної перевірки контролюючим органом було встановлено порушення позивачем строків сплати податкового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб за 2017-2019 роки, визначених податковим органом за податковими повідомленнями-рішеннями від 30.06.2017 № 2 на суму 40911,05 грн, від 30.06.2017 № 5-2031 на суму 43365,7 грн та від 30.06.2017 № 2-2031 на суму 156116,7 грн.

Позивач не погодився з доводами апеляційної скарги та подав відзив на неї, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення, оскільки відповідачем не спростовано встановлений судом першої інстанції факт неналежного надсилання вказаних вище податкових повідомлень-рішень та не надано відповідних доказів несвоєчасного виконання позивачем податкових зобов`язань з земельного податку з фізичних осіб. Наполягав, що сплата таких зобов`язань відбулася в межах строків, визначених ст. 287 ПК України з дня отримання відповідних податкових повідомлень-рішень за 2017-2019 роки. Також зауважив на помилковості розрахунків податкового органу в частині визначення строку фактичної сплати відповідних зобов`язань (зобов`язання за 2017-2018 роки фактично сплачено 27.10.2017 та 23.08.2018 відповідно, а не, як вказано відповідачем у своїх розрахунках 30.10.2017 та 27.08.2018).

Відповідно до ч. 3 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Київського управління ГУ ДПС у Харківській області Димитренко А.Є. було проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань по платі за землю з фізичних осіб ОСОБА_1 за період 2016-2019 роки.

За результатами вказаної перевірки було складено акт камеральної перевірки з питання своєчасності сплати сум узгоджених податкових зобов`язань по платі за землю ОСОБА_1 № 2822/20-40-57-06/ НОМЕР_1 від 24.12.2019.

У висновках вказаного акту камеральної перевірки було встановлено порушення позивачем ст. 287.5 Податкового кодексу України, а саме те, що платником не своєчасно сплачено узгоджені податкові зобов`язання по сплаті земельного податку з фізичних осіб.

На підставі зазначеного акта, відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення форми «Ш»:

- від 12.02.2020 № , яким зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 19948,24 грн,

- від 12.02.2020 № , яким зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 8182,21 грн.

Позивач, не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями відповідача від 12.02.2020 № , та від 12.02.2020 № , звернувся до суду з цим позовом про їх скасування.

Задовольняючи позивні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що граничний строк сплати узгоджених податкових зобов`язань не було порушено ОСОБА_1 , а тому нарахування штрафних санкцій є безпідставним.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

З акту камеральної перевірки від 24.12.2019 № 2822/20-40-57-06/ НОМЕР_1 колегією суддів встановлено, що підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень від 12.02.2020 № та № слугували висновки податкового органу про несвоєчасну сплату податкових зобов`язань з земельного податку з фізичних осіб, визначених податковими повідомленнями-рішеннями від 27.06.2018 № 5-2031 (порушено строк сплати на 1 день), від 30.06.2017 № 2 (порушено строк сплати на 62 дні), від 27.06.2019 № 2-2031 (порушено строк сплати на 29 днів).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (надалі - ПК України).

Згідно з п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Сторони не заперечують того, що позивач є платником земельного податку з фізичних осіб за земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 286.5 ст. 286 ПК України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Отже, нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами, які надсилають платникам податків податкові повідомлення-рішення.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що контролюючим органом були складені податкові повідомлення-рішення:

- від 27.06.2018 № 5-2031, яким визначено суму податкового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб за 2018 рік у розмірі 43365,72 грн. Податкову адресу позивача вказано АДРЕСА_3 ;

- від 30.06.2017 № 2, яким визначено суму податкового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб за 2017 рік у розмірі 40911,06 грн. Податкову адресу позивача вказано АДРЕСА_2 ;

- від 27.06.2019 № 2-2031, яким визначено суму податкового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб за 2019 рік у розмірі 156116,72 грн. Податкову адресу позивача вказано АДРЕСА_3 .

Відповідно до п. 57.2 ст. 57 ПК України у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, та надсилає (вручає) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум платнику податку, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Згідно з п. 287.5 ст. 287 ПК України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Отже, податковим законодавством на позивача покладено обов`язок сплатити податкові зобов`язання з земельного податку протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення, яке надсилається платнику податку до 1 липня поточного року у порядку, визначеному статтями 42 та 58 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 42.1 ст. 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). (п. 42.2 ст. 42 ПК України).

Згідно з п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Таким чином, в силу приписів п.42.2 ст. 42 та п.58.3 ст. 58 ПК України на контролюючий орган покладено обов`язок надсилати податкові повідомлення-рішення виключно за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи, а єдиним наслідком недотримання цього обов`язку є визнання такого податкового повідомлення-рішення таким, що не вручено платнику податків.

Позивачем разом із позовною заявою надано лист в.о. першого заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області Рябця А.В. № 10862/ФОП/20-40-57-06-20 від 10.06.2020, в якому повідомлено, що податкові повідомлення-рішення від 27.06.2018 № 5-2031, від 30.06.2017 № 2, від 27.06.2019 № 2-2031, були надіслані на адресу: АДРЕСА_2 , за місцем знаходження земельної ділянки позивача.

Однак, з матеріалів справи колегією суддів встановлено, що місцем проживання позивач (податковою адресою) є: АДРЕСА_3 . Вказане підтверджується копією паспорту позивача, а також зазначалося відповідачем у: податкових повідомленнях-рішеннях від 27.06.2018 № 5-2031, від 27.06.2019 № 2-2031, які при цьому, разом із податковим повідомленням-рішенням від 30.06.2017 № 2 були з невідомих підстав надіслані за іншою адресою (м. Харків, вул. Дарвіна, 4).

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що податкові повідомлення-рішення від 27.06.2018 № 5-2031, від 30.06.2017 № 2, від 27.06.2019 № 2-2031 були надіслані не за податковою адресою позивача, а отже вважаються такими, що не були направлені та вручені позивачу.

ГУ ДПС у Харківській області як суб`єктом владних повноважень, на якого в силу приписів ч. 2 ст. 77 КАС України покладено обов`язок доказування у справах про визнання його дій, бездіяльності та рішень протиправними, не надано жодних документів на підтвердження реальної дати вручення позивачеві податкових повідомленнях-рішеннях від 27.06.2018 № 5-2031, від 30.06.2017 № 2, від 27.06.2019 № 2-2031.

Разом з цим, колегією суддів з акту камеральної перевірки та розрахунку штрафної санкції встановлено, що позивачу нараховані штрафні санкції за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань, визначених:

- по податковому повідомленню-рішенню від 27.06.2018 № 5-2031 за період з 27.08.2018 (61 день з дати винесення цього податкового повідомлення-рішення) по 27.08.2018 на 1 день;

- по податковому повідомленню-рішенню від 30.06.2017 № 2, за період з 29.08.2017 (61 день з дати винесення цього податкового повідомлення-рішення) по 30.10.2017 на 62 дні;

- по податковому повідомленню-рішенню від 27.06.2019 № 2-2031, за період з 27.08.2019 (61 день з дати винесення цього податкового повідомлення-рішення) по 24.09.2019 на 29 днів.

Отже, відповідачем обраховано період несвоєчасної сплати податкових зобов`язань, починаючи з 61 дня з дати винесення вказаних податкових повідомлень-рішень, а не з дати їх отримання, що не узгоджується з вимогами п. 287.5 ст. 287 ПК України та призводить до очевидної протиправності та незаконності вказаного розрахунку.

Також колегія суддів вважає обґрунтованим посилання позивача на невірне визначення податковим органом дати виконання позивачем зобов`язань по податковим повідомленням-рішенням від 27.06.2018 № 5-2031, та від 30.06.2017 № 2, з огляду на таке.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Дата валютування - зазначена платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки дата, починаючи з якої кошти, переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача. До настання дати валютування сума переказу обліковується в обслуговуючих отримувача банку або в установі - учасників платіжної системи. (п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Позивачем надані квитанції № 4 від 23.08.2018 та № 29 від 27.10.2017 (з відмітками банку про перерахування коштів у той саме день) про сплату податкових зобов`язань з земельного податку з 2018 та 2017 роки відповідно. З огляду на приписи названого вище закону, позивач вважається таким, що сплатив податкові зобов`язання, визначені податковими повідомленнями-рішеннями від 27.06.2018 № 5-2031 та від 30.06.2017 № 2 23.08.2018 та 27.10.2017 відповідно, а не як протиправно вказав відповідач у своїх розрахунках 27.08.2018 та 30.10.2017 відповідно.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що проведений відповідачем розрахунок штрафної санкції за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань є очевидно незаконним, необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам п. 287.5 ст. 287 ПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, факти вказані в акті перевірки №2822/20-40-57-06/ НОМЕР_1 від 24.12.2019 щодо встановлення порушення позивачем строків сплати узгоджених податкових зобов`язань з земельного податку з фізичних осіб, слід вважати недоведеними, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 12.02.2020 № та № такими, що підлягають скасуванню, оскільки відповідач, приймаючи їх, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, з порушенням вимог ч.2 ст.2 КАС України, а саме, необґрунтовано, упереджено, недобросовісно, нерозсудливо, непропорційно та з грубими порушеннями вимог ст.ст. 42, 58, 287 ПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 по справі № 520/10723/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова С.П. Жигилій