Справа № 400/1513/20
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2021-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/1513/20
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» до Миколаївської митниці ДФС, Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

визнати протиправною бездіяльність Миколаївської митниці ДФС щодо не складання висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів за результатами розгляду заяви позивача від 25.09.2019 року №НГЗ-Исх-01-19-857;

зобов`язати скласти та надати Головному управлінню Державної казначейської служби України у Миколаївській області висновок про повернення надмірно сплачених митних платежів, а саме: ПДВ у сумі 1 705 546,61 грн., мита в сумі 444 573,77 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що постановами Миколаївського окружного адміністративного суду, залишеними без змін Одеським апеляційним адміністративним судом, визнано протиправними та скасовані рішення відповідача про коригування митної вартості товару, отже, надмірно сплачені на виконання скасованих рішень митниці платежі підлягають поверненню позивачеві. З цього приводу Товариство звернулось до відповідача з відповідною заявою, однак митний орган відмовив у складанні відповідних висновків з підстави зупинення виконання судових рішень Вищим адміністративним судом України. Позивач вважає, що наведена відповідачем підстава для відмови не узгоджується з чинним законодавством, що зумовило його звернення до суду з даним позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року позов задоволено частково. Суд визнав протиправною бездіяльність Чорноморської митниці Держмитслужби щодо не складання висновку про повернення позивачеві надмірно сплачених митних платежів за результатами розгляду заяви від 25.09.2019 року №НГЗ-Исх-01-19-857 у сумі 30 478,85 грн., з яких 6 302,04 грн. мита і 24 176,91 грн. податку на додану вартість; зобов`язав відповідача скласти та надати Головному управлінню Державної казначейської служби України у Миколаївській області висновок про повернення позивачу надмірно сплачених митних платежів у сумі 30 478,85 грн., з яких 6302,04 грн. мита і 24 176,91 грн. податку на додану вартість.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що на час розгляду даної справи постановою Верховного Суду від 26.03.2020 року у справі №814/1047/16 судові рішення обох інстанцій залишені без змін, а тому сплачені позивачем митні платежі набули статусу переплати й у позивача виникло право звернення до митного органу із заявою про їх повернення. Щодо решти коштів суд зазначив, що оскільки Верховним Судом не закінчено розгляд адміністративних справ, в рамках яких було зупинено виконання судових рішень, вимоги Товариства є передчасними.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального права, ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» просить скасувати його у частині, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що рішеннями судів, які вже набрали законної сили, визнано протиправними та скасовані рішення відповідача про коригування митної вартості товару. Як наслідок, сплачені на виконання скасованих рішень митниці платежі є надмірно сплаченими та підлягають поверненню Товариству.

Миколаївська митниця ДФС, Чорноморська митниця Держмитслужби своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Фактичні обставини справи.

Постановами Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.07.2016 року (справа №814/1043/16), від 15.06.2016 року (справа №814/1046/16), від 07.07.2016 року (справа №814/1047/16) задоволені позовні вимоги ТОВ "МГЗ" до Миколаївської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови. Ухвалами Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2016 року, від 11.10.2016 року та від 26.10.2016 року відповідно зазначені судові рішення залишені без змін (а. с. 5-11).

За скасованими судом рішеннями митного органу про коригування митної вартості товарів позивач у вигляді гарантій сплатив додаткові митні платежі на загальну суму 2 150 120,38 грн., з яких: 444 573,77 грн. мита і 1 705 546,61 грн. ПДВ.

З метою повернення зайво сплачених сум Товариство 25.09.2019 року звернулось до Миколаївської митниці ДФС із заявою №НГЗ-Исх-01-19-857 про їх повернення на поточний рахунок (а. с. 3).

Листом від 08.10.2019 року №5176/10/14-70-19-33 Миколаївська митниця ДФС повідомила про зупинення виконання судових рішень у справах №814/1043/16, № 814/1046/16 і №814/1047/16 Вищим адміністративним судом України (а. с. 4).

Вважаючи такі дії митного органу протиправними, Товариство звернулось до суду з даним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як визначено ч. 7 ст. 55 МК України, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг, за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Частина 1 ст. 305 МК України передбачає, що у випадках, визначених цим Кодексом, виконання зобов`язань осіб, що випливають з митних процедур, забезпечуються шляхом надання митним органам забезпечення сплати митних платежів у способи, передбачені для відповідної митної процедури.

Отже, у випадку, коли особа декларує митну вартість товару і в подальшому митний орган коригує її в бік збільшення, відповідно, утворюється різниця між вартістю, визначеною декларантом (і відповідно сумою митних платежів), та вартістю, визначеною митним органом, і декларант має право на випуск у вільний обіг товару, за умови, що він сплатить в якості гарантії різницю митних платежів.

У разі оскарження відповідного рішення митного органу у судовому порядку та подальшого прийняття судового рішення на користь декларанта, сплачені гарантії набувають статус надміру сплачених.

Відповідно до п.п. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів передбачає й ст. 301 Митного кодексу України.

Повернення підприємствам та громадянам коштів авансових платежів (передоплати) та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 р. № 643 (далі Порядок № 643).

Згідно з п. 1 розділу ІІІ Порядку № 643 повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня їх виникнення.

Платник податків подає до митниці Держмитслужби заяву довільної форми в паперовому вигляді або за допомогою засобів електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі за допомогою засобів ІТС Держмитслужби з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі через систему електронної взаємодії державних інформаційних ресурсів та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Порядку № 643, серед іншого, до заяви додається виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо скасування рішення митниці Держмитслужби, яке призвело до виникнення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені.

Матеріалами справи підтверджено, що ухвалами Вищого адміністративного суду України від 30.11.2016 року було відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами Миколаївської митниці ДФС на постанови Миколаївського окружного адміністративного суду та ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду у справах № 814/1043/16, № 814/1046/16 і № 814/1047/16 та зупинено виконання вказаних рішень судів до розгляду касаційної скарги. Вказані ухвали оскарженню не підлягали (а.с. 32, 33, 34).

Відповідно до ч. 6 ст. 256 КАС України (в редакції станом на 30.11.2016 року) ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення.

Таким чином, з 30.11.2016 року рішення у справах №814/1043/16, № 814/1046/16 і №814/1047/16 не можуть бути виконані до перегляду вказаних справ судом касаційної інстанції.

Разом з цим, як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, станом на дату розгляду даної справи Верховним Судом розглянуто адміністративну справу №814/1047/16 та постановою від 26.03.2020 року судові рішення обох інстанцій залишені без змін, а тому сплачені позивачем митні платежі набули статусу переплати й у позивача виникло право звернення до митного органу із заявою про їх повернення.

Суд першої інстанції також правомірно відмовив позивачеві у задоволенні вимог в частині складання висновку на суми переплачених коштів по справах, які ще судом касаційної інстанції не розглянуті, а тому відповідні митні платежі статусу переплати ще не набрали.

Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що 24.12.2020 року, тобто після ухвалення рішення судом першої інстанції у справі, що розглядається, Верховним Судом розглянуто справу №814/1046/16, та постановою залишені без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позову ТОВ «МГЗ» (а.с.94-97).

Таким чином, на даний час позивач набув право на повернення надміру сплачених митних платежів у сумі 103 593,37 грн., яка не заперечується учасниками справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

При цьому у справі № 814/1043/16 рішення судів попередніх інстанцій, хоча і набрали законної сили, однак їх виконання зупинено до винесення рішення касаційним судом, яке на час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції не прийнято, а тому відповідні митні платежі статусу переплати ще не набрали, а відтак, не можуть бути примусово стягнуті в судовому порядку.

З огляду на зазначене судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції на час його ухвалення було законним та обґрунтованим, проте, з огляду на розгляд касаційним судом справи № 814/1046/16 24.12.2020 року, позивач додатково набув право на отримання переплачених митних платежів на суму 73 114,42 грн.

Зміна вказаних обставин впливає на майнові права позивача, а тому судова колегія, задля недопущення повторних звернень до суду та зменшення бюрократичного навантаження на позивача, вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч.4 ст.317 КАС України підлягає зміні у частині визначення суми надмірно сплачених митних платежів, що підлягають поверненню позивачеві.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 131 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Апелянтом при зверненні до суду апеляційної інстанції сплачено судовий збір у розмірі 3 153 грн., що підтверджується платіжним дорученням №03991 від 11.08.2020 року, а тому вказана сума підлягає стягненню на користь позивача.

Враховуючи, що вказана справа належить до категорії незначної складності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у учасників справи права на касаційне оскарження такого рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 320, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року в частині задоволених позовних вимог змінити, зазначивши в другому та третьому абзацах резолютивної частини «у сумі 103 593,37 грн., з яких 21 419,68 грн. мита і 82 173,69 грн. податку на додану вартість» замість «у сумі 30 478,85 грн., з яких 6 302,04 грн. мита і 24176,91 грн. податку на додану вартість».

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморської митниці Держмитслужби (вул. Гоголя, 13, м. Херсон, 73003, ідентифікаційний код 43335608) судовий збір у сумі 3153,00 грн. (три тисячі сто п`ятдесят три грн. 00 коп.) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» (вул. Набережна, 64, с. Галицинове, Вітовський район, Миколаївська область, 57286, ідентифікаційний код 33133003).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Осіпов Ю.В. Скрипченко В.О.