Справа № 127/699/21
Суддя: Вишар І. Ю.
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/699/21
Провадження № 2-а/127/9/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2021 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Вишара І.Ю.,Дернової В.В.,
при секретарі Павленко І.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Химича О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 1 роти № 4 БУПП у м. Вінниця сержанта поліції Гримало Тетяни Валеріївни про скасування постанови серії ЕАН №3535361 від 09.12.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 1 роти № 4 БУПП у м. Вінниця сержанта поліції Гримало Тетяни Валеріївни про скасування постанови серії ЕАН №3535361 від 09.12.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Позов мотивований тим, що 09.12.2020 відповідачем було винесено постанову ЕАН №3535361 від 09.12.2020, якою притягнено позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 1020 гривень. Відповідно до постанови, 09.12.2020 року о 13:54 год. в м. Вінниці по вул.. Привокзальна, 1, керуючи ТЗ марки Рено, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку(стоянку) на місці, яке позначено дорожнім знаком 5,38 з додатковою табличкою 7,17, чим порушив розділ п. 8.4 ПДР України.

Позивач зазначає, що факти викладені у постанові не відповідають дійсним обставинам, зокрема зазначає, що він здійснив зупинку, оскільки висаджував ОСОБА_2 , яка являється інвалідом, та опікуном якої він являється. Натомість, інспектор, не об`єктивно з`ясував обставини справи, не надав позивачу час для підготовки до розгляду справи, що є грубим порушенням всебічного розгляду справи, та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених в адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову з підстав , викладених у письмових запереченнях.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, відповідно та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 09.12.2020 відповідачем було винесено постанову ЕАН №3535361 від 09.12.2020, якою притягнено позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 1020 гривень. Відповідно до постанови, 09.12.2020 року о 13:54 год. в м. Вінниці по вул.. Привокзальна, 1, керуючи ТЗ марки Рено, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку(стоянку) на місці, яке позначено дорожнім знаком 5,38 з додатковою табличкою 7,17, чим порушив розділ п. 8.4 ПДР України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Частиною 5 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за Зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

Кодексом України про адміністративні правопорушення, а саме ч. 1 ст. 219 визначено, що Виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 92, 99 (якщо правопорушення вчинено громадянином), статтею 104, частинами першою, третьою та шостою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), статтями 127-2, 141, 142, 152, частинами першою - п`ятою та восьмою статті 152-1, статтею 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, частиною першою статті 182, статтями 183, 197, 198 цього Кодексу..

Судом оглянуто матеріали відео зйомки надані відповідачем, які суд вважає такими, що підтверджують порушення ОСОБА_1 п. 8.4 ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

З оглянутих матеріалів вбачається, що дійсно водій ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу марки Рено, д.н.з. НОМЕР_1 ,, на місці, яке позначено дорожнім знаком 5,38 з додатковою табличкою 7,17.

Крім того, вказаний відеоматеріал спростовує пояснення ОСОБА_1 щодо того, що він очікував інваліда, опікуном якого являється. Так, відеозаписом зафіксовано пояснення ОСОБА_1 на місці зупинки, згідно яких він очікує клієнта таксі.

Також, на відеоматеріалах зафіксовано, що ТЗ під керуванням ОСОБА_1 має наклейки служби таксі «Bolt».

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про доведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що в ході судового розгляду доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки суду надані докази, які визнані судом як такі, що підтверджують вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосовано адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами.

Керуючись ст.ст. 12, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 1 роти № 4 БУПП у м. Вінниця сержанта поліції Гримало Тетяни Валеріївни про скасування постанови серії ЕАН №3535361 від 09.12.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя