Справа № 520/10056/2020
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 р.Справа № 520/10056/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

за участю: секретаря судового засідання - Губарєвої В. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2020 року (суддя Зінченко А.В.; м. Харків; повний текст рішення складено 11.11.2020) по справі № 520/10056/2020

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги, рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (надалі також - відповідач, ГУ ДПС в Харківській області), в якому просила суд визнати протиправними дії відповідача щодо проведення документальної планової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) в період з 01.01.2015 по 31.12.2017 року, результати яких оформлено актом перевірки від 06.03.2020 року № 664/20-40-33-06- 08/ НОМЕР_1 ; визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення форми Д від 28.04.2020 року № 6;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6 від 28.04.2020 року;

- податкове повідомлення-рішення форми ПС від 28.04.2020 року № 6;

- податкове повідомлення-рішення форми Р від 28.04.2020 року № 6;

- податкове повідомлення-рішення форми Р від 28.04.2020 року № 6;

- податкове повідомлення-рішення форми ПН від 28.04.2020 року №6;

- рішення про застосування штрафних санкцій № 6 від 28.04.2020 року;

- податкове повідомлення-рішення форми Р від 28.04.2020 року № 6.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 - задоволено в повному обсязі.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального права, а саме: п. 201.10 ст. 201, пп. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177, пп. "г" п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2020 та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач, з посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 05.12.2018 по справі № 803/1542/15 зазначає, що формальна невідповідність дій контролюючого органу вимогам ст. 78 ПК України сама по собі не є підставою для скасування прийнятого податкового повідомлення-рішення. Крім того, з підстав та обставин, викладених в акті перевірки від 06.03.2020 № 664/20-40-33-06-08/ НОМЕР_1 відповідач посилається на виявлені під час перевірки порушення позивачем вимог податкового законодавства, що стало обґрунтованою підставою для прийняття оскаржених позивачем рішень контролюючого органу.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Розгляд справи проведено за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що 14.01.2020 року Головним управлінням ДПС у Харківській області було прийнято наказ «Про проведення документальної невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 податковий номер НОМЕР_1 » у зв`язку із отриманням в установленому законом порядку інформації про рух коштів на розрахунковому рахунку.

За результатами документальної невиїзної перевірки ДПС складено Акт про результати перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства №664/20-40-33-06-08/ НОМЕР_1 від 06.03.2020 року.

На підставі вказаного акту ГУ ДПС у Харківській області було винесено податкові повідомлення-рішення, рішення та вимогу про сплату боргу, а саме: податкове повідомлення-рішення форми «Д» від 28.04.2020 року №6; вимога про сплату боргу (недоїмки) форми «Ф» №6 від 28.04.2020 року; податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 28.04.2020 року №6; податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 28.04.2020 року №6; податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 28.04.2020 року №6; податкове повідомлення-рішення форми «ПН» від 28.04.2020 року №6; рішення про застосування штрафних санкцій № 6 від 28.04.2020 року; податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 28.04.2020 року №6.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , не погодилась з винесенням наказу «Про проведення документальної невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 податковий номер НОМЕР_1 » та оскаржила його до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року по справі № 520/1845/2020 задоволено позов ФО-П ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу про проведення планової невиїзної перевірки №198 від 14.01.2020 року.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2020 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року по справі №520/1845/2020 залишено без змін (скасовано наказ №198 від 14.01.2020 року про проведення документальної планової невиїзної перевірки ФО-П ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 року).

Зазначена постанова набрала законної сил з дня її прийняття.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що акт перевірки свідчить про проведення перевірки та фіксує її результати, а оскільки наказ на підставі якого проводилась перевірка є протиправним та скасований судом, отже і дії Головного управління ДПС у Харківській області щодо проведення документальної планової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) в період з 01.01.2015 по 31.12.2017 року, результати яких оформлено актом перевірки від 06.03.2020 року № 664/20-40-33-06-08/ НОМЕР_1 та винесено податкові повідомлення-рішення, вимога та рішення є протиправними.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до вимог п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Згідно з п.77.1 ст. 77 Податкового кодексу України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Відповідно до пп. 14.1.164 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України, план - графік документальних виїзних перевірок - перелік платників податків, що підлягають плановій перевірці контролюючими органами у відповідний період календарного року.

Згідно з п.77.2 ст.77 Податкового кодексу України, до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Відповідно до абз. 3 п. 77.2 ст. 77 Податкового кодексу України, порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до вимог п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України, про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

У п. 79.1. ст. 79 ПКУ передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно із п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

В той же час, у відповідності до п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Положеннями п. 86.3 ст. 86 ПК України встановлено, що акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати виїзної планової чи позапланової документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику.

Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта або довідки про результати перевірки або неможливості його вручення та підписання у зв`язку з відсутністю платника податків або його законних представників за місцезнаходженням такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених у цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт.

З системного аналізу зазначених норм Податкового кодексу України вбачається, що проведення, зокрема, документальної планової виїзної перевірки як контрольного заходу передбачає такі етапи її проведення: відповідно до плану-графіка прийняття контролюючим органом рішення про проведення перевірки, яке оформлюється наказом керівника цього органу; вивчення наданих платником податків документів та інших матеріалів; оформлення результатів перевірки.

Реалізація зазначених етапів означає наявність податкової перевірки як юридичного факту, на підставі якого керівник податкового органу може зробити висновок про наявність податкового правопорушення та винести податкове повідомлення-рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.02.2019 року у справі № 825/924/17, від 04.09.2019 р. у справі № 821/3719/15-а.

Судом встановлено, що документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 у період з 17.02.2020 по 28.02.2020 проведено на підставі наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 14.01.2020 № 198 та плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2018 рік.

Разом з тим, як зазначено вище, наказ на підставі якого проводилась перевірка визнано протиправним та скасовано в судовому порядку. В межах судового розгляду справи № 520/1845/2020 судом встановлено, що всупереч вимог пункту 75.1.2 статті 75 Податкового кодексу України, відповідач прийняв наказ №198 від 14.01.2020 "Про проведення документальної планової невиїзної перевірки", тривалістю 10 робочих днів з 17 лютого 2020 року не у відповідності до затвердженого Плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2020 рік.

Згідно частини 6 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що документальна планова виїзна перевірка позивача здійснена без законних на те підстав, що, в свою чергу, нівелює її наслідки.

Варто зазначити, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо наявності підстави для призначення та проведення документальної позапланової перевірки, призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, акт перевірки, отриманий в результаті такої перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками такої перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04 вересня 2020 року по справі № 826/20081/16.

Доводи та заперечення контролюючого орану не мають визначального характеру при вирішенні цього спору по суті, оскільки судовим рішенням у справі № 520/1845/2020 фактично встановлено незаконність підстави для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, а тому подальший порядок її здійснення (наявність чи відсутність порушень), у тому числі наявність чи відсутність порушень податкового законодавства, не впливає на хід розгляду цієї, про що правильно зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2020 року по справі № 520/10056/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 15.02.2021 року