Справа № 339/355/20
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 339/355/20 пров. № А/857/1704/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Бруновська Н.В.,

при секретарі судового засідання: Галаз Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2020 року ( суддя Головенко О.С., ухвалене в м. Болехові о 17:34) у справі №339/355/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора сектору реагування патрульної поліції Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Сачека Валентина Едуардовича, Головного управління Національної поліції Українив Івано-Франківській області про визнання незаконними дій та скасування постанови у справі про адміністратине правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2020 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Інспектора сектору реагування патрульної поліції Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Сачека Валентина Едуардовича, Головного управління Національної поліції Українив Івано-Франківській області та просив визнати протиправною та скасувати постанову серії БАБ № 257673 від 11 жовтня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу розміром 425 грн.

Рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправною і скасовано постанову серії БАБ№ 257673 від 11 жовтня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції №2 Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Сачеком Валентином Едуардовичем в частині керування ОСОБА_1 транспортним засобом з не пристебнутим ремнем пасивної безпеки. В задоволенні решту позовних вимог в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП відмовити, а постанову серії БАБ № 257673 від 11 жовтня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції №2 Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Сачеком Валентином Едуардовичем в частині щодо не пред`явлення на вимогу працівника поліції свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія категорії "В" за ч.1 ст. 126 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 425 грн. залишено без змін.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, його оскаржив позивач- ОСОБА_1 , подавши апеляційну каргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, в якій покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги, посилається на порушення норм процесуального права при винесенні оскаржуваної постанови працівником поліції. Зазначає, що він не перебував за кермом автомобіля а перебувала інша особа .

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта, рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.

Представник апелянта у клопотанні яке надійшло на адресу суду просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідачі будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися та явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 11 жовтня 2020 року винесено постанову якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.1 ст. 126 КУпАП. Зі змісту постанови вбачається, що 11 жовтня 2020 року о 12 год. 23 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2121 по вул. Шашкевича в м. Болехів, не користувався ременем пасивної безпеки та на вимогу працівника поліції не пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія категорії "В", чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до частини 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 2.4 «а» розділ ІІ Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, (далі-ПДР України), на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1

Пунктом 2.1 «а», «б» розділу ІІ ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XIIА, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 40 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дожнього руху.

З наявного в матеріалах справи відеозапису вчинення позивачем адміністративного правопорушення, вбачається, як працівники поліції, рухаючись позаду автомобіля ВАЗ 2121, пред`являють неодноразово водію автомобіля вимогу зупинитися, проте водій транспортного засобу ВАЗ2121 проігнорував дане звернення і заїхавши на подвір`я житлового будинку, зупинився та з водійського боку автомобіля вийшов позивач. Працівник поліції одразу ж підбіг до нього та представившись, став з`ясовувати причину відмови зупинити транспортний засіб. При цьому, поліцейський неодноразово запропонував надати посвідчення водія на право керування транспортним засобом та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відмову надати вказані документи позивач обґрунтовував тим, що він не є водієм і в нього взагалі немає документів на водіння машини.

Разом з тим, відомостями відеозаписів підтверджується той факт, що за кермом вказаного автомобілю перебував саме ОСОБА_1 , який одразу ж після зупинки автомобіля, вийшов з водійської частини салону автомобіля.

Проте, як вірно зазначено судом першої інстанції, незважаючи на численні вимоги інспектора, позивачем до моменту винесення спірної постанови не були представлені для підтвердження наявності посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, а відтак це є достатньою підставою для притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Проте, як вірно зазначено судом першої інстанції, недоведеним залишається здійснення позивачем такого порушення, як керування автомобілем з непристебнутим ремнем безпеки, так як із змісту відеозапису таке порушення взагалі неможливо встановити, та інших доказів як підтверджують дане правопорушення в матеріалах справи немає.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що з змісту вказаної норми слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в даному випадку спірна постанова серії БАБ № 257673 від 11 жовтня 2020 року не у повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а саме із змісту такої слід виключити покликання на вчинення позивачем правопорушення, що проявилось в керуванні автомобілем з непристебнутим ремнем безпеки.

Разом з тим судом першої інстанції вірно залишено в силі постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Стосовно доводів апелянта про те, що відповідач порушив порядок притягнення його до адміністративної відповідальності, не склавши протокол, колегія суддів зазначає, що відповідно ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

З приводу твердження апелянта про те, що у постанові зазначено, що він, як водій вчинив правопорушення на території приватного будинку, а відтак працівники поліції не мали права зафіксувати це порушення без доступу до цього будинковолодіння без згоди власників та ухвали суду колегія суддів зазначає, що .з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом, не зупинявся на вимоги працівників поліції, які рухалися позаду, та заїхав на подвір`я житлового будинку, де зупинився. Працівники поліції зупинилися на вулиці та підбігли до автомобіля одразу ж з метою встановлення хто був водієм. Однак, з`ясування всіх обставин справи, здійснювалося на вулиці в присутності людей.

Відтак, за наведених вище обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що 11 жовтня 2020 року о 12 год. 23хв., ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 2121по вул.Шашкевича, в м.Болехів не пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія категорії, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, щодо часткового задоволення позову.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 286, 308, 315, 316, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2020 року у справі №339/355/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
Н. В. Бруновська
Повне судове рішення складено 12.02.2021