Справа № 420/8100/20
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8100/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 24.07.2020 року № UA500030/2020/000031/2, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 24.07.2020 року № UA500030/2020/00155, -

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Одеської митниці Держмитслужби, в якій просило: визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Державної митної служби про коригування митної вартості товарів № UA500030/2020/000031/2 від 24.07.2020 року; визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці Державної митної служби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500030/2020/00155 від 24.07.2020 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. 24.10.2019 року між компанією «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED» (Китай), як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» (надалі за текстом також - «Позивач»), як покупцем, укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) № 19YG-099, за умовами якого Продавець зобов`язується продати (передати у власність) Покупцеві, а Покупець зобов`язується купити (прийняти та оплатити) товари, кількість, асортимент і технічні умови яких зазначені у інвойсах, що складають невід`ємну частину цього Договору. На виконання умов зазначеного контракту підприємство-нерезидент відправник «SYNERGY TRAIDING COMPANY LIMITED» поставило Позивачу партію товару: іграшки дитячі колісні з пластмаси та металу: беговел (безпедальний велосипед) для катання дітей, без педалей і механізмів, розмір коліс 12 - арт. 17008 - 360 шт., арт. 15004 - 460 шт., арт. 19005 - 400 шт., арт. 21001 - 420 шт., арт. 43118 - 400 шт., арт. 32003 - 394 шт., арт.68170 - 358 шт., арт. 71860 - 359 шт., арт. 36906 - 419 шт., арт. 42812 - 446 шт., арт. 54307 - 428 шт., арт. 63908 - 428 шт. Торговельна марка - «CORSO». Виробник - «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED». Країна виробництва - КНР. 23.07.2020 року декларантом Позивача було подана митна декларація № UA500030/2020/207775, ціну задекларованого товару в якій було визначено за першим методом (ціна договору). До митної декларації було також надано нижченаведений перелік документів: 1) пакувальний лист (Packing list) № J254Z20-11-PL від 13.05.2020 року; 2) пакувальний лист (Packing list) № J254Z20-12-PL від 13.05.2020 року; 3) рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № J254Z20-11 від 13.05.2020 року; 4) рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № J254Z20-12 від 13.05.2020 року; 5) коносамент (Bill of lading) № MEDUT2256096 від 20.05.2020 року; 6) автотранспортна накладна (Road consignment note) № 318 від 21.07.2020 року; 7) автотранспортна накладна (Road consignment note) № 318/1 від 21.07.2020 року; 8) декларація про походження товару (Declaration of origin) № J254Z20-11 від 13.02.2020 року; 9) декларація про походження товару (Declaration of origin) № J254Z20-12 від 13.02.2020 року; 10) банківський платіжний документ, що стосується товару № NJBKLK7GO3IKCBJ від 16.07.2020 року; 11) прейскурант (прайс-лист) виробника товару № J254Z20-11-PR від 13.05.2020 року; 12) прейскурант (прайс-лист) виробника товару № J254Z20-12-PR від 13.05.2020 року; 13) доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 24.12.2019 року; 14) зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення № 19YG-099 від 24.10.2019 року; 15) договір про надання послуг митного брокера № 310719/1 від 31.07.2019 року; 16) договір (контракт) про перевезення № 05/05-20 від 05.05.2020 року; 17) договір (контракт) про перевезення № 31079-72 від 31.07.2019 року; 18) копія митної декларації країни відправлення № 00136194 від 15.05.2020 року; 19) акт зважування № 112077 від 21.07.2020 року; 20) акт зважування № 112079 від 21.07.2020 року; 21) лист Декларанта Позивача № 1 від 24.07.2020 року (в порядку консультацій із митним органом); 22) лист б/н від 03.03.2018 року SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED стосовно використання торгівельної марки «CORSO»; 23) копія заяви № 78489/ЗМ/18 від 19.07.2018 року до ДП «Укрпатент» щодо реєстрації торгівельної марки «CORSO»; 24) лист № 2 від 24.07.2020 року про неможливість надання додаткових документів; 25) приклади експортних декларацій SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED (2 шт.). 23.07.2020 року митним органом було ініційовано процедуру консультацій із Декларантом. На думку митного органу пакет документів, який було подано Декларантом не давав митному органу можливості здійснити оцінювання задекларованого товару за методом, який було обрано Позивачем (ціна договору). Позивачем були надані додаткові документи та надані пояснення, у відповідності до вимог митного органу, викладених у електронних консультаціях. Листом № 2 від 24.07.2020 року Декларант повідомив митний орган про неможливість надання додаткових документів і про те, що усі можливі документи було подано разом із МД UA500030/2020/207775. Відповідач у свою чергу склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500030/2020/00155 від 24.07.2020 року та рішення про коригування митної вартості № UA500030/2020/000031/2 від 24.07.2020 року. Товар декларантом було вивільнено за МД № UA 500030/2020/207900. Відповідач у оскаржуваному рішенні зазначив, що митним органом з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ПІК АСМО «Інспектор» ЄАІС Держмитслужби. Стосовно товару № 1 у митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними товарами, але наявна інформація щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами з описом - «Беговел (безпедальний велосипед) для катання дітей..». Торгівельна марка - «CORSO», виробник: «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED», країною виробництва - КНР, та часом експорту максимально наближеним до часу експорту оцінюваних товарів (митна декларація від 19.02.2020 року № UA5000030/2020/202068). Отже, з дотриманням вимог та застережень щодо застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів), що зазначені у статтях 60 та 61 МКУ за основу береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, митне оформлення яких вже здійснено - 5,51 дол. США за кг нетто. Позивач не погоджується із жодною підставою коригування, які викладені у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості № UA500030/2020/000031/2 від 24.07.2020 року та вважає що зазначене рішення слід скасувати.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 24.07.2020 року № UA500030/2020/000031/2, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 24.07.2020 року № UA500030/2020/00155 було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що під час здійснення Одеською митницею Держмитслужби контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № UA500030/2020/207775 від 23.07.2020 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Одеською митницею Держмитслужби повідомлено декларанта про необхідність подання за наявності протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості. Вказані вище розбіжності усунені не були, а декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст.53 МКУ. Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці Держмитслужби разом з митною декларацією від 23.07.2020 містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані всі витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови органу доходів і зборів у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З урахуванням зазначеного, суд вирішив розглянути вказану справу в письмовому провадженні.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

24.10.2019 року компанія «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED» (Китай) (продавець) уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» (покупець) зовнішньоекономічний договір (контракт) № 19YG-099, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується продати (передати у власність) Покупцеві, а Покупець зобов`язується купити (прийняти та оплатити) товари, кількість, асортимент і технічні умови яких зазначені у інвойсах, що складають невід`ємну частину цього Договору.

На виконання умов зазначеного контракту підприємство-нерезидент відправник «SYNERGY TRAIDING COMPANY LIMITED» поставило Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» партію товару: іграшки дитячі колісні з пластмаси та металу: беговел (безпедальний велосипед) для катання дітей, без педалей і механізмів, розмір коліс 12 - арт. 17008 - 360 шт., арт. 15004 - 460 шт., арт. 19005 - 400 шт., арт. 21001 - 420 шт., арт. 43118 - 400 шт., арт. 32003 - 394 шт., арт. 68170 - 358 шт., арт. 71860 - 359 шт., арт. 36906 - 419 шт., арт. 42812 - 446 шт., арт. 54307 - 428 шт., арт. 63908 - 428 шт. Торговельна марка - «CORSO». Виробник - «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED». Країна виробництва - КНР.

23.07.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» з метою здійснення митного оформлення поставленого за вказаним договором товару було подано до Одеської митниці Держмитслужби митну декларацію № UA500030/2020/207775, а також документи на підтвердження заявленої митної вартості товару: пакувальний лист (Packing list) № J254Z20-11-PL від 13.05.2020 року; пакувальний лист (Packing list) № J254Z20-12-PL від 13.05.2020 року; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № J254Z20-11 від 13.05.2020 року; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № J254Z20-12 від 13.05.2020 року; коносамент (Bill of lading) № MEDUT2256096 від 20.05.2020 року; автотранспортна накладна (Road consignment note) № 318 від 21.07.2020 року; автотранспортна накладна (Road consignment note) № 318/1 від 21.07.2020 року; декларація про походження товару (Declaration of origin) № J254Z20-11 від 13.02.2020 року; декларація про походження товару (Declaration of origin) № J254Z20-12 від 13.02.2020 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № NJBKLK7GO3IKCBJ від 16.07.2020 року; прейскурант (прайс-лист) виробника товару № J254Z20-11-PR від 13.05.2020 року; прейскурант (прайс-лист) виробника товару № J254Z20-12-PR від 13.05.2020 року; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 24.12.2019 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення № 19YG-099 від 24.10.2019 року; договір про надання послуг митного брокера № 310719/1 від 31.07.2019 року; договір (контракт) про перевезення № 05/05-20 від 05.05.2020 року; договір (контракт) про перевезення № 31079-72 від 31.07.2019 року; копія митної декларації країни відправлення № 00136194 від 15.05.2020 року; акт зважування № 112077 від 21.07.2020 року; акт зважування № 112079 від 21.07.2020 року; лист б/н від 03.03.2018 року SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED стосовно використання торгівельної марки «CORSO»; копія заяви № 78489/ЗМ/18 від 19.07.2018 року до ДП «Укрпатент» щодо реєстрації торгівельної марки «CORSO»; приклади експортних декларацій SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED (2 шт.).

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» митну вартість поставлених товарів визначило за основним методом, за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються (вартість операції), а саме: 45253,52 дол. США.

Одеська митниця Держмитслужби під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого по зазначеній митій декларації, встановила, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митні вартість товарів, а саме: у товаросупровідних документах містяться розбіжності відомостей щодо номеру коносаменту: MEDUT2256096 (відповідно до коносаменту від 19.05.2020 № MEDUT2256096 та автотранспортної накладної від № 318), 177GVBAPXLEN2102 (відповідно до митної декларації країни відправлення від 15.05.2020 № 00136194). Слід зазначити, що коносамент № 177GVBAPXLEN2102, відомості про який наведені у митній декларації країни відправлення від 15.05.2020 № 00136194 до митного оформлення не надавався; у товаросупровідних документах містяться розбіжності відомостей щодо маркування товарів: «CORSO» (відповідно до пакувальних листів від 13.05.2020 року № J254Z20-11-PL, № J254Z20-12-PL), «без марки» (відповідно до митної декларації країни відправлення від 15.05.2020 року № 00136194), «N/M» - «no marks / без маркування» (відповідно до коносаменту від 19.05.2020 року № MEDUT2256096 ). Слід зазначити, що у наданих інвойсах від 13.05.2020 року № J254Z20-11, J254Z20-12 відомості про марку товарів також відсутні; інвойс № 19YG-099-8, відомості про який зазначені у митної декларації країни відправлення від 15.05.2020 № 00136194, до митного оформлення не надавався; у банківському платіжному документі від 16.07.2020 року № NJBKLK7GO3IKCBJ містяться відомості про інвойс, який до митного оформлення не надавався (invJ254Z20-13); відповідно до п.4.3.2. зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу товарів від 24.10.2019 № 19YG-099 «передоплата партії Товару проводиться на підставі інвойсу-проформи», інвойс-проформа до митного оформлення не надавався; відповідно до пп. в) п.1 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутня інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

На підставі зазначеного було запропоновано позивачу протягом 10 днів надати (за наявності) додаткові документи: каталоги, специфікації виробника товарів; виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається. Також, декларанта повідомлено про можливість за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» повідомило про неможливість подання додаткових документів.

Одеська митниця Держмитслужби за результатами розгляду поданих документів своїм рішенням від 24.07.2020 року № UA500030/2020/000031/2 здійснила коригування заявленої позивачем митної вартості товару у сторону збільшення до 82556,88 дол. США із застосуванням методу - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень ст.60 Митного кодексу України.

Також, Одеська митниця Держмитслужби склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 24.07.2020 року № UA500030/2020/00155.

Поставлений товар було випущено у вільний обіг за результатом сплати позивачем різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст.50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Суд зазначає, що ч.2 вищезазначеної статті 53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.ч.3-4 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з ч.ч.5-6 ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Як вже було зазначено вище, на пропозицію митного органу надати додаткові документи протягом 10-ти днів на підтвердження митної вартості товару, позивачем не було надано запитуваних документів.

Суд зазначає, що факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

У постановах від 31.03.2015 року та від 02.06.2015 року (справи №№ 21-127а15, 21-498а15 відповідно) Верховний Суд України висловлював позицію, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

З огляду на матеріали справи суд встановив, що надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, відомостей щодо ціни, що була сплачена за цей товар.

З матеріалів справи вбачається, що при оформлені морського перевезення вантажу, згідно сталої морської практики оформлюється одночасно два типи коносаментів: лінійний коносамент (Master bill of loading) та домашній коносамент (House bill of loading). Лінійний коносамент видається морським перевізником і підписується капітаном (або лінійним агентом, представником судноплавної компанії) та передається експедитору/агенту. Лінійний коносамент підтверджує замовлення/бронювання певного вантажомісця на судні (згідно ваги вантажу, типу контейнеру та інше) для перевезення до конкретного порту.

Декларант пояснює, що спочатку відправником був оформлений лінійний коносамент під номером 177GVBAPXLEN2102 щодо перевезення вантажу з зазначенням ваги вантажу та номеру контейнеру. Домашній коносамент видається вже безпосередньо експедитором зі вказівкою даних про фактичних відправника та отримувача вантажу. В даному випадку, експедитором (після оформлення лінійного коносаменту) був виданий домашній коносамент від 19.05.2020 року № MEDUT2256096. Тобто, обидва документи одного й того ж вантажу оформлюються з різних підстав на різних етапах морського перевезення. На час оформлення митної декларації країни відправлення, у вантажовідправника були дані лінійного коносаменту 177GVBAPXLEN2102, які й були зазначені останнім.

Назви контейнерів та їх номери MSDU7538662 та MSCU9624750 повністю співпадають із відповідними відомостями в експортній декларації, інвойсах та автотранспортних накладних від №№ 318 та № 318/1.

Позивач зазначає, що питання розбіжностей у номерах коносаментів у митних деклараціях країни відправлення, як окрема підстава коригування митної вартості, вже досліджувалось, у тому числі, судами вищої ланки правосуддя адміністративної юрисдикції (Постанова Верховного у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.12.2018 року по справі № 821/289/18, якою було залишено в силі Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2018 року).

Маркування товарів: «CORSO» вказано у МД, яка подана до митного декларування. Інвойс має містити дату складання, найменування та реквізити продавця і покупця, найменування товарів, їх ціну, загальну вартість рахунку, валюту, ставки та розмір податку. Також, в інвойсі можуть зазначатись реквізити зовнішньоекономічної угоди, відповідно до якого здійснюється поставка, реквізити відвантажувального документа, платіжні реквізити та інші відомості, у разі якщо їх наявність в інвойсі передбачена умовами договору, такі як умови поставки, умови оплати, місце завантаження, розмір та підстави надання знижок. Крім того, фактично інвойс є розрахунково-платіжним документом, що передбачає тільки виставлення певних сум до оплати покупцям за поставлені товари, тобто не має містити інформації щодо термінів оплати.

На момент митного оформлення товарів декларант надав лист Продавця щодо торгівельної марки «CORSO» від 03.03.2018 року, відповідно до змісту якого Продавець дозволяє реєструвати зазначений ТМ на території України та не має жодних претензій щодо його використання, і Повідомлення ДП «Укрпатент» від 25.07.2018 року щодо заявки Покупця про реєстрацію ТМ «CORSO». Із змісту листа Продавця вбачається, що фактично Позивач є дистриб`ютором ТМ «CORSO» на території України.

Відповідач, як на підставу нарахувань платежів при коригуванні послався на митну декларацію від 19.02.2020 року № UA5000030/2020/202068, з подібними (аналогічними) товарами з описом - «Беговел (безпедальний велосипед) для катання дітей..». Торговельна марка - «CORSO», виробник: «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED», де Покупцем товару був також Позивач.

Позивач вказує, що вищевказана МД № UA5000030/2020/202068 (МД за якою 19.02.2020 року було вивільнено товар) була подана до декларування ТОВ «ТК ЮНІОН ГРУП» вже після рішення митного органу про коригування митної вартості № UA500030/2020/000007/2 від 18.02.2020 року і фігурує у судовій справі № 420/2353/20 про скасування рішення про коригування митної вартості, у Одеському окружному адміністративному суді, де у свою чергу 06.05.2020 року було ухвалено рішення, яким позов ТОВ «ТК ЮНІОН ГРУП» було задоволено у повному обсязі та скасовано відповідне рішення про коригування № UA500030/2020/000007/2 від 18.02.2020 року.

Зазначене рішення від 06.05.2020 року по справі № 420/2353/20 набрало законної сили 13.10.2020 року.

Також, відомості із експортної накладної країни-відправника, а саме назви контейнерів та їх номери MSDU7538662 та MSCU9624750 згідно коносамента, що фігурують також і у інвойсах і у паркінг листах повністю збігається із номерами контейнерів, вказаних у коносаменті (Bill of lading) від 19.05.2020 року № MEDUT2256096 та у іншій товаросупровідній документації.

Позивач також зазначає, що « 19YG-099-08» є зазначенням номеру контакту а префікс «-08» є саме номером партії вантажу, яка відправляється Продавцем в рамках контракту 19YG-099. Позивач також надає схожі декларації, із аналогічними позначеннями префіксами номерів партій товару, в рамках контракту 19YG-099, та які у свою чергу вже надавались митному органу до декларування у рамках інших МД раніше.

Суд погоджується з позивачем, що дана розбіжність жодним чином не впливає на митну вартість товару, її числові показники і не є ані окремою ні достатньою підставою для митного органу не приймати документи для підтвердження митної вартості товару за ціною контракту або ж зазначати такі відомості як підставу для коригування митної вартості.

Крім того, у банківському платіжному документі від 16.07.2020 року № NJBKLK7GO3IKCBJ зазначено відомості щодо інвойсу від 13.05.2020 року № J254Z20-11 та № J254Z20-12, Графа 70, із відповідними зазначеннями сум - 1920,00 доларів США та 2610,00 доларів США. Декларант на момент митних формальностей повідомив Відповідача, що інвойс invJ254Z20-13 та вся товаросупровідна документація також буде подана до декларування, у рамках іншої МД, що і було зроблено у подальшому (МД № UA500030/2020/207952, поданої до митного оформлення із відповідним інвойсом).

Позивач зауважує, що зазначення переліку інвойсів у платіжному документі взагалі не є розбіжністю, так як Позивачем частково оплачувалась партія товару відповідно до інвойсів, що були надані Продавцем Позивачу із послідуючим зазначенням номерів цих інвойсів та сум часткової проплати за товар за цими інвойсами у платіжному документі від 16.07.2020 року № NJBKLK7GO3IKCBJ.

Відповідно до п.4.3. контракту від 24 жовтня 2019 року № 19YG-099 оплата може здійснюватися (тобто передбачено можливість, а не обов`язок) як на умовах передоплати, так і на умовах відстрочення платежу. Згідно з п.4.3.1 контракту - оплата може проводитись частинами. Із даних положень вбачається повна свобода сторін договору від 24 жовтня 2019 року № 19YG-099 у здійсненнях взаєморозрахунків.

Позивач зауважує, що відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД « 37. Процедура» митної декларації має бути зазначено «ZZ32», в той час як у вказаній графі митної декларації поданої Декларантом зазначено «ZZ00» (тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором. При цьому, жодних спеціальних умов щодо пакування товару, інвойсами, наданими «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED» не передбачалось.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позивач для підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару подав до відповідача всі необхідні передбачені ст.53 Митного кодексу України документи.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.4-5 ст.54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч.7 ст.54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч.1 ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.ч.2-8 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Як вже було зазначено судом вище, відповідач здійснив коригування заявленої позивачем митної вартості товарів із застосуванням другорядного методу - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.60 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що митним органом з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ПІК АСМО «Інспектор» ЄАІС Держмитслужби. Стосовно товару № 1 у митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними товарами, але наявна інформація щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами з описом - «Беговел (безпедальний велосипед) для катання дітей..». Торгівельна марка - «CORSO», виробник: «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED», країною виробництва - КНР, та часом експорту максимально наближеним до часу експорту оцінюваних товарів (митна декларація від 19.02.2020 року № UA5000030/2020/202068). Отже, з дотриманням вимог та застережень щодо застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів), що зазначені у статтях 60 та 61 МКУ за основу береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, митне оформлення яких вже здійснено - 5,51 дол. США за кг нетто.

Суд зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Наявність у автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), що само по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів.

За таких обставин, під час розгляду справи відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами про наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар.

Тобто, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

Відповідно до ч.3 ст.318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року № 3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у ст.8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності та інших.

З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що митний орган не навів доказів того, що документи подані декларантом є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товару. В поданих при митному оформленні товару документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті та була сплачена за цей товар.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів від 24.07.2020 року № UA500030/2020/000031/2, а також прийнята на його підставі картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 24.07.2020 року № UA500030/2020/00155 - є протиправними та належать до скасування.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що «принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії». З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Також, у рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» (вул. Суворова, 2-А, смт. Овідіополь, Одеська обл., 67801, ідентифікаційний код 43096047) до Одеської митниці Держмитслужби (вул. Лип Івана та Юрія, 21-А, м. Одеса, 65078, ідентифікаційний код 43333459) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 24.07.2020 року № UA500030/2020/000031/2, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 24.07.2020 року № UA500030/2020/00155 - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 24.07.2020 року № UA500030/2020/000031/2.

3. Визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 24.07.2020 року № UA500030/2020/00155.

4. Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» () судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5221,12 грн.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко