Справа № 520/4964/2020
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Рубан В.В.

02 лютого 2021 р.Справа № 520/4964/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

14.04.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом, яким просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення щодо припинення страхових виплат ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення відновити нарахування та виплати страхових виплат ОСОБА_1 , з дня припинення, а саме з серпня 2018 року та сплатити виниклу заборгованість за весь період.

Обґрунтовує позовні вимоги позивач тим, що він перебуває на обліку у Харківському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області як внутрішньо переміщена особа (далі ВПО), що підтверджується довідкою від 01.11.2018 року № , виданою відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509. Позивачем зазначено, що відповідачем з 01.08.2019 року страхові виплати припинені у зв`язку із скасуванням довідки, що підтверджується рішенням Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО адміністрації Московського району Харківської міської ради, яке оформлене протоколом від 21.08.2019 року № 139. Додатково позивач наголосив, що зміна громадянином України місця проживання, не може бути підставою для позбавлення його конституційного права на отримання соціального захисту, а саме, отримання страхових виплат, а тому дії відповідача вважає незаконними та такими, що порушують право позивача на соціальне забезпечення.

У відзиві на адміністративний позов відповідач зазначив, що позивач перебував на обліку як ВПО з 01.10.2017 року. Страхові виплати були призначені та виплачені за період з 01.10.2017 року по 31.05.2018 року згідно довідки ВПО від 12.10.2017 року № та з 01.11.2018 року по 31.07.2019 року згідно довідки від 01.11.2018 року № . Страхові виплати позивачу припинені з 01.08.2019 року у зв`язку з скасуванням довідки ВПО на підставі рішення від 21.08.2019 року № 139 Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, які здійснили реєстрацію місця проживання на території Московського району м. Харкова. Оскільки позивачем не було наведено та не надано жодного доказу на підтвердження фактичного перебування за час спірного періоду за місцем обліку ВПО в м. Харків, підстави для задоволення позову відсутні.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення щодо припинення страхових виплат ОСОБА_1 з 01.08.2019 року;

- зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення відновити нарахування та виплату страхових виплат ОСОБА_1 з 01.08.2019 року.

В іншій частині позовні вимоги залишені без задоволення.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не здійснені нарахування та виплата страхових виплат позивачу, внаслідок реалізації рішення, тобто дій, що свідчить саме про протиправні дії відповідача щодо припинення виплат позивачу, у зв`язку з чим судом першої інстанції відмовлено у задоволенні частини вимог щодо визнання протиправною бездіяльності щодо припинення страхових виплат. Припиняючи соціальні виплати позивачу з 01.08.2019 року, відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, у зв`язку з чим судом першої інстанції зобов`язано відповідача здійснити позивачу нарахування та виплату щомісячних страхових виплат з 01.08.2019 року.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій вважає його безпідставним, просить скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що суд першої інстанції всупереч чинному законодавству залишив у силі протокол від 21.08.2019 року № 139 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, які здійснили реєстрацію місця проживання на території Московського району м. Харкова, зобов`язавши Відділення сплатити державні кошти без діючої довідки ВПО, не зважаючи на те, що відповідач наполягав на розгляді цього питання. У Фонду відсутнє право здійснювати страхові виплати, в тому числі ВПО, за відсутності документів, що підтверджують право особи на страхові виплати. Відповідач також зазначив, що державні кошти щодо соціального страхування сплачуються лише на підставі документів, що підтверджують право на призначення страхових виплат, а особова справа ОСОБА_1 у Відділенні відсутня, що свідчить про помилковість твердження про право отримувати виплати за умовою відсутності за місцем проживання ВПО.

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі колегія суддів, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Харківському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою № від 01.11.2018 року, виданою відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 01.10.2014 року № 509 (а.с. 5).

Зі змісту відповіді відповідачем на запит адвоката позивача слідує, що ОСОБА_1 отримував виплати у відділенні з 01.10.2017 року по 31.05.2018 року на підставі особистої заяви від 13.10.2017 року та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради від 12.10.2017 року № .

З 01.06.2018 року виплати припинені у зв`язку із скасуванням довідки, що підтверджується рішенням Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Адміністрації Московського району Харківської міської ради, яке оформлено протоколом від 06.06.2018 року № 83.

З 01.11.2018 по 31.07.2019 року на підставі особистої заяви від 02.11.2018 року та довідки, виданої управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради від 01.11.2018 № про фактичне місце проживання у Харкові, виплати були відновлені.

З 01.08.2019 року виплати припинені у зв`язку зі скасуванням довідки, що підтверджується рішенням Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам адміністрації Московського району Харківської міської ради, яке оформлене протоколом від 21.08.2019 року № 139 (а.с.4).

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно із ст. 1 Закону України від 20.10.2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі Закон № 1706-VII), внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ст. 4 Закону № 1706-VII, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року за № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 (Офіційний вісник України, 2014 року, № 81, ст. 2296). Припинення або відновлення соціальних виплат проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м.Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад або територіальними органами Пенсійного фонду України згідно з Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року за № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Постановою правління Фонду соціального страхування України від 12.12.2018 року № 27 затверджено Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для внутрішньо переміщених осіб (Порядок № 27), який поширюється на внутрішньо переміщених осіб, які мають право на страхові виплати та витрати на медичну і соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Порядок №27).

Відповідно до п. 1.2 Порядку № 27, внутрішньо переміщені особи мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, витрат на медичну та соціальну допомогу відповідно до Закону № 1105 безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України (далі - робочі органи виконавчої дирекції Фонду) або їх відділеннях за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданою відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509 (далі - довідка про взяття на облік), з дотриманням вимог Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365, та Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Згідно із п. 3.8 та п. 3.9 Порядку № 27, суми страхових виплат, які не виплачені за минулий період, виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Суми страхових виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в робочих органах виконавчої дирекції Фонду, в яких зберігались справи про страхові виплати до початку антитерористичної операції, та тимчасової окупації українських територій, в порядку визначеному виконавчою дирекцією Фонду.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, та отримує щомісячні страхові виплати.

Відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного соціального страхування регулюються Законом України від 23.09.1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 1105-XIV).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону № 1105-XIV, страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Перелік підстав припинення виплати страхових виплат, визначений ч. 1 ст. 46 Закону № 1105-XIV, є вичерпним та передбачає можливість припинення страхових виплат і надання соціальних послуг з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Статтею 7 Закону № 1706-VII передбачено, що для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до ст. 12 Закону № 1706-VII, підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

Матеріалами справи встановлено, а сторонами по справі не заперечується, що рішенням Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам адміністрації Московського району Харківської міської ради, яке оформлене протоколом від 21.08.2019 року № 139, ОСОБА_1 з 01.08.2019 року припинені щомісячні страхові виплати у зв`язку з тим, що позивач не підтвердив фактичне місце проживання у м. Харкові та у зв`язку з скасуванням довідки про взяття на облік ВПО.

Крім того, матеріали справи містять копію протоколу від 21.08.2019 року № 139 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, які здійснили реєстрацію місця проживання на території Московського району м. Харкова (а.с. 50-54).

Проте, зазначене протокольне рішення не є рішеннями про скасування довідки внутрішньо переміщеної особи позивача, оскільки воно стосується припинення всіх видів соціальних допомог певному колу осіб.

Також, колегія суддів зазначає, що ч. 1 ст. 46 Закону № 1105-XIV, такої підстави для припинення страхових виплат, як відсутність за місцем проживання, наявність протокольного рішення засідання комісії та скасування довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи не передбачено.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений в постанові Верховного Суду від 22.10.2020 року у справі № 185/3733/17.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів зазначає, що інших підстав, визначених ч. 1 ст. 46 Закону № 1105-XIV, які слугували припиненню страхових виплат позивачу, не зазначено.

Відповідно до статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

Стаття 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до положення статті 1 Конвенції, Статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Париж, 20.III.1952), яка передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, положення Статті 14 Конвенції якою визначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що припиняючи соціальні виплати позивачу з 01.08.2019 року, відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, ув`язку необхідно зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат з 01.08.2019 року.

Інші доводи аргументів сторін означених висновків колегії суддів не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року, - без змін.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова
Постанова у повному обсязі складена і підписана 12 лютого 2021 року.