Справа № 520/19010/2020
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2021 р. № 520/19010/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 22.10.2020 року № 6134-0438-2031, яким ФОП ОСОБА_1 було визначено суму податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб у розмірі 757 587,64 грн. та стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (код за ) на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 7 575,89 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення суперечить чинному законодавству, оскільки, враховуючи положення пп. 297.1.4 п. 297.1 ст. 297 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 , як платник єдиного податку, звільняється від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на майно (в частині земельного податку), оскільки земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , він використовує у своїй господарській діяльності. Крім того, позивач посилається на порушення контролюючим органом порядку надіслання податкового повідомлення-рішення. Позивач також вважає неправомірним посилання ДПС України в рішенні про результати розгляду скарги № 35218/6/99-00-06-02-04-06 від 15.12.2020 р., як на підставу скасування вищезазначеної пільги, неподання ФОП ОСОБА_1 інформації про використання зазначеної земельної ділянки у своїй господарській діяльності за ф. 20- ОПП.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 257 КАС України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та отримана ним.

Відповідач надав відзив на позов, в якому просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на той факт, що у правовідносинах, з приводу яких подано позов, він діяв в межах законодавства, оскільки позивач зареєстрований як платник земельного податку з фізичних осіб за вказану земельну ділянку.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з вимогами ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що з 28 липня 2016 року ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець і перебуває на обліку Київської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної податкової служби у Харківський області.

На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПК № 241355 від 20 жовтня 2001 року ФОП ОСОБА_1 отримав право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 за кадастровим номером № :10:003:0021 загальною площею 1,2829 га. Відповідно до законодавства України за вказану земельну ділянку сплачувався земельний податок, однак після переходу ФОП ОСОБА_1 на спрощену систему оподаткування, земельна ділянка використовується платником податків у господарській діяльності в повному обсязі, про що було повідомлено Київську ОДПІ м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківський області заявою від 16.08.2017 року та безпосередньо Головне управління Державної фіскальної служби у Харківський області заявою від 19.09.2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, з 01.08.2016 року платник податку перейшов на сплату єдиного податку із зазначенням наступних видів діяльності відповідно КВЕД: 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 47.99 - інші види роздрібної торгівлі поза магазинами та 52.21 - допоміжне обслуговування наземного транспорту, але під час ведення господарської діяльності використовував тільки КВЕД 52.21.

Оскільки КВЕД 52.21 передбачено функціонування паркувальних майданчиків позивачем було прийнято рішення про укладання договорів і впроваджено надання послуг з цього виду діяльності, а саме: укладено договір № 1-16-У від 01.08.2016 р. та договір №2-16-У від 01.08.2016 р. предметом яких, є-надання послуг, з організації території для розташування майданчика для паркування транспортних засобів, за адресою: АДРЕСА_2 (далі за текстом - Майданчик для паркування) в межах земельної ділянки, що належить платнику податку на праві приватної власності. Суд встановив, що відповідно до п. 6.1 договору № 1-16-У від 01.08.2016 р. даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2018 року. Якщо жодна із сторін не виявила бажання розірвати договір, то він вважається пролонгованим на той же термін. Аналогічну умову містить п. 6.1 договору № 2-16-У від 01.08.2016 р. Таким чином, зазначені договори є чинними на сьогоднішній день.

Організація майданчика для паркування передбачає комплекс послуг, зокрема: нанесення розмітки, прибирання, освітлення, відео-нагляд території, що тимчасово відведена для безкоштовного паркування власного автотранспорту відвідувачів торгово- розважального центру «Континент» (власником якого є платник податку) та які в свою чергу є клієнтами Замовників (юридичні особи/фізичні особи, що орендують нежитлові приміщення в ТРЦ «Континент») таких послуг (за вищевказаними договорами).

Починаючи з 01.04.2017 року до видів господарської діяльності, що впроваджуються позивачем було додано наступні КВЕД: 93.13 - діяльність фітнес-центрів; 77.12 - надання в оренду вантажних автомобілів; 93.12 - діяльність спортивних клубів; 93.11 - функціювання спортивних споруд, але в господарській діяльності почав використовувати тільки КВЕД 93.11.

Оскільки КВЕД 93.11 передбачає організацію та проведення спортивних заходів просто неба й у приміщеннях для професіоналів або аматорів, позивачем було прийнято рішення щодо укладання договорів і впроваджено надання послуг з цього виду діяльності, а саме: укладено договір №1-У від 01.06.2017 року та договір №2-У від 01.06.2017 року, предметом яких є надання послуг з організації аматорських спортивно-розважальних заходів, за адресою: АДРЕСА_2 в межах земельної ділянки, що належить йому на праві приватної власності. При цьому, відповідно до п. 6.3 договору №1-У від 01.06.2017 року даний договір набирає сили з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2018 року, якщо за 1 місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не виявить письмового бажання припинити договір, він вважається укладеним на такий же строк на тих самих умовах. Аналогічну умову містить п. 6.3 договору №2-У від 01.06.2017 року. Таким чином, зазначені договори є чинними на сьогоднішній день.

Послуги по організації спортивних заходів передбачають комплекс послуг, зокрема: виділення вільної зони, її прибирання, освітлення, розмітка та встановлення розгороджуючих засобів для безпечного пересування і заняття фізичними вправами на такій території фізичними особами - клієнтами ТРЦ «Континент», які в свою чергу є клієнтами Замовників (юридичні особи/фізичні особи, що орендують нежитлові приміщення в ТРЦ «Континент») таких послуг (за вищевказаними договорами).

03 листопада 2020 року позивач отримав податкове повідомлення-рішення від 22.10.2020 року № 6134-0438-2031, яким було визначено суму податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб в розмірі 757 587,64 гри.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення таким, що суперечить вимогам чинного податкового законодавства, платник податку звернувся зі скаргою до ДПС України в адміністративному порядку.

Рішенням про результати розгляду скарги № 35218/6/99-00-06-02-04-06 від 15.12.2020р. ДПС України скаргу було залишено без задоволення. Вказане рішення позивач отримав 19 грудня 2020 року. З урахуванням строків давності, позивач звернувся до суду з даним позовом про скасування податкового повідомлення-рішення.

По суті позову суд зазначає наступне.

Платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на майно (в частині земельного податку), крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності (крім діяльності з надання земельних ділянок та/або нерухомого майна, що знаходиться на таких земельних ділянках, в оренду (найм, позичку) та платниками, єдиного податку четвертої групи для ведення сільськогосподарського товаровиробництва (пп. 297.1.4 п. 297.1 ст. 297 Податкового кодексу України).

Поряд з цим, з врахуванням вимог пп. 291.5.3 п. 291.5 ст. 291 Податкового кодексу України, платник податку не надає вищезазначену земельну ділянку в оренду, а використовує її у своїй господарській діяльності, як прилеглу територію до торговельно- розважального центру і при необхідності частина земельної ділянки відводиться для тимчасового безкоштовного розташування транспортних засобів відвідувачів ТРЦ, а частина для аматорських змагань, піших прогулянок, заняття фізичними вправами та зони відпочинку/очікування для дітей та дорослих, тобто для цілей відмінних від оренди.

В обґрунтування свого права на пільгу по земельному податку позивач надав ТУ ДФС у Харківській області Пояснення вих. № 3 від 13.11.2017р. та надав копії угод, що підтверджують використання земельної ділянки у господарській діяльності.

Отже, вищезазначене спростовує рішення відповідача про наявність у позивача обов`язку зі сплати земельного податку з фізичних осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що враховуючи положення пп. 297.1.4 п. 297.1 ст. 297 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 , як платник єдиного податку, звільняється від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на майно (в частині земельного податку), оскільки земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 він використовує у своїй господарській діяльності.

Судовим розглядом також встановлено, що 29 травня 2018 року платник податків звернувся до Державної фіскальної служби України із заявою про надання індивідуальної консультації щодо сплати земельного податку фізичною особою, яка здійснює господарську діяльність на спрощеній системі оподаткування.

Відповідно до індивідуальної податкової консультації Державної фіскальної служби України від 18.06.2018 року № 2696/Г/99-99-13-03-01-14/ІПК якщо фізична особа - підприємець має земельну ділянку і земельна ділянка використовується ним для провадження підприємницької діяльності, то така особа (платник єдиного податку першої- третьої груп), з врахуванням підпункту 291.5.3 п. 291.5 ст. 291 Податкового кодексу України, звільняється від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності із земельного податку.

Судом також було встановлено, що ДПС України у своєму рішенні про результати розгляду скарги № 35218/6/99-00-06-02-04-06 від 15.12.2020 р. посилається на розд. VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 р. № 1588, вважаючи, що пільга, встановлена пп. 297.1.4 п. 297.1 ст. 297 Податкового кодексу України не може застосовуватися до позивача, оскільки він не подав контролюючому органу інформацію про використання зазначеної земельної ділянки у своїй господарській діяльності за ф. 20-ОПП.

Поряд з цим, пільга, яка передбачена пп. 297.1.4 п. 297.1 ст. 297 Податкового кодексу України, не ставиться в залежність від подання чи не подання звітності за ф. 20- ОПП. Судом було встановлено, що позивач підтвердив факт повідомлення відповідача про використання земельної ділянки у господарській діяльності.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до п. 56.8 ст. 56 Податкового кодексу України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Пунктом п. 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України передбачено, якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20- денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Судом встановлено, що ДПС України отримала скаргу позивача 11 листопада 2020 року, отже останнім днем направлення рішення про результати розгляду скарги є 1 грудня 2020 року. Однак, контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, надіслав своє рішення лише 15 грудня 2020 року. Отже, відповідно до п. 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України скарга позивача вважається повністю задоволеною на користь платника податків з 2 грудня 2020 року.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що відповідачем безпідставно та необґрунтовано визначено позивачу суму податкового зобов`язання зі сплати земельного податку з фізичних осіб в розмірі 757 587,64 грн. за податковий період - 2020 р., за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, а тому таке податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 22.10.2020 року № 6134-0438-2031, яким ФОП ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) було визначено суму податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб у розмірі 757 587,64 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на користь ФОП ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 7 575,89 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 15 лютого 2021 року.

Суддя Заічко О.В.