Справа № 380/9763/20
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/9763/20
УХВАЛА

з питань строку звернення до суду з позовом

10 лютого 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

від позивача Кузьменко А.В.,

від відповідача Гавриляк Р.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача про поновлення строку та клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у адміністративній справі за позовом Приватного підприємства «ТІЗ-КАРБОНГАЗ» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Приватне підприємство «ТІЗ-КАРБОНГАЗ» з позовною заявою до Головного управління ДПС у Львівській області, в якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення форми «В4» від 28.04.2020 № в частині завищення від`ємного значення з податку на додану вартість, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в сумі 179167,00 грн.

Ухвалою суду від 04.11.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 18.11.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

08.02.2021 за вх. №8102 від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. В обґрунтування клопотання зазначено, що позивач скористався правом досудового врегулювання спору та відповідно до рішення ДПС України від 13.03.2020 податкове повідомлення-рішення № від 28.11.2019 скасовано в частині, а щодо іншої частини винесено податкове повідомлення-рішення № від 28.04.2020.

Рішення ДПС України від 13.03.2020 скеровано позивачу вчасно, однак до суду він звернувся лише у жовтні 2020 року.

Відповідач покликається на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 26.11.2020 у справі №500/2486/19, за якою у випадку адміністративного оскарження рішення контролюючого органу, строк звернення до суду становить один місяць.

На підставі ч.ч. 3-4 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України просив залишити позовну заяву без розгляду.

10.02.2021 за вх. №8948 від представника позивача надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду із позовом. Зазначив, що на момент звернення позивача із цим позовом до суду та на момент відкриття провадження у цій справі Верховним Судом позиції, викладеної у постанові від 26.11.2020 не було. Вважає, що у даному випадку строк звернення до суду становить 1095 днів.

Задля додержання принципу правової визначеності, права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, зміна судової практики, яка відбулася в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду може розцінюватися як поважна причина при вирішенні питання про поновлення строків звернення до суду в податкових правовідносин, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої судової практики.

Суд заслухав пояснення представників сторін та вирішуючи клопотання про поновлення строків звернення до суду у цій справі керується таким.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010, у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин (далі - ПК України), який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За приписами п.п. 56.18, 56.19 ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, викладеної у постанові від 26.11.2020 у справі №50/2486/20, зазначений у пункті 102.1 статті 102 ПК України строк є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду. Між правовою природою матеріально-правового строку давності в податкових правовідносинах та процесуального строку звернення до адміністративного суду є сутнісна різниця, а тому помилковим є ототожнення їх призначення при використанні.

Верховний Суд у складі колегії відступив від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду від 3 квітня 2020 року у справі №2540/2576/18, у частині того, що строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду, у тому числі після використання процедури адміністративного оскарження, становить 1095 днів з дня отримання платником податків рішення, що оскаржено, і вважає за необхідне сформулювати такий правовий висновок.

Норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Для забезпечення узгодженості судової практики з висновком, викладеним у цій постанові, Верховний Суд зазначає, що під час вирішення тотожних спорів повинні враховуватися наведені висновки щодо застосування норм права незалежно від того, чи перераховані всі постанови Верховного Суду, в яких викладено правову позицію, від якої відступила судова палата у цій справі.

Судом встановлено, що 28.11.2019 Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 195107,00 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення позивач оскаржив у адміністративному порядку.

Сторонами не оскаржується той факт, що відповідно до рішення ДПС України від 13.03.2020 №9358/6/99-00-08-05-01-06 податкове повідомлення-рішення від 28.11.2020 № скасовано в частині застосування штрафних санкцій в сумі 8777,00грн., а на не скасовану частину винесено податкове повідомлення-рішення № від 28.04.2020.

Саме вказане податкове повідомлення-рішення є предметом оскарження у цій справі.

Тобто вказане податкове повідомлення-рішення є новим податковим повідомленням-рішенням, хоча і винесене внаслідок адміністративного оскарженні податкового повідомлення-рішення від 26.11.2019.

З огляду на те, що таке податкове повідомлення-рішення від 28.04.2020 в адміністративному порядку не оскаржувалося, строк звернення до суду з позовом становить шість місяців. З огляду на те, що позивач звернувся до суду із цим позовом 02.11.2020 (оскаржуване податкове повідомлення-рішення скероване позивачу 05.05.2020), суд вважає, що позивач шестимісячний строк звернення до суду не пропустив.

Суд також не може залишити поза увагою те, що Верховний Суд у складі колегії у постанові від 26.11.2020 вказав, що задля додержання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, зміна сталої судової практики, яка відбулася в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду, може розглядатися судами як поважна причина при вирішенні питання поновлення строків звернення до суду в податкових правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої судової практики.

З огляду на викладене, категоричні покликання представника відповідача щодо пропуску строку звернення до суду позивачем та необхідність залишення позовної заяви без розгляду, за встановлених судом обставин, оцінюються судом як безпідставні, тому клопотання про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Оскільки позивач звернувся до суду у межах строків, встановлених ст. 122 КАС України, підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду немає.

Керуючись ст.ст. 121-123, 240, ст. 248, 256, 294, пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд, -

у х в а л и в :

1. У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення прозовної зави без розгляду відмовити.

2. У задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду відмовити.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала з питань строку звернення до суду окремо не оскаржується. Заперечення проти неї можуть бути викладені в апеляційній чи касаційній скарзі на рішення суду прийняте за результатами розгляду адміністративної справи

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.02.2021.

Суддя Кравців О.Р.