Справа № 440/146/21
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/146/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області", Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області", Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" про:

- визнання протиправною бездіяльності Медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" щодо не вжиття заходів реагування по обставинах, викладених у зверненні ОСОБА_1 від 25.12.2020;

- визнання протиправною бездіяльності Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 25.12.2020;

- визнання протиправною бездіяльності Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" щодо не вжиття відповідних заходів реагування по обставинах, викладених у зверненні ОСОБА_1 від 25.12.2020;

- визнання протиправною бездіяльності Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" щодо не перенаправлення за належністю відповідному органу чи посадовій особі звернення ОСОБА_1 від 25.12.202, до повноважень якої входить вирішення викладених питань у звернені - згідно вимог пункту 3 статті 7 Закону України "Про звернення громадян";

- визнання протиправними дій Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" щодо повернення звернення ОСОБА_1 від 25.12.2020 разом з додатками без вжиття заходів реагування;

- зобов`язання Медичну (військово-лікарську) комісію Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 25.12.2020 за наявними медичними матеріалами та вжити заходів реагування з урахуванням обставин, встановлених судом, і подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;

- зобов`язання Державну установу "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 25.12.2020 за наявними медичними матеріалами та вжити заходів реагування з урахуванням обставин, встановлених судом, і подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;

- зобов`язання Медичну (військово-лікарську) комісію Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" направити матеріали ОСОБА_1 для встановлення медико-соціальною експертною комісією ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням службових обов`язків, як колишньому працівникові міліції, якому заподіяно ушкодження здоров`я під час прийняття участі в Антитерористичній операції на сході України і подати у встановлений судом звіт про виконання судового рішення;

- зобов`язання Державну установу "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" направити матеріали ОСОБА_1 для встановлення медико-соціальною експертною комісією ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням службових обов`язків, як колишньому працівникові міліції, якому заподіяно ушкодження здоров`я під час прийняття участі в Антитерористичній операції на сході України і подати у встановлений судом звіт про виконання судового рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 25.12.2020 ним подано заяву до ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" з проханням ініціювати встановлення та визначення йому ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках, як колишньому працівнику міліції, якому заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням службових обов`язків під час прийняття участі в Антитерористичній операції на сході України, що підтверджено актами форми Н-1 та Н-5, висновком експерта №536 та наданою наявною медичною документацією. Проте, на вказану заяву позивач отримав 05.01.2021 протиправну відповідь від ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" за вих.№К-101 від 04.01.2021, в якій зазначено, що його заява та медична документація не можуть бути надіслані за належністю до МСЕК для вирішення питання по суті у зв`язку з відсутністю інформації по травмуванню за період проходження служби. Позивач наполягає на тому, що наявними у нього документами підтверджується факт його поранення під час виконання обов`язку 18.02.2015 в ході виведення сил з м. Дебальцеве Донецької області в с. Логвіново Донецької області, адже виник обстріл колони, яка рухалася до м. Артемівськ Донецької області, під час якого ОСОБА_1 отримав поранення у вигляді ЗЧМТ (контузії головного мозку), залишився металевий об`єкт (осколок) в підшкірних відділах лівої лобної області внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

29.01.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 79-92/, в якому ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" заперечує проти позовних вимог та просить відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що ДУ ТМО не мала змоги вирішити питання про направлення медичної документації позивача на МСЕК для вирішення питання по суті у зв`язку з неможливістю винесення постанови М(ВЛ)К ДУ ТМО про причинний зв`язок через відсутність інформації по травмуванню за період проходження служби, про що й було повідомлено ОСОБА_1 у відповіді ДУ ТМО від 04.01.2021 №33/3-К-101 на його заяву. ДУ ТМО зауважувала на відсутність медичної документації із зазначенням в ній дати поранення ОСОБА_1 , характеру поранення, або інших встановлених діагнозів безпосередньо на момент імовірної травми. Вказувала, що серед документації, наданої позивачем до ДУ ТМО в додатках до заяви від 30.12.2020 №33/37-К-101, не містилися документи, складені за результатами надання первинної медичної допомоги з приводу імовірного травмування, як того вимагає розділ VІ пункт 14 Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 №285. Таким чином, надана ОСОБА_1 до ДУ ТМО документація не дозволяла встановити зв`язок захворювання повивача з імовірним отриманням ним травми в період проходження служби. При цьому, наявність в медичній документації, наданій позивачем, посилань на ЧМТ 2015 року в кожному випадку наведено в анамнезі зі слів ОСОБА_1 і не є доказами отримання ним травми у 2015 році.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зокрема, справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Cправи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ № 095487 /а.с. 25/, а також учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 /а.с. 26/.

Позивач проходив службу в органах УМВС України в Полтавській області, що не заперечується сторонами у справі.

Під час проходження служби в УМВС України в Полтавській області згідно з посвідченням про відрядження від 20.01.2015 №274 ОСОБА_1 відряджався в Донецьку область на територію проведення АТО строком з 20.01.2015 по 21.02.2015.

Фактичне перебування ОСОБА_1 у службовому відрядженні в зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької області у період з 20.01.2015 по 21.02.2015 підтверджується довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, виданою Краматорським міськвідділом ГУМВС України в Донецькій області від 20.02.2015 №1/4437.

Згідно з послужним списком наказом УМВС України в Полтавській області від 06.11.2015 №625 о/с "По особовому складу" відповідно до пункту 9 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, капітана міліції ОСОБА_1 , заступника начальника Кобеляцького районного відділу - начальника кримінальної міліції звільнено з 06.11.2015 у запас Збройних Сил за пунктом 64 "з" (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації).

02.02.2018 ОСОБА_1 звернувся через урядову гарячу лінію до голови ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області Захарченка Д.А. із зверненням, у якому, серед іншого, повідомив, що з 20.01.2015 по 21.02.2015 він перебував у службовому відрядженні у складі сил та засобів, які залучалися та брали участь у антитерористичній операції на території Донецької області згідно наказу УМВС України в Полтавській області від 16.02.2015 №17 о/с. 18.02.2015 під час виведення сил з м. Дебальцеве Донецької області в с. Логвіново Донецької області виник обстріл колони, яка рухалась до м. Артемівськ Донецької області, під час якого позивач отримав поранення у вигляді ЗЧМТ (контузії головного мозку), залишився металевий об`єкт (осколок) в підшкірних відділах лівої лобної області. Зазначив, що разом з ним з Полтавщини також отримав травми та поранення колега по службі ОСОБА_3 та обставини справи можуть підтвердити й інші колеги, які були разом з позивачем у відрядженні.

До свого звернення заявник додав копію посвідчення учасника бойових дій, копію довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 20.02.2015 №1/4437, копію посвідчення про відрядження №274, копію відмітки у відрядженні, копію виписного епікризу №1009, копію виписного епікризу №1798, копію магнітно-резонансної томографії.

Листом УМВС України в Полтавській області від 30.03.2018 №6416/3х ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до листа ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" відомості про його поранення у вигляді ЗЧМТ відсутні та відсутня будь-яка інформація щодо проходження лікування з приводу отримання поранення під час виконання службових обов`язків з зоні АТО в період з 21.01.2015 по теперішній час. З огляду на це позивача поінформовано про відсутність підстав щодо проведення службового розслідування у відповідності до вимог наказу МВС від 07.12.2002 №1346. Одночасно проінформовано, що відносно осіб, які отримали травми різного ступеня тяжкості під час обстрілу м. Дебальцеве Донецької області та перебувають на обліку в УКЗ ГУНП було проведено службові розслідування, в тому числі і відносно колишнього працівника поліції ОСОБА_3 у 2015 році.

ОСОБА_1 не погодився з такою відповіддю відповідача, у зв`язку з чим оскаржив її до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.09.2018 у справі №816/1543/18, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2019, адміністративний позов ОСОБА_1 до УМВС України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність УМВС України в Полтавській області, що полягає у не проведенні розслідування нещасного випадку, про який ОСОБА_1 повідомив зверненням від 02.02.2018. Зобов`язано УМВС України в Полтавській області провести розслідування нещасного випадку, про який ОСОБА_1 повідомив зверненням від 02.02.2018. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення суду у справі №816/1543/18 наказом ліквідаційної комісії Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області від 05.04.2019 №1 призначено розслідування нещасного випадку із колишнім дільничним офіцером поліції сектору превенції Великобагачанського БП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_1 .

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 15.05.2019 внесено запис про припинення діяльності Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області як юридичної особи публічного права.

З метою завершення розслідування Великобагачанський РВ листом від 18.06.2019 №3356/115/112/01-2019 надіслав усі зібрані матеріали розслідування до Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області.

Наказом УМВС України в Полтавській області від 01.07.2019 №1169 створено комісію з розслідування вказаного нещасного випадку.

За результатами розслідування 02.07.2019 складено акт розслідування нещасного випадку, що стався 18.02.2015 близько 07 год. 00 хв. УМВС України в Полтавській області форми Н-5* та акт №10 про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ*.

За висновками вказаних актів нещасний випадок із ОСОБА_1 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Вважаючи такі висновки актів неправомірними, ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання неправомірними та скасування актів, зобов`язання Ліквідаційну комісію провести повторне розслідування за фактом нещасного випадку, що стався 18.02.2015 з оперуповноваженим сектору карного розшуку Київського РВ Полтавського МУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_1 , та скласти за його наслідками акти за формою Н-1 та Н-5 із зазначенням про те, що нещасний випадок стався у період проходження служби при виконанні службових обов`язків у зоні проведення АТО.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 у справі №440/2763/19, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2020, позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 08592276) про визнання неправомірними та скасування актів, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано акт Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ* №10 від 02.07.2019 та акт про розслідування нещасного випадку, що стався 18.02.2015 близько 07 год 00 хв УМВС України в Полтавській області, форми Н-5* від 02.07.2019. Зобов`язано Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області провести повторне розслідування за фактом нещасного випадку, що стався 18.02.2015 з ОСОБА_1 та скласти акти у відповідності до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 за № 83/7404. В решті позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення суду у справі №440/2763/19 проведено повторне розслідування за фактом нещасного випадку, що стався 18.02.2015 з ОСОБА_1 та за його результатами складено: - акт №13 про нещасний випадок (у тому числі поранення) старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 за формою Н-1 /а.с. 30-35/ та акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 18.02.2015 близько 07 год 00 хв УМВС України в Полтавській області /а.с. 36-41/, якими підтверджено, що з ОСОБА_1 у період проходження ним служби при виконанні службових обов`язків стався нещасний випадок.

28.10.2020 УКЗ ГУНП в Полтавській області видано ОСОБА_1 направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи №330 до військово-лікарської комісії ДУ "Територіального медичного об`єднання МВС України по Полтавській області" із проханням здійснити медичний огляд колишнього капітана поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору превенції Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області для визначення стану здоров`я з метою встановлення причинного зв`язку захворювань, пов`язаних з проходженням служби в ОВС та НП на момент фактичного звільнення з НП по матеріалах медичної документації /а.с. 69/.

30.12.2020 до ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" за вх.№33/37-К-101 надійшла заява ОСОБА_1 від 25.12.2020 на ім`я начальника ДУ ТМО, в якій заявник просив встановити йому ступінь втрати працездатності у відсотках, як колишньому працівникові міліції, травми під час виконання службових обов`язків в зоні АТО згідно з актами за формою Н-1, Н-5, висновку експерта №536 та медичної документації /а.с. 30-67, 128-130/.

Листом від 04.01.2021 за вих.№К-101 начальник ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" проінформував ОСОБА_1 про розгляд його заяви та додатних до неї матеріалів. Зазначив, що органами, уповноваженими визначати ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках), є медико-соціальні експертні комісії (МСЕК), діяльність яких визначається постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 "Питання медико-соціальної експертизи", яка затверджує Положення про медико-соціальну експертизу. Згідно з пунктом 20 розділу VІІІ Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 №285, причину інвалідності звільнених зі служби осіб установлюють медико-соціальні експертні комісії (далі - МСЕК), відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 "Питання медико-соціальної експертизи" та з урахуванням висновку ВЛК про причинний зв`язок їх захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв). У зв`язку з тим, що надані заявником матеріали (ксерокопії актів розслідування, інших медичних документів) не містять в собі точної інформації про дату та характер травми (медична документація, яка складена щодо отримання травми в період проходження служби), М(ВЛ)К ДУ ТМО не має достатніх підстав для складання постанови по причинному зв`язку травмування за період проходження служби. Така постанова є необхідним документом для МСЕК при порушенні питання про ступінь втрати працездатності. У разі незгоди з позицією М(ВЛ)К ДУ ТМО з експертних питань заявник має право оскаржити її до вищого органу, а саме, Центральної медичної (військово-лікарської) комісії МВС України. У зв`язку з вищевикладеним, ДУ ТМО не може переслати медичну документацію ОСОБА_1 за належністю (до МСЕК) для вирішення питання по суті з огляду на відсутність інформації по травмуванню за період проходження служби /а.с. 131-132/.

Не погодившись з такою відповіддю, позивач звернувся до суду з цим позовом про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96 (далі - Закон № 393/96).

Частиною першою статті 1 Закону № 393/96 визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону № 393/96 під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Згідно із положеннями статті 5 Закону № 393/96 звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 393/96 звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення (частина 3 статті 7 Закону № 393/96).

Статтею 15 Закону № 393/96 визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно із статтею 19 Закону № 393/96 органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону № 393/96 звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Організацію діяльності медичних (військово-лікарських) комісій МВС щодо проведення лікарської та військово-лікарської експертизи визначає Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, що затверджене наказом МВС України від 03.04.2017 №285 (далі - Положення №285).

Пунктом 2 розділу І Положення №285 передбачено, що медичні (військово-лікарські) комісії МВС (далі - ВЛК) - спеціальні підрозділи, що утворюються в закладах охорони здоров`я МВС та Національної гвардії України (далі - НГУ) для проведення лікарської та військово-лікарської експертизи.

Підпунктом 4 пункту 3 розділу І Положення №285 визначено, що основними завданнями ВЛК є, серед іншого, визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв, що спричинили смерть поліцейських, військовослужбовців, колишніх поліцейських, колишніх військовослужбовців, колишніх осіб рядового й начальницького складу.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 розділу І Положення №285 ВЛК відповідно до покладених на них завдань проводять військово-лікарську експертизу кандидатам на військову службу за контрактом, у військовому резерві, до вступу у ВВНЗ, військовослужбовцям НГУ, колишнім військовослужбовцям, колишнім особам рядового й начальницького складу.

Пунктами 1 та 2 розділу ІІ Положення №285 визначено, що лікарська та військово-лікарська експертиза проводиться штатними та позаштатними ВЛК. Штатними ВЛК є Центральна медична (військово-лікарська) комісія МВС (далі - ЦВЛК), медична (військово-лікарська) комісія державної установи "Територіальне медичне об`єднання" МВС (далі - ДУ ТМО) в областях, в місті Києві (далі - ВЛК ДУ ТМО).

Пунктом 16 розділу ІІ Положення №285 до функцій штатних ВЛК віднесено, крім організації та проведення лікарської і військово-лікарської експертизи, контролю за її проведенням в підпорядкованих ВЛК, надання їм у разі необхідності методичної і практичної допомоги (пп. 1), також розгляд звернень, заяв і скарг кандидатів до служби у поліції, поліцейських, кандидатів на військову службу, військовослужбовців, колишніх поліцейських, колишніх осіб рядового й начальницького складу і колишніх військовослужбовців з питань лікарської і військово-лікарської експертизи, аналіз та узагальнення результатів цієї роботи (пп. 2).

Відповідно до пункту 1 розділу І Положення про Державну установу "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області", затвердженого наказом МВС України від 07.11.2015 №1443 (у редакції наказу МВС України від 02.03.2020 №206) (далі - Положення) ДУ "ТМО МВС" є самостійним державним багатопрофільним закладом охорони здоров`я, який об`єднує в собі лікувально-профілактичні та інші заклади, що здійснюють на основі ліцензії медичне забезпечення осіб, які відповідно до законодавства мають право на медичне обслуговування в закладах охорони здоров`я МВС.

Згідно з пунктом 4 розділу ІІ Положення серед основних завдань ДУ "ТМО МВС" є проведення медичною (військово-лікарською) комісією лікарської та військово-лікарської експертизи.

Згідно з пунктом 1 розділу VIII Положення №285 за результатами лікарської та військово-лікарської експертизи ВЛК приймають постанови, які включають діагноз, встановлений особі за результатами проведеного обстеження, рішення щодо ступеня придатності чи про непридатність до служби та висновок про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва).

Причину інвалідності звільнених зі служби осіб установлюють медико-соціальні експертні комісії (далі - МСЕК), відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 "Питання медико-соціальної експертизи" та з урахуванням висновку ВЛК про причинний зв`язок їх захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв) (пункт 20 розділу VIII Положення №285).

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що звернення, яке відповідає вимогам Закону № 393/96, повинно бути прийнято, всебічно та повно розглянуто у встановлені законом строки, та за наявності для того підстав, суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого входить вирішення спірного питання, повинен вжити усіх передбачених законом заходів для поновлення порушеного права особи та усунення причин та умов, які сприяли порушенням. За загальним правилом звернення громадян підлягають розгляду тим суб`єктом, якому вони адресовані. Якщо вирішення порушеного у зверненні питання не належить до повноважень відповідного органу, він повинен переслати його за належністю і повідомити про це громадянина, який подав звернення, для чого встановлено п`ятиденний строк.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03.12.2018 у справі №804/9185/15.

Суд також зауважує, що за змістом статті 3 Закону № 393/96 заявою є звернення громадян, зокрема, із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів, відтак обов`язок щодо об`єктивної, всебічної і вчасної перевірки заяви буде виконаним суб`єктом владних повноважень у разі розгляду усіх можливостей сприяння реалізації відповідних прав та інтересів заявника. При цьому в силу вимог статті 15 Закону рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Предметом спору у цій справі є розгляд ДУ ТМО заяви ОСОБА_1 від 25.12.2020 (вх. №33/37-К-101 від 30.12.2020), відповідь на яку викладено у листі ДУ ТМО від 04.01.2021 №К-101.

Як встановлено судом та не заперечується учасниками справи, листом від 04.01.2021 №К-101 ДУ ТМО фактично відмовило ОСОБА_1 у пересиланні його медичної документації за належністю (до МСЕК) для вирішення питання про визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках) з підстав відсутності інформації по травмуванню ОСОБА_1 за період проходження служби.

Так, за висновками ДУ ТМО надані ОСОБА_1 матеріали (ксерокопії актів розслідування, інших медичних документів) не містять в собі точної інформації про дату та характер травми (медична документація, яка складена щодо отримання травми в період проходження служби). Як наслідок М(ВЛ)К ДУ ТМО не має достатніх підстав для складання постанови по причинному зв`язку травмування за період проходження служби, а така постанова є необхідним документом для МСЕК при порушенні питання про ступінь втрати працездатності.

З цього приводу суд вважає за доцільне зазначити, що за приписами пункту 13 розділу VІ Положення №285 колишні поліцейські або колишні особи рядового й начальницького складу можуть ініціювати питання щодо визначення придатності до служби за станом здоров`я на час звільнення зі служби та причинного зв`язку їх захворювань, травм (поранень). У такому випадку вони звертаються до підрозділу кадрового забезпечення за місцем колишньої служби для отримання направлення на проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи до ВЛК за місцем проживання. Перегляд раніше прийнятої постанови ВЛК проводиться за заявою колишнього поліцейського, колишньої особи рядового чи начальницького складу.

28.10.2020 УКЗ ГУНП в Полтавській області видано ОСОБА_1 направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи №330 до військово-лікарської комісії ДУ "Територіального медичного об`єднання МВС України по Полтавській області" із проханням здійснити медичний огляд колишнього капітана поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору превенції Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області для визначення стану здоров`я з метою встановлення причинного зв`язку захворювань, пов`язаних з проходженням служби в ОВС та НП на момент фактичного звільнення з НП по матеріалах медичної документації /а.с. 69/.

Відповідно до пункту 14 розділу VІ Положення №285 особи, зазначені в пункті 13 цього розділу, надають до ВЛК медичну документацію, складену в період проходження служби, у випадку отримання травми (поранення) під час служби - надають відповідний Акт про нещасний випадок та документацію, складену за результатами надання первинної медичної допомоги з цього приводу.

Пунктом 18 розділу VІІІ Положення №285 передбачено, що визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузії, травми, каліцтва) у колишніх поліцейських, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ, колишніх військовослужбовців покладено на штатні ВЛК. Такі постанови приймаються, якщо при медичному огляді в період проходження служби зазначеним особам був установлений відповідний діагноз. Звільнені зі служби поліцейські, яким постановою ВЛК встановлено причинний зв`язок захворювань відповідно до Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 лютого 2001 року № 85, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2001 року за № 165/5356, мають право на внесення змін до зазначених постанов згідно з цим Положенням.

Для розгляду питань причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв) звільнених зі служби осіб з участю в АТО, в бойових діях до штатної ВЛК необхідно надати відомості щодо їх медичного огляду у ВЛК перед вступом на службу та в період проходження служби, довідку про час та місце служби, дату та причину звільнення, час перебування в АТО, участь в інших бойових діях, медичні документи щодо лікування під час служби, посвідчення учасника бойових дій, документи про обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), додаткові документи, що підтверджують цей факт: висновок судово-медичної експертизи, службові характеристики тощо (пункт 22 розділу VІІІ Положення №285).

Матеріали справи свідчать, що на виконання вимог Положення №285 до заяви від 25.12.2020 (вх. №33/37-К-101 від 30.12.2020) ОСОБА_1 долучив пакет документів, зміст яких підтверджує дату, час та фактичне отримання ним поранення в період проходження служби при виконані службових обов`язків в зоні проведення АТО, а саме:

акт за формою Н-1* про нещасний випадок (у тому числі поранення) №13 від 22.10.2020 /а.с. 30-35/;

акт за формою Н-5* розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 18.02.2015 близько 07 год. 00 хв. УМВС України в Полтавській області /а.с. 36-41;

висновок експерта від 04.06.2020 №536 /а.с. 42-46/;

медичну картку амбулаторного хворого від 25.03.2015 /а.с. 47/;

консультаційний висновок №003164 /а.с. 48/;

направлення на стаціонарне лікування лікарні СМЗ УМВС України в Полтавській області /а.с. 49/;

виписку із історії хвороби амбулаторного хворого /а.с. 50/;

скарги хворого, об`єктивні дані, діагноз, перебіг хвороби /а.с. 51/;

виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №965 неврологічного відділення /а.с. 52/;

виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №255 неврологічного відділення /а.с. 53/;

консультативний висновок спеціаліста №0008 /а.с. 54/;

магнітно-резонансну томографію від 05.08.2019 /а.с. 55/;

виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1851 неврологічного відділення /а.с. 56/;

виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №547 неврологічного відділення /а.с. 57/;

виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №834 неврологічного відділення /а.с. 58/;

виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2395 неврологічного відділення /а.с. 59/;

довідку №5 від 16.01.2018 /а.с. 60/

консультативний висновок спеціаліста №03430 /а.с. 61/;

магнітно-резонансну томографію від 02.11.2017 /а.с. 62/;

виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2518 неврологічного відділення /а.с. 63/;

виписний епікриз №1798 /а.с. 64/;

медичну картку стаціонарного хворого №1009, епікриз з діагнозом /а.с. 65/;

довідку до акта огляду медико-соціальною комісією серія 12 ААБ №703186 /а.с. 66/;

довідку до акта огляду медико-соціальною комісією серія АВ №0564385 /а.с. 67/.

Так, зокрема, у актах за формою Н-1* про нещасний випадок (у тому числі поранення) №13 від 22.10.2020 та за формою Н-5* розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 18.02.2015 близько 07 год. 00 хв. УМВС України в Полтавській області, зафіксовано, що згідно наданої медичної документації на гр. ОСОБА_1 у останнього був встановлений діагноз: закрита черепно-мозкова травма з контузією головного мозку та поверхневі шрами в ділянці лобу зліва, які є результатом загоєння поверхневих ран, які в подальшому ускладнилися післятравматичною енцефалопатією (післятравматичні ділянки астрогліальні мікрорубці в коркових, підкоркових відділах лобних, скроневих, тім`яній долях обох гемісфер головного мозку), післятравматичним гіпертензівно-лікворним синдромом в вигляді правобічної бівентрикулярної неоклюзійної внутрішньо гідроцефалії та вираженої зовнішньої гідроцефалії, локальні атрофічні зміни кори лобних скроневих долей обох гемісфер головного мозку посттравматичного характеру, вегето-судиною дистонією по змішаному типу, хронічною двобічною сенсо-невральною приглухуватістю, які могли утворитися в результаті однократної ударної дії повітряної хвилі та осколків при вибусі вогнепального снаряду, які діяли з достотною силою, можливо в строк та при обставинах, вказаних в постанові, по ступеню тяжкості кваліфікуються лише в своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995). Отже, не зважаючи на те, що в ході розслідування не було виявлено медичної документації, яка б підтверджувала втрату працездатності ОСОБА_1 у лютому-березні 2015 року на один робочий день чи більше, за наявності вичерпного висновку СМЕ, який встановлює зв`язок між діагнозом, зафіксованим 25.03.2015 (консультативний висновок №003164) та втратою працездатності ОСОБА_1 в тому числі з 07.04.2017 по 28.04.2017 (виписаний епікриз №1009), комісія з розслідування визнала, що нещасний випадок з ОСОБА_1 18.02.2015 близько 07 год. 00 хв. трапився в період проходження ним служби при виконанні службових обов`язків в зоні проведення АТО /а.с. 30-41/.

Відтак, судом критично оцінюються посилання ДУ ТМО в листі від 04.01.2021 №К-101 про ненадання позивачем разом із заявою від 25.12.2020 документів, які містять в собі точну інформацію про дату та характер травми останнього.

За викладених обставин, зважаючи на надання ОСОБА_1 до ДУ ТМО документів, що свідчать про час його перебування в АТО, наявність у нього статусу учасника бойових дій, обставини отримання ним поранення (контузії, травми, каліцтва), суд доходить висновку, що сама лише відсутність у останнього медичних документів щодо його лікування під час служби, не може бути підставою для відмови у складенні постанови по причинному зв`язку травмування за період проходження служби та направленні документів за належністю (до МСЕК) для вирішення питання по суті.

Резюмуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість та необхідність часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині вимог до ДУ ТМО шляхом: - визнання протиправними дій та бездіяльності Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" щодо неналежного розгляду заяви, не вжиття відповідних заходів реагування по обставинах, викладених у заяві ОСОБА_1 від 25.12.2020 (вх. №33/37-К-101 від 30.12.2020) та повернення заяви ОСОБА_1 від 25.12.2020 разом з додатками без вжиття заходів реагування; - зобов`язання Державну установу "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.12.2020 (вх. №33/37-К-101 від 30.12.2020) з урахуванням доданих до неї медичних матеріалів та вжити заходів реагування, з урахуванням висновків суду та встановлених обставин.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" щодо не перенаправлення за належністю відповідному органу чи посадовій особі звернення ОСОБА_1 від 25.12.202, до повноважень якої входить вирішення викладених питань у звернені - згідно вимог пункту 3 статті 7 Закону України "Про звернення громадян", враховуючи належність розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.12.2020 (вх. №33/37-К-101 від 30.12.2020) саме до повноважень ДУ ТМО.

Також суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в частині зобов`язання ДУ ТМО направити матеріали ОСОБА_1 для встановлення медико-соціальною експертною комісією ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням службових обов`язків, як колишньому працівникові міліції, якому заподіяно ушкодження здоров`я під час прийняття участі в Антитерористичній операції на сході України, оскільки вони заявлені передчасно, так як наразі повторний розгляд звернення ОСОБА_1 від 25.12.2020 за наявними медичними матеріалами та вжиття заходів реагування, з урахуванням висновків суду та встановлених обставин, ДУ ТМО на виконання цього рішення суду ще не проведено.

Що ж стосується позовних вимог ОСОБА_1 в частині вимог до Медичної (військово-лікарської) комісії при ДУ ТМО, то такі вимоги суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, так як заява ОСОБА_1 від 25.12.2020 (вх. №33/37-К-101 від 30.12.2020) була адресована саме начальнику ДУ ТМО і саме останнім надавалася відповідь на вказані заяву листом від 04.01.2021 №К-101.

Відносно заяви позивача про зобов`язання відповідача-2 у встановлений судом строк подати звіт про виконання судового рішення, суд зазначає про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, за приписами вказаної норми покладення таких зобов`язань на суб`єкта владних повноважень є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, доказів понесення судових витрат суду не надано, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" (вул. Симона Петлюри, 64, м. Полтава, Полтавська область, 36039), Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" (вул. Симона Петлюри, 64, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ідентифікаційний код 08733966) про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії та бездіяльність Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" щодо неналежного розгляду заяви, не вжиття відповідних заходів реагування по обставинах, викладених у заяві ОСОБА_1 від 25.12.2020 (вх. №33/37-К-101 від 30.12.2020) та повернення заяви ОСОБА_1 від 25.12.2020 разом з додатками без вжиття заходів реагування.

Зобов`язати Державну установу "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.12.2020 (вх. №33/37-К-101 від 30.12.2020) з урахуванням доданих до неї медичних матеріалів та вжити заходів реагування, з урахуванням висновків суду та встановлених обставин.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зобов`язання Державну установу "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" у встановлений судом строк подати звіт про виконання судового рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гіглава