Справа № 580/4761/20
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року справа № 580/4761/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НЕОН ГРУП» до Головного управління ДПС у Черкаській області, Державної податкової служби України, про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕОН ГРУП» звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області, Державної податкової служби України, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Черкаській області щодо повернення ТОВ «Неон Груп» з бюджету суми помилково сплачених грошових коштів в сумі 1 985 000,00 грн.;

- зобов`язати Державну податкову службу України підготувати та подати до відповідного органу Державної казначейської служби України висновок (реєстр) про повернення ТОВ «Неон Груп» (, ІПН 15, п/р НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк») помилково сплачених грошових коштів у розмірі 1 985 000,00 грн.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.09.2020 ТОВ «Неон Груп» платіжним дорученням № 1021 від 01.09.2020 здійснювало платіж юридичній особі - ТОВ «Дізарт К» () в сумі 1170000.00 грн., однак при оформленні платіжного доручення ці кошти зараховані на електронний рахунок ТОВ «Дізарт К» №UA0245226, Казначейство України (ел адм подат). При цьому, призначення платежу в платіжному дорученні зазначено - повернення поворотної фінансової допомоги. Також, платіжним дорученням № 1022 від 01.09.2020 товариство здійснювало платіж юридичній особі - ТОВ «Прайд-2016» () в сумі 815000,00 грн., однак при оформленні платіжного доручення ці кошти зараховані на електронний рахунок ТОВ «Прайд-2016» №UA0284453, Казначейство України (ел адм подат). При цьому призначення платежу в платіжному дорученні також зазначено - повернення поворотної фінансової допомоги.

На звернення до ТОВ «Дізарт К» та ТОВ «Прайд-2016» щодо повернення даних коштів, позивачу повідомлено, що товариства самостійно не можуть цього зробити, оскільки не вони є розпорядниками електронних рахунків.

ТОВ «Неон Груп» 02.09.2020 через електронний кабінет, звернулося з заявами №16369/10/ЕКПП та № 16370/10/ЕКПП до Головного управління ДПС у Черкаській області про повернення помилково сплачених коштів.

Листами №9302/10/23-00-50-04-013 та №9305/10/23-00-50-04-013 від 9 вересня 2020 року ГУ ДПС у Черкаській області надало відмову в задоволенні заяв, посилаючись на те, що питання повернення коштів регулюється 200-1 Податкового кодексу України, тобто повернення коштів з електронного рахунку платника, а оскільки рахунки, на які зараховані кошти відкриті в СЕА ПДВ по суб`єктах господарювання ТОВ «Дізарт К» та ГОВ «Прайд-2016» тому ГУ ДПС у Черкаській області залишило заяви позивача без розгляду.

В подальшому за результатами розгляду заяви позивача ДПС України своїм листом від 16 жовтня 2020 року №30196/6/99-00-04-01-01-06, з посиланням на ст. 200-1 Податкового кодексу України зазначила, що поповнення електронного рахунку платника ПДВ за рахунок інших джерел, наприклад, з поточних рахунків інших осіб, незалежно від наявності чи відсутності договору доручення, нормами чинного законодавства не передбачено.

Позивач вважає зазначену бездіяльність відповідача протиправною, оскільки обов`язковою передумовою повернення платнику податків надміру/помилково сплачених коштів є одночасна наявність наступних обставин: 1) відсутність у такого платника податкового боргу; 2) подання платником податків заяви про повернення коштів протягом 1095 днів від дня виникнення переплати; 3) відповідність поданої заяви вимогам пункту 43.4 Податкового кодексу України. За наслідками подання відповідної заяви орган ДФС у визначені законом строки повинен або підготувати висновок про повернення такої суми, або надати письмову відмову у поверненні коштів з бюджету з пропозицією проведення звірення стану рахунків (у разі відсутності в інформаційних базах даних ДФС відомостей щодо розміру заявленої до повернення суми).

Як вказує позивач, факт наявності у нього помилково сплачених коштів у розмірі 1985000,00 грн. відповідачами не заперечується, при цьому, відповідачами не вчинялося жодних дій, передбачених статтею 43 Податкового кодексу України, тому датою виникнення помилково сплаченої суми в розумінні пункту 43.3 статті 43 Податкового кодексу України вважається саме дата подання 2 вересня 2020 року заяви до ГУ ДПС у Черкаській області.

В письмовому відзиві на адміністративний позов відповідач Головне управління ДПС у Черкаській області, просив у його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що позивач у заяві просив повернути кошти з електронного рахунку інших платників, а саме ТОВ «Дізарт К» та ТОВ «Прайд 2016», що у свою чергу відповідно до п. 200-1.6 ст. 200 Податкового кодексу України можливо лише через додаток 4, який подається безпосередньо платником ТОВ «Дізарт К» та ТОВ «Прайд 2016» разом із податковою декларацією з податку на додану вартість.

У разі, якщо платник податку виявив бажання зайво зараховані кошти на електронний рахунок перерахувати до бюджету чи на поточний рахунок, то такий платник податку зобов`язаний заповнити та подати у складі податкової декларації з податку на додану вартість заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у системі електронного адміністрування (далі - СЕА) платника податку, що перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету (Д4).

В такому випадку у додатку 4 (Д4) платник зобов`язаний заповнити таблицю про відомості щодо суми коштів на рахунку у СЕА, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету.

У зв`язку з наведеним заява позивача про повернення помилково сплачених сум грошових коштів залишена без розгляду та позивачу вказано, що станом на 08.09.2020 згідно даних ІКП по коду платежу 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» переплата не рахується.

Як стверджує відповідач, зважаючи на те, що позивач просив повернути кошти з електронного рахунку іншого платника, а саме ТОВ «Дізарт К» та ТОВ «Прайд 2016», то йому надані роз`яснення, що відповідно до п. 200-1.6 ст. 200 Податкового кодексу України повернення коштів можливе лише через Додаток 4, який подається безпосередньо платником ТОВ «Дізарт К» та ТОВ «Прайд 2016» разом із податковою декларацією з податку на додану вартість.

Враховуючи вищезазначене, відповідач Головне управління ДПС у Черкаській області вважає, що правові підстави для задоволення адміністративного позову ТОВ «НЕОН ГРУП» відсутні.

Аналогічний за змістом відзив подано відповідачем Державною податковою службою України.

Розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, ТОВ «НЕОН ГРУП» (код 42012940) платіжним дорученням № 1021 від 01.09.2020 здійснювало платіж юридичній особі - ТОВ «Дізарт К» () в сумі 1170000,00 грн.. Однак, при оформленні платіжного доручення неправильно вказано реквізити поточного рахунку отримувача - замість поточного рахунку № НОМЕР_2 , вказаний електронний рахунок ПДВ отримувача №UA0245226, Казначейство України (ел адм подат).

Також, платіжним дорученням № 1022 від 01.09.2020 товариство здійснювало платіж юридичній особі - ТОВ «Прайд-2016» () в сумі 815000,00 грн. Однак, при оформленні платіжного доручення також неправильно вказано реквізити поточного рахунку отримувача - замість поточного рахунку № НОМЕР_3 , вказаний електронний рахунок ПДВ отримувача №UA0284453, Казначейство України (ел адм подат).

Отже, позивач здійснив поповнення рахунків у системі електронного адміністрування ПДВ на суму 1985000 грн. на користь інших юридичних осіб.

ТОВ «Неон Груп» 02.09.2020 через електронний кабінет, звернулося з заявами №16369/10/ЕКПП та № 16370/10/ЕКПП до Головного управління ДПС у Черкаській області про повернення помилково сплачених коштів.

Листами №9302/10/23-00-50-04-013 та №9305/10/23-00-50-04-013 від 9 вересня 2020 року ГУ ДПС у Черкаській області повідомило, що станом на 08.09.2020 у позивача за даними інтегрованої картки платника податків відсутня переплата ПДВ.

Також позивачу роз`яснено, що відповідно до п. 200-1.6 ст. 200-1 Податкового кодексу України повернення коштів можливо лише через додаток 4, який подається безпосередньо платником ТОВ «Дізарт К» та ТОВ «Прайд 2016» разом із податковою декларацією з податку на додану вартість. З урахуванням наведеного, оскільки рахунки, на які зараховані кошти відкриті в СЕА ПДВ по суб`єктах господарювання ТОВ «Дізарт К» та ТОВ «Прайд-2016» тому ГУ ДПС у Черкаській області залишило заяви позивача без розгляду.

В подальшому ТОВ «Неон Груп» звернулося з заявою №29 від 22.09.2020 до Державної казначейської служби України про повернення помилково сплачених коштів, яка на вказану заяву повідомила, що перерахування коштів з рахунку СЕА ПДВ на поточний рахунок здійснюється казначейством в автоматичному режимі на підставі реєстру ДПС України, та, оскільки, такого реєстру про повернення коштів з рахунків ТОВ «Дізарт К» та ТОВ «Прайд-2016» не надходило, заяву направлено за належністю до Державної податкової служби України.

Державна податкова служба України своїм листом №30196/6/99-00-04-01-01-06 від 16 жовтня 2020 року, у відповідь на вищевказану заяву від 22.09.2020, з посиланням на ст. 200-1 Податкового кодексу України зазначила, що поповнення електронного рахунку платника ПДВ за рахунок інших джерел, наприклад, з поточних рахунків інших осіб, незалежно від наявності чи відсутності договору доручення, нормами чинного законодавства не передбачено.

Також в наведеному листі зазначено, що договірні відносини між підприємствами не належать до сфери контролю ДПС.

Вважаючи, що наведені листи відповідачів містять відмову в поверненні грошових коштів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до п. 43.1 ст. 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

За змістом норм п. п. 43.3, 43.4 ст. 43 Податкового кодексу України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку, на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

В розумінні пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

З наведених норм Податкового кодексу України слідує висновок, що платник податків має право на повернення грошового зобов`язання, яке сплачене до відповідного бюджету.

Натомість, в даному випадку позивач не сплачував ПДВ до відповідного бюджету, оскільки згідно наданих платіжних доручень № 1022 від 01.09.2020 та № 1021 від 01.09.2020 грошові кошти сплачені на рахунки ТОВ «Дізарт К» та ТОВ «Прайд 2016».

З огляду на викладене, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані норми законодавства, яке регулює повернення помилково та/або надміру сплаченої суми ПДВ.

У цьому контексті суд звертає увагу, що відповідно до п. 200-1.6 ст. 200-1 Податкового кодексу України за підсумками звітного податкового періоду, відповідно до задекларованих в податковій декларації результатів, а також у разі подання уточнюючих розрахунків до податкової декларації, платником проводиться розрахунок з бюджетом у порядку, визначеному статтями 200 та 209 цього Кодексу.

Якщо на дату подання податкової звітності з податку сума коштів на рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої звітності, платник податку має право подати до контролюючого органу у складі такої податкової звітності заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню на поточний рахунок такого платника податку, реквізити якого платник зазначає в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов`язань з податку.

Для відповідного перерахування таких коштів центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету/на поточний рахунок та реквізити поточного рахунку платника (у випадку подання заяви платника на повернення коштів на такий рахунок).

На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів після граничного терміну, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати платником сум податкових зобов`язань, здійснює таке перерахування до бюджету/на поточний рахунок платника податку.

З аналізу положень п. 200-1.6 ст. 200-1 Податкового кодексу України вбачається, що кошти, які зараховані на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку повертаються на поточний рахунок саме такого платника податків.

Повернення коштів іншому платнику податків норма п. 200-1.6 ст. 200-1 Податкового кодексу України не передбачає.

За таких обставин, суд вважає за необхідне зазначити, що правовий статус грошових коштів, які зараховані позивачем на рахунки ТОВ «Дізарт К» та ТОВ «Прайд 2016» в системі електронного адміністрування ПДВ прирівнюється до грошових коштів, які помилково сплачені одним суб`єктом господарювання на користь іншого. Як наслідок, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані норми п. 200-1.6 ст. 200-1 Податкового кодексу України, тому для повернення зазначених коштів позивач повинен звертатись до ТОВ «Дізарт К» та ТОВ «Прайд 2016», а разі їх відмови вирішувати питання про звернення до суду в порядку господарського судочинства.

Твердження позивача про законодавчу заборону поповнення електронного рахунку платника ПДВ за рахунок інших осіб, суд відхиляє, оскільки позивачем не оскаржуються дії відповідачів щодо зарахування наведених коштів на рахунки ТОВ «Дізарт К» та ТОВ «Прайд 2016» в системі електронного адміністрування ПДВ.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачені позивачем судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст, 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Сплачені позивачем судові витрати залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» та п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя В.В. Гаращенко