Справа № 440/5105/20
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/5105/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Канигіної Т.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом Фермерського господарства "Добра Ферма" до Пащенківської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Служба автомобільних доріг у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

15.09.2020 Фермерське господарство "Добра Ферма" (далі ФГ "Добра Ферма", позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Пащенківської сільської ради Решетилівського району Полтавської області (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Служба автомобільних доріг у Полтавській області (далі третя особа) про визнання протиправним та скасування рішення, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Пащенківської сільської ради Решетилівського району Полтавської області "Про надання згоди на поділ земельної ділянки" від 25.08.2020.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №440/5105/20; вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 13.10.2020; витребувано докази /а.с. 18-19/.

08.10.2020 від відповідача надійшов відзив, у якому представник відповідача зазначив, що скасування спірного рішення не породжує будь-яких наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки. Крім того, зазначене рішення вичерпало свою дію шляхом його виконання. Враховуючи наведене, за доводами відповідача, підстави для задоволення позовних вимог відсутні /а.с. 24-30/.

13.10.2020 представником позивача надано клопотання про проведення підготовчого засідання за відсутністю позивача та його представника /а.с. 32-34/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 повторно витребувано від відповідача додаткові докази у справі; підготовче засідання відкладено до 11.11.2020 /а.с. 36/.

26.10.2020 відповідачем надані додаткові докази у справі /а.с. 41-47/.

08.11.2020 відповідачем надано заяву про відкладення підготовчого засідання та додаткові докази у справі /а.с. 48-54/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 клопотання представника позивача про витребування додаткових доказів у справі задоволено; підготовче засідання відкладено до 09.12.2020 /а.с. 56-57/.

19.11.2020 позивачем надані додаткові докази у справі /а.с. 63-99/.

24.11.2020 від відповідача надійшли додаткові докази у справі /а.с. 101-105/.

Протокольною ухвалою суду від 09.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 11.01.2021 /а.с. 108/.

14.01.2021 Решетилівською міською радою Полтавської області надано клопотання, у якому зазначено, що рішенням першої сесії восьмого скликання Решетилівської міської ради Полтавської області від 15.12.2020 №42-1VIII розпочато реорганізацію Пащенківської сільської ради шляхом приєднання до Решетилівської міської ради Полтавської області. Визнано Решетилівську міську раду Полтавської області правонаступником всього майна, прав та обов`язків Пащенківської сільської ради. Утворено комісію з реорганізації Пащенківської сільської ради. Враховуючи вищевикладене, за доводами заявника, є необхідність для залучення у справу в якості співвідповідача Решетилівської міської ради Полтавської області.

У судове засідання 11.01.2021 учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на положення частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до положень пункту 10 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення адміністративної справи здійснено судом у порядку письмового провадження.

Надаючи оцінку клопотанню Решетилівської міської ради Полтавської області про залучення у справу в якості співвідповідача Решетилівської міської ради Полтавської області, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 110 Цивільного кодексу України ліквідація юридичної особи відбувається, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Частинами першої та третьої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Станом на час розгляду справи, судом встановлено, що відповідач перебуває в стані припиненні з 06.01.2021 та з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань не виключений, не припинений.

Крім того, згідно з інформацією з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про юридичних осіб-правонаступників відповідача відсутні.

Враховуючи зазначене, відсутні підстави для залучення у справу в якості співвідповідача Решетилівської міської ради Полтавської області з огляду на те, що на час розгляду цієї справи Пащенківська сільська рада не припинила свою діяльність та є належним відповідачем у цій справі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 18.04.2017 між Пащенківською сільською радою Решетилівського району Полтавської області (орендодавець) та Фермерським господарством "Зелена Ферма" (орендар) укладено договір оренди землі №3 /а.с. 5-6/.

Відповідно до пункту 1 зазначеного договору Пащенківська сільська рада Решетилівського району Полтавської області надає, а Фермерське господарство "Зелена Ферма" приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :00:006:0003, яка розташована за межами населених пунктів на території Пащенківської сільської ради Решетилівського району Полтавської області /а.с. 5/.

Згідно з пунктами 2, 8 та 15 цього договору в оренду передається земельна ділянка площею 5,8871 га, у тому числі 5,8871 га ріллі. Договір укладено на 21 рік. Земельна ділянка передається в оренду для виробництва сільськогосподарської продукції /а.с. 5/.

Пунктами 33-35 указаного договору передбачено, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених цим договором; з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди в односторонньому порядку не допускається /а.с. 6/.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 25.04.2017 №85829098 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:006:0003 площею 5,8871 га цільового призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пащенківської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, зареєстровано за ФГ "Зелена Ферма", речове право оренди земельної ділянки згідно з договором оренди землі від 18.04.2017, укладеного між ФГ "Зелена Ферма" та Пащенківською сільською радою, строком на 21 рік /а.с. 9/.

09.09.2017 між Пащенківською сільською радою Решетилівського району Полтавської області та Фермерським господарством "Добра Ферма" укладено додаткову угоду до договору від 18.04.2017 з огляду на перейменуванням орендаря з ФГ "Зелена Ферма" у ФГ "Добра Ферма", який є правонаступником у повному обсязі всіх прав та обов`язків /а.с. 10/.

Згідно з положеннями додаткової угоди сторони уклали цю угоду про наступне: у преамбулі, тексті укладеного договору та реквізитах сторін ФГ "Зелена Ферма" в усіх відмінках замінити на ФГ "Добра Ферма", а всі інші умови укладеного договору залишаються без змін, сторони підтверджують по них свої зобов`язання. Ця додаткова угода є невід`ємною складовою частиною договору від 18.04.2017, набирає чинності з дня її підписання та діє до закінчення терміну дії даного договору /а.с. 10/.

17.08.2020 Служба автомобільних доріг у Полтавській області звернулася до Пащенківської сільської ради Решетилівського району Полтавської області з листом №13-06/506, у якому просила у зв`язку з проведенням реконструкції автомобільної дороги державного значення загального користування Н-31 Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка на ділянці км 150+000 - км 155+000, Полтавська область, на території Пащенківської сільської ради Решетилівського району Полтавської області та керуючись статтею 122 Земельного кодексу України, відповідно до вимог статті 7 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи мотивів суспільної необхідності" та статті 56 Закону України "Про землеустрій", надати згоду Пащенківській сільській раді Решетилівського району Полтавської області на поділ земельної ділянки, площею 5,8871 га, кадастровим номером :00:006:0003, на дві земельні ділянки, одна з яких площею 0,8351 га та виготовлення відповідної технічної документації із землеустрою /а.с. 44/.

25.08.2020 Пащенківська сільська рада Решетилівського району Полтавської області прийняла рішення, яким надала згоду Службі автомобільних доріг у Полтавській області на поділ земельної ділянки, площею 5,8871 га, кадастровий номер :00:006:0003 на дві земельні ділянки, одна з яких площею 0,8351 га та виготовлення відповідної технічної документації із землеустрою для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, для реконструкції автомобільної дороги державного значення Н-341 Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка на ділянці км 150+000-км-155+000, Полтавська область /а.с. 11/.

Указане рішення прийнято на підставі зазначено листа Служби автомобільних доріг у Полтавській області від 17.08.2020 №13-06/506, керуючись статтею 122 Земельного кодексу України, статтею 7 , статтею 56 Закону України "Про землеустрій", статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються Земельним кодексом України (далі ЗК України).

Частиною першою статті 3 ЗК України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною другою статті 22 ЗК України визначено, що до земель сільськогосподарського призначення належать, зокрема: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

При цьому, у частині третьої статті 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства; б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об`єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства; ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з частиною першою статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення; підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою.

У частині першій статті 12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Право оренди земельної ділянки визначено приписами статті 93 ЗК України, відповідно до частини першої якої право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до частин другої, восьмої, дев`ятої, одинадцятої статті 93 ЗК України земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Строк оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства не може бути меншим як 7 років.

Згідно з частинами першою та другою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини першої статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

З аналізу вищевказаних положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Земельного кодексу України, вбачається, що право розпорядження земельною ділянкою (кадастровий номер :00:006:0003), яка є об`єктом комунальної власності, належить до виключної компетенції відповідача.

Згідно з частинами першою та другою статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

За приписами частини дванадцятої статті 186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок погоджується: у разі якщо поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюється її користувачем - власником земельних ділянок, а щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - органом виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу; у разі поділу, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, - заставодержателем; у разі поділу, об`єднання власником земельної ділянки, що перебуває у користуванні, - землекористувачем. Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок затверджується замовником.

Спеціальний Закон, який визначає правові та організаційні основи діяльності сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування є Закон України "Про землеустрій".

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про землеустрій" замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

Статтею 56 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає: а) пояснювальну записку; б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації; в) кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку; г) матеріали польових геодезичних робіт; ґ) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу; д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути; е) нотаріально посвідчена згода на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні); є) згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній).

Отже, зазначена стаття передбачає виключний перелік документів, який включає технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

Сторонами не заперечується та підтверджено матеріалами справи, що у користуванні позивача на праві оренди перебуває земельна ділянка площею 5,8871 га цільового призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :00:006:0003, яка розташована за межами населених пунктів на території Пащенківської сільської ради Решетилівського району Полтавської області.

Сторонами не надано доказів на підтвердження припинення права користування позивача цією земельною ділянкою згідно з договором оренди землі від 18.04.2017 №3, укладеного між Пащенківською сільською радою та Фермерським господарством "Зелена Ферма" та додаткової угоди від 09.09.2017 до договору від 18.04.2017, укладеної між Пащенківською сільською радою та Фермерським господарством "Добра Ферма".

Отже, користувачем земельної ділянки з кадастровим номером :00:006:0003 є Фермерське господарство "Добра Ферма". Указане право не оспорюється.

Водночас, сторонами не надано та у матеріалах справи відсутня нотаріально посвідчена згода на поділ спірної земельної ділянки користувача земельної ділянки (Фермерського господарства "Добра Ферма").

При цьому, посилання відповідача при прийнятті спірного рішення на положення статті 7 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності" не обґрунтовано, оскільки ця стаття передбачає викуп земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, для суспільних потреб, зокрема, не надано рішення про викуп чи примусове відчуження частини земельної ділянки для суспільних потреб.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що відповідач повинен діяти відповідно до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом". Застосування такого принципу забезпечує введення владних функцій у законні рамки і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, за загальним правилом, не можна визнати неправомірними, якщо вони ґрунтуються на законі, чинному на момент прийняття відповідного рішення таким суб`єктом.

При цьому, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідачем не доведено прийняття спірного рішення на підставі документів, наявність яких передбачена вищенаведеними приписами законодавства.

З огляду на вищезазначені висновки суду відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не доказав, що діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), що є підставою для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню на користь позивача з відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 132, 139, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Фермерського господарства "Добра Ферма" (вул. Горького, 28а, кв. 3, м. Решетилівка, Полтавська область, 38400, ) до Пащенківської сільської ради Решетилівського району Полтавської області (с. Пащенки, Решетилівський район, Полтавська область, 38451, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Служба автомобільних доріг у Полтавській області (вул. В`ячеслава Чорновола, 22а, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Пащенківської сільської ради Решетилівського району Полтавської області "Про надання згоди на поділ земельної ділянки" від 25.08.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Пащенківської сільської ради Решетилівського району Полтавської області (с. Пащенки, Решетилівський район, Полтавська область, 38451, ) на користь Фермерського господарства "Добра Ферма" (вул. Горького, 28а, кв. 3, м. Решетилівка, Полтавська область, 38400, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.С. Канигіна