Справа № 520/17721/2020
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

15 лютого 2021 р. № 520/17721/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Панченко О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Ізюмського комунального підприємства теплових мереж (64300, Харківська область, м.Ізюм, пр-кт Незалежності, буд.33, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (61057, м.Харків, вул.Пушкінська, буд.46, код ЄДРПОУ ВП 43983495) про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 11.01.2021 року, просить суд:

- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області визнати безнадійним податковий борг стосовно якого минув строк давності 1095 днів за податковою декларацією № від 20.03.2017 року (термін сплати 31.03.2017 року);

- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області прийняти рішення на списання безнадійного податкового боргу по податку на додану вартість в суму 307321,00 грн. зі строком давності понад 1095 днів за податковою декларацією № від 20.03.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач допустив протиправну бездіяльність не приймаючи рішення про списання податкового боргу з податку на додану вартість за податковою декларацією № від 20.03.2017 року в загальному розмір 307321,00 грн, за якою строк для стягнення заборгованості, передбачений статтею 102 Податкового кодексу України, сплинув.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2020 року відкрито спрощене провадження у справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача - Головного управління ДПС у Харківській області, надіслав до суду відзив, в якому заперечував про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що податковим органом здійснювались заходи щодо стягнення податкового боргу з податку на додану вартість, що виник на підставі податкової декларації № від 20.03.2017 року, зокрема, в судовому порядку (рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року по справі №520/11975/18 про стягнення податкового боргу з Ізюмського комунального підприємства теплових мереж), а отже, податковий борг за вказаною податковою декларацією не є безнадійним в розумінні ст.102 Податкового кодексу України.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановив, що позивач - Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж (далі - Ізюмське КПТМ) є платником податку на додану вартість.

У позивача обліковується заборгованість по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.03.2017, граничний термін оплати 30.03.2017 на суму 307321,00 грн.

У зв`язку з чим, 09.09.2020 Ізюмське КПТМ звернулось до Головного управління ДПС у Харківській області із заявою про списання податкового боргу Ізюмського КПТМ перед бюджетом з податку на додану вартість, зокрема, за податковою декларацією № від 20.03.2017 року в загальному розмірі 307321,00 грн, по якому минув строк давності, встановлений чинним податковим законодавством України та є безнадійним.

Як вказує представник позивача у позовній заяві, Головне управління ДПС у Харківській області листом відмовило позивачу у задоволенні заяви про списання безнадійного податкового боргу.

Не погоджуючись із зазначеною бездіяльністю податкового органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

На підставі п.101.1 ст.101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Згідно до п.101.2 ст.101 ПК України під терміном "безнадійний" розуміється:

податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута;

податковий борг фізичної особи, яка:

визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом;

померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом;

понад 720 днів перебуває у розшуку;

податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу;

податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин);

податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду;

податковий борг банку, щодо якого наявне рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури.

Згідно до п.102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

На підставі п.п. 3.1, 3.2, п.п. 4.3-4.5 Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №577, визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається:

у випадках, визначених у підпункті 1 та абзаці другому підпункту 2 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата набрання чинності відповідним рішенням суду;

у випадку, визначеному в абзаці третьому підпункту 2 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата підписання акта опису спадкового майна;

у випадку, визначеному в абзаці четвертому підпункту 2 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата, визначена в даних відповідних органів;

у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника органу доходів і зборів;

у випадку, визначеному в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - день, що настає за граничним терміном погашення грошових зобов`язань за період, на який припадає дата, зазначена в документі, що засвідчує факт непереборної сили;

у випадку, визначеному в підпункті 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата припинення, зазначена у відповідному повідомленні державного реєстратора.

В інших випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу.

Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал.

Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Аналізуючи наведені вище норми, суд дійшов висновку про те, що списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системами станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

При цьому, звернення платника податків при списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин). В усіх інших випадках розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №813/4430/16; від 09.07.2019 у справі №0240/2269/18-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом з матеріалів адміністративної справи встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суд від 26.03.2019 в адміністративній справі №520/11975/18 задоволено позовні вимоги Головного управління ДФС у Харківській області до Ізюмського комунального підприємства теплових мереж про стягнення податкового боргу. Стягнуто до бюджету України кошти у розмірі 4875834 грн. 00 коп. в рахунок погашення податкового боргу з Ізюмського комунального підприємства теплових мереж з відкритих розрахункових рахунків, за виключенням розрахункових рахунків із спеціальним режимом використання відповідно до Закону України "Про теплопостачання" (в тому числі й за податковою декларацією з податку на додану вартість № від 20.03.2017, терміном сплати 30.03.2017 в сумі 307321,00 грн.).

Рішення суду від 26.03.2019 в адміністративній справі №520/11975/18 набрало законної сили 12.06.2019 року.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до п.102.4 ст.102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

З огляду на те, що стягнення грошових коштів за податковою декларацією № від 20.03.2017 відбулося за рішенням суду, що набрало законної сили, в межах строків давності з моменту його виникнення, наразі у податкового органу відсутні підстави для визнання його безнадійним, оскільки в силу п.102.4 ст.102 ПК України строки стягнення такого податкового боргу встановлюються до повного погашення.

Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі №826/8231/15.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що у відповідача не виникли зобов`язання щодо списання суми 307321,00 грн. в якості безнадійного податкового боргу, оскільки даний податковий борг був стягнутий за судовим рішенням у справі №520/11975/18, тому спір перейшов на стадію виконання судового рішення.

За таких підстав, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Панченко