Справа № 520/14710/2020
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 р. Справа № 520/14710/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, по справі № 520/14710/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, щодо врахування величини оцінки одного року страхового стажу 1% при перерахунку пенсії з 01.10.2017р на підставі п. 4.3 Розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-ІV ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату основого розміру пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.10.2017р., в розмірі 6462,38 грн. та провести індексацію цього розміру пенсії та суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії на підставі статті 6 Постанови КМУ №124 з 20 лютого 2019 року та проводити в подальшому перерахунки та індексації згідно постанови Кабінета Міністрів України № 251 "Деякі питання підвищення пенсійних виплат та надання соціальної підтримки окремим категоріям населення" у 2020 році.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, щодо врахування величини оцінки одного року страхового стажу 1% при перерахунку пенсії з 01.10.2017р на підставі п. 4.3 Розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-ІV ОСОБА_1 ;

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату основого розміру пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.10.2017р., в розмірі 6462,38 грн.

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог зазначено, що при перерахунку пенсії відповідач діяв згідно норм ст. 27, 40, 25 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VІІІ. Вказує, що загальний розмір пенсії позивача внаслідок зменшення пенсійним органом одного року страхового стажу в розмірі 1 % замість 1,35% не змінився.

Позивач, своїм правом не скористався та заперечень на апеляційну скаргу до Другого апеляційного адміністративного суду не надав.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вказує наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію на пільгових умовах за Списком № 2.

30.08.2017 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії. Пенсія була розрахована відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції яка діяла на момент звернення до відповідача) та застосований коефіцієнт стажу 1,35%. А саме частиною першою статті 25 Закону №1058 в редакції Закону України «Про Державний бюджет України па 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 №107-У1, яка діяла з 01.01.2008р., було передбачено, що за період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35 %. Основний розмір пенсії позивача становив 6462,38 грн.

У зв`язку із набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 01 жовтня 2017 року відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивача із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Відповідачем було перераховано пенсію позивача з урахуванням оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% замість 1,35%.

Позивач, з даними діями не погодився та звернувся з даним позовом до суду

Задовольняючи частково позов, суд першої інстаноції виходив з того, що перерахунок пенсії відповідач провів неправомірно, адже він призвів до зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 .

Колегія суддів з даним висновком суду першої інстанції не погоджується, в зв`язку з наступним.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.06.2003 №1058-IV (далі по тексту - Закон № 1058-IV) (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії за віком), за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону № 1058-ІV коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = (См*Вс)/100%*12; Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35 %, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08 %.

Частиною першою статті 27 Закону № 1058-ІV визначено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VІІІ (далі по тексту - Закон №2148-VІІІ) (в цій частині набрав чинності з 01.10.2017) внесено зміни до ч. 1 ст. 25 Закону № 1058-ІV та визначено, що за період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Крім того, п. 4 "Прикінцевих положень" Закону №1058-ІV доповнено пунктами 4-3 та 4-4.

Так, пунктом 4-3 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Відповідно до частини 4-4 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Таким чином, величина оцінки одного року страхового стажу повинна застосовуватись в розмірі 1,35 % лише у випадку призначення іншої пенсії за іншим законом, а не у разі перерахунку вже призначеної пенсії.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що пенсія призначена позивачеві відповідно до Закону №1058-ІV до набрання чинності Законом №2148-VІІІ. Відтак, пенсія позивача підлягала перерахунку з 1 жовтня 2017 року з урахуванням частини 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

З 12 вересня 2017 року позивача було переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV, після чого жодних заяв про призначення іншого виду пенсії позивач до відповідача не подавав. Отже, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %, оскільки в даному випадку мав місце перерахунок вже призначеної пенсії, а не призначення іншого виду пенсії позивача.

Матеріалами справи підтверджено, що після проведення перерахунку пенсії позивача з 01.10.2017 зі зменшенням величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% розмір пенсії позивача до виплати не зменшився, оскільки як до 01.10.2017, так і після цієї дати цей показник складав 6462,38 грн. (а.с. 11-12).

Відповідно до абз. 2 пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону №2148-VIII у разі, якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Тобто, зменшення під час перерахунку позивачу пенсії величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% не призвело до зменшення розміру пенсії позивача та не погіршило умов отримання пенсії позивачем.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У п. 2.2 вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) (254к/96-ВР ).

Також, як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 25.01.2012 №3-рп/2012, зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Таким чином, законодавець має право в залежності від фінансової ситуації в державі зменшувати обсяг встановлених прав, але до тієї межі, за якою ставиться під сумнів сутність права на соціальний захист.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При вирішенні спірних відносин колегією суддів враховано правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014, в якому суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Колегія суддів зауважує, що норми Закону № 2148-ІІІ, згідно з якими проведено перерахунок пенсії позивача з 01.10.2017, не були визнані неконституційними, були чинними та підлягали застосуванню до спірних відносин щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліждені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% (замість застосованого при призначенні пенсії 1,35%) діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції Закону №2148-VІІІ), а відтак, відсутні підстави для визнання таких дій відповідача протиправними та зобов`язання провести перерахунок пенсії позивача з 01.10.2017 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Проведення перерахунку пенсії з 01.10.2017 зі зменшенням величини оцінки одного року страхового стажу в даному випадку не призвело до зменшення розміру пенсії позивача, яка ним отримувалась до перерахунку проведеного 01.10.2017, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням права на соціальний захист.

Такий висновок колегії суддів узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 05.02.2020 по справі № 822/3781/17, яка є обов`язковою для врахування в силу ч.5 ст.242 КАС України.

Отже, відповідач у спірних правовідносинах діяв правомірно та в межах повноважень визначених законодавством, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, воно підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 по справі № 520/14710/2020 - скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді Я.М. Макаренко З.О. Кононенко