Справа № 520/11277/2020
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,
за участю секретаря судового засідання Губарєвої В.А.,
за позовом ОСОБА_1
до Державної установи "Холодногірська виправна колонія (№18)"
про визнання протиправним та скасування наказу,
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№ 18)» № 108/Ос-19 від 16.08.2019, змінити причину (підставу) звільнення ОСОБА_1 зі служби в Державній кримінальній-виконавчій служби з п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» на ч. 1 ст. 38 Кодексу законів України про працю, а саме: звільнення за ініціативою працівника у зв`язку із доглядом за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 у задоволенні позову відмовлено.
Змінено наказ Державної установи "Холодногірська виправна колонія (№18)" № 108/ОС - 19 від 16.08.2019 в частині визначення підстави звільнення ОСОБА_1 з п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" на ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України, а саме: звільнення за ініціативою працівника у зв`язку із доглядом за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку.
В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.
02.02.2021 позивачем подано до суду заяву про винесення додаткового рішення, в якій просив стягнути понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн та судового збору в розмірі 2102,00 грн.
В підтвердження понесених витрат надано: договір , акти виконаних робіт № 1 та № 2 від 01.02.2021, меморіальні ордери на загальну суму 15 000,00 грн.
09.02.2021 Державна установа "Холодногірська виправна колонія (№18)" (далі - відповідач) подала до суду заперечення, в яких просила у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат відмовити.
В обґрунтування зазначає, що позивачем не заявлялось клопотання про стягнення витрат на правову допомогу до закінчення судових дебатів. Також вказує, що заявлений позивачем розмір судових витрат є неспівмірним та явно завищеним. Вказує, що даний спір не потребував значних затрат часу, а підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи адвоката.
Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося.
Згідно п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши заяву, докази по справі, зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 п. 1 ч. 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Згідно з ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ч. 2-7 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.ч.1,7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Колегія суддів зазначає, що позивачем як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції заяву про понесені витрати на правову допомогу подано до закінчення судових дебатів та своєчасно надано докази на їх підтвердження,(а.с. 27, 161) а отже доводи відповідача про несвоєчасне подання заяви про стягнення судових витрат спростовуються матеріалами справи.
Відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 04.08.2020 по справі № 810/3213/16.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції правова допомога ОСОБА_1 надавалась адвокатом ОСОБА_2 на підставі договору про надання правової допомоги № 08/04-2020 від 13.04.2020 (т. 1 а.с. 24).
Згідно з п. 6.2 Договору розмір гонорару, порядок та умови його сплати визначаються у додатковій угоді до даного договору.
Відповідно до п. 2 , 3 Додаткової угоди № 2 до договору від 13.04.2020 сторони погодили, що гонорар Адвокатського бюро за ведення справи, визначеної у п. 1 Додаткової угоди у суді першої та апеляційної інстанції є фіксованим та становить 15 000,00 грн (загальна сума 30 000 грн.) у будь-якому випадку, навіть у разі ухвалення судом рішення не на користь клієнта. (а.с. 25).
Згідно актів виконаних робіт вбачається, що адвокатом надано послуги: в суді першої інстанції: - підготовка та подання до суду позовної заяви ; клопотання про долучення доказів; заяви про витрати від 03.09.2020; відповіді на відзив на позов від 22.09.2020; заяви про виправлення технічної описки від 26.10.2020; участь у судових засіданнях у справі 22.09.2020, 21.10.2020, 27.10.2020;
- в суді апеляційної інстанції : подання та складання апеляційної скарги ; заяви про судові витрати від 15.12.2020; - письмових пояснень від 22.12.2020; участь у судових засіданнях у справі 22.12.2020, 27.01.2021.
Загальний час, витрачений адвокатом на надання правової допомоги у суді першої інстанції становить 11 годин, у суді апеляційної інстанції 7 годин, що підтверджується актами виконаних робіт від 01.02.2021 (а.с. 234-235).
На підтвердження факту часткової сплати гонорару за виконання робіт за договором позивачем надано меморіальні ордери від 01.02.2021 на суму 15 000.0 грн. (а.с. 236-239).
Дослідивши подані заявником докази, колегія суддів вважає, що в даному випадку розмір витрат на оплату послуг адвоката є суттєво завищеним та не є співмірним із складністю справи та з виконаною адвокатом роботою (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт з огляду на наступне.
Колегія суддів зазначає, що справи, яка розглядається є справою незначної складності, а тому підготовка позову не потребувала значного часу, клопотання про долучення доказів, заяв про виправлення описки та про стягнення витрат на правову допомогу складені в обсязі текстового формату не більше ніж пів сторінки А4, отже їх підготовка не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, не потребувала затрат значного часу та зусиль, загальна тривалість часу судового засідання за участю адвоката склала півтори години, згідно протоколів судових засідань (а.с. 65-67, 79-80, 125-126).
Беручи до уваги, що дана справа є справою незначної складності, враховуючи, що обсяг обставин, які є предметом доказування по даній справі, та доказів, якими підтверджуються ці обставини, не є надто значним, колегія суддів вважає, що час, який зазначений у актах виконаних робіт як витрачений адвокатом на надання вказаних вище видів правничої допомоги у цій справі 11 годин, вочевидь не відповідає складності спору.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді першої інстанції в розмірі 5 000, 00 грн.
Щодо вимог про відшкодування витрат на правову допомогу в апеляційному адміністративному суді в сумі 15 000,00 грн., які складають із виготовлення апеляційної скарги, участі в судових засіданнях, подання заяви про відшкодування витрат.
Колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга на рішення суду в більшій частині дублює зміст позовної заяви, загальна кількість часу витраченого адвокатом с судовому засіданні складає 1 годину, що підтверджується протоколами судового засідання, клопотання про стягнення витрат та письмові пояснення не великі за об`єктом, та не вимагали великого обсягу юридичної та технічної роботи, затрат значного часу та зусиль (а.с. 190-192, 220-222).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що з урахуванням принципу співмірності обсягу наданих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, складністю справи, а також заяви відповідача, відшкодуванню на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.
Колегія суддів зауважує, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Враховуючи викладене, заявлена до відшкодування сума витрат на правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн. є завищеною та неспівмірною із складністю цієї справи та обсягом наданих адвокатом послуг, а тому на користь позивача підлягають відшкодуванню витрати на правничу допомогу в розмірі 7500,00 грн.
Щодо стягнення судового збору за подання позову та апеляційної скарги.
Враховуючи, що за наслідками судового розгляду позов задоволено частково, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1051,00 грн. (420,40 грн + 630,60 грн).
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви позивача щодо розподілу судових витрат, понесених на правничу допомогу та сплати судового збору, та стягнення на його користь суми сплачених витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 7500,00 грн. та судового збору у розмірі 1051,00 грн.
Керуючись ст. ст. 252, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та по сплаті судового збору - задовольнити частково.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Жигилій С.П. Перцова Т.С.
Повний текст додаткової постанови виготовлений 12.02.2021 року