Справа № 759/22787/19
Суддя: Коваль О. А.
Дата ухвалення: 2021-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/22787/19

пр. № 2-а/759/5/21

12 лютого 2021 року Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Коваль О.А., розглянувши в залі суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Яворського Миколи Йосиповича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Яворського М.Й., в якому просить скасувати постанову № 108/1009/m6/2019 від 28.11.2019 року згідно якої його було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 96 КУпАП (порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва) та накладено стягнення у виді 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач, який є директором підрядника з виконання проектних робіт - ТОВ «Бета-Сервіс Плюс», в обґрунтування позовних вимог вказує на те, що при притягненні його до адмінвідповідальності була порушена процедура проведення позапланової перевірки уповноваженим органом. Як наслідок, висновки Акта перевірки, Протоколу, Припису від 12.11.2019 року, що були складені за результатами позапланової перевірки розробленого підрядником об`єкту «Будівництво автономної системи газопостачання зрідженим газом котельні, розташованої на території власної земельної ділянки по АДРЕСА_1 » (далі - Об`єкт) (яка проводилась на підставі повідомлення замовника проектного підряду - ФОП ОСОБА_2 про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, які за класом наслідків належать до об`єктів з незначними наслідками СС1 за вх. від 23.10.2019 року) не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, в отриманому позивачем 04.11.2019 року засобами електронного зв`язку повідомленні від 28.10.2019 року про проведення позапланової перевірки не було зазначено конкретної підстави проведення такої перевірки, але зазначені права посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (далі - ДАБІ) під час проведення перевірки. При цьому, ОСОБА_1 не було повідомлено про порушувані питанні і необхідні для перевірки документи. Враховуючи обмежений строк перевірки, останній було продовжено на 2 робочі дні до 12.11.2019 року. На підставі проведеної перевірки того дня відповідачем було складено вищезазначені Акт, Протокол та Припис, які були отримані позивачем 20.11.2019 року. Із останніх встановлено, що справу про адмінправопорушення щодо позивача було призначено на 28.11.2019 року в Управлінні ДАБІ в Івано-Франківській області.

28.11.2019 року відбувся розгляд справи тією ж посадовою особою, що й проводилась перевірка - головним інспектором Яворським М.Й., з боку якого ОСОБА_1 відчув відносно себе упереджене ставлення, оскільки той не сприймав до уваги аргументи в заперечення висунутих щодо позивача обвинувачень, не надав переліку документів, які підтверджували той чи інший факт, не з`ясував фактичні обставини, які мають значення для перевірки, а постанова про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 96 КУпАП вже була роздрукована, хоча остання містила помилки (неправильно зазначено по батькові позивача). Крім того, не було з`ясовано, чи було вчинено правопорушення у сфері містобудівної діяльності, чи винний суб`єкт в його вчиненні, чи підлягає він притягненню до відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незаконність притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 96 КУаАП позивачем мотивовано тим, що ТОВ «Бета-Сервіс Плюс» не було Генеральним підрядником, як про це зазначено в Акті. Згідно договору підряду № 02/06 на проведення проектних робіт від 12.06.2018 року, укладеного між підрядником та ФОП ОСОБА_2 підрядник зобов`язаний розробити проектну документацію за завданням на проектування; за дорученням замовника проектувальник готує Завдання на проектування; замовник зобов`язаний надати вихідні дані, перелік яких зазначений у додатку до Договору підряду; замовник несе відповідальність за правильність та достовірність вихідних даних. Перелік вихідних даних, який зазначений у вищезгаданому переліку, є достатнім та необхідним для розробки проектної документації в обсязі, визначеним умовами договору та завданням на проектування відповідно до вимог державних будівельних норм, зокрема ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання» (чинним на момент розробки та передачі проектної документації). Завдання на проектування розроблялось відповідно до вихідних даних, було складено з урахуванням вимог ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», затверджено замовником та погоджено із підрядником (проектувальником), що підтверджується Актом перевірки. Підрядні роботи були виконані в повному обсязі, проектну документацію було передано відповідно до умов Договору підряду, що підтверджується Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 10.12.2018 р.

Зазначено і те, що порушень п. 1 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в якому зазначається порядок, який повинні дотримуватися власники або користувачі земельних ділянок при проектуванні та будівництві, зокрема пунктом 1 ч. 5 ст. 26 Закону передбачено отримання замовником або проектувальником вихідних даних, що відповідний обов`язок отримання вихідних даних та надання їх проектувальнику є обов`язком Замовника. Проектні роботи виконувались відповідно до технічного завдання, що є предметом договору; було порушено п. 9, пп. 15.5 п. 15 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затв. наказом Мінрегіонбуду від 16.05.2011 № 45. Так, п. 9 цього Порядку визначено, що проектна документації на будівництво об`єктів розробляється з урахуванням вихідних даних на проектування та дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, нормативно-правових актів з охорони праці. Пп. 15.5 п. 15 цього Порядку передбачено, що проектна документації на об`єкт будівництва має бути розроблена з урахуванням будівельних норм та стандартів, чинних на дату передання їх замовнику. Проектну документацію було передано Замовнику у грудні 2018, тобто на дату передання її Замовнику чинним був ДБН В.2.5-20:2001; порушення п. 4.5. ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва» на думку позивача також не відповідає дійсності. Так, відповідно до п. 4.5. вищезгаданого ДСТУ (в ред., чинній на момент розробки проектної документації) було виконано розрахунок класу наслідків об`єкта будівництва з урахуванням всіх характеристик, які впливають на його клас. Сейсмічність, довжина газопроводу не впливають на розрахунок класу наслідків. Що стосується кількості осіб, що перебувають зовні об`єкта, то вона в будь-якому разі складає до 100, що відповідає класу наслідків СС1; у Постанові зазначено, що Позивач порушив Постанову Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 р. № 956 «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки» та надано розрахунок ідентифікації. В заперечення викладеному позивач вказав та те, що Замовником була проведена ідентифікація та складено повідомлення за формою ОПН-1. Замовник одержав лист-відповідь Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 04.12.2018 р. № 15-10/8290, що об`єкт не належить до об`єктів підвищеної небезпеки, який було надано позивачу, як вихідні дані; посилання на ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво»; ДБН А.2.2-1-2003 «Склад і зміст матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище (ОВНС) при проектуванні і будівництві підприємств, будинків і споруд», на думку ОСОБА_1 , також є безпідставним, оскільки ТОВ «Бета-Сервіс Плюс» було розроблено проектну документацію відповідно до завдання на проектування, а розроблення розділу (ОВНС) не є предметом Договору підряду, а отже не є обов`язком позивача. Цей розділ розробляється окремим проектом іншим проектувальником - ТОВ «Арєс Інжиніринг».

З огляду на вищевикладене, позивач ОСОБА_1 підкреслив, що проектна документація, яка була розроблена і передана замовнику, відповідає вимогам чинного законодавства, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, що вимагаються під час будівництва, з огляду на що постанова від 28.11.2019 року про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 96 КУпАП є незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Згідно ухвали суду від 16.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представником відповідача 23.03.2020 року було подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив у задоволенні позову відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю. В обґрунтування своєї позиції вказано, що позапланову перевірку об`єкту було здійснено у строк та у відповідності з чинним законодавством, а саме - з метою проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 23.10.2019 року відповідно до п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р. № 553. За результатами перевірки щодо порушень ТОВ «Бета-Сервіс Плюс» встановлено наступне: Передача замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об`єкті, розробленої з порушенням вимог законодавства. В представленому робочому проекті «Будівництво автономної системи...» відсутні вихідні дані для проектування, а саме:

- містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, які необхідно отримувати для проектування такого об`єкта;

- технічні умови на підключення до мереж електропостачання (арк.10 передбачено використання випарної установки загальною продуктивністю 50 кг/год зі встановленням одного електричного випарника напругою 380 (415) В потужністю 6,5 (7,7 кВт);

- в поданих проектних матеріалах наведено посилання на нормативні документи, які втратили чинність станом на дату передання її замовнику, зокрема ДБН В. 2.5?20-2001 «Газопостачання»;

- у представленому розрахунку класу наслідків (арк. 26-28) не враховано, що проектна автономна система газопостачання зрідженим газом котельні розташовуватиметься у сейсмічному районі та забезпечуватиме котельню, яка опалює житловий будинок з магазином та дегустаційним залом загальною площею 1129 м2 (згідно представленого замовником технічного паспорту № 114 від 13.06.2018) та не враховано будівництво газопроводу довжиною 55 м;

- згідно представленого робочого проекту передбачено встановлення двох резервуарів для зберігання загальною масою 4,5 т зрідженого газу. Згідно плану траси газопроводу відстань від резервуарів до найближчої споруди становить 10 м. Згідно додатку 2 до «Нормативів порогових мас небезпечних речовин для ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки» порогова маса зрідженого газу становить 50 т для об`єктів підвищеної небезпеки 2 класу. У зв`язку з тим, що відстань від резервуарів до найближчої споруди менше 500 м проводиться перерахунок порогової маси небезпечних речовин для даних умов. Після перерахунку порогова маса буде становити 0,5 т, що менше запроектованої. Відповідно об`єкт відноситься до об`єктів підвищеної небезпеки 2 класу;

- у складі представленого робочого проекту відсутня інформація щодо розроблення розділу «Оцінка впливів на навколишнє середовище», -

чим порушено п. 1 ч. 5 ст. 26, ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 9, пп. 15.5 п. 15 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженої наказом Мінрегіонбуду від 16.05.2011 № 45, п. 4.5 ДСТУ-Н Б В.1.2.-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва», Постанова КМУ від 11.07.2002 № 956 «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки», ДБН А.2.2-3:2013 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», ДБН А.2.2-1-2003 «Склад і зміст матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище (ОВНС) при проектуванні і будівництві підприємств, будинків і споруд». Отже, проектну документацію розроблено ТОВ «Бета-Сервіс Плюс» з порушенням вимог законодавства та передано замовнику для виконання будівельних робіт на об`єкті. Разом із тим, в порушення ч. 1 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у проектній документації відсутні складові вихідних даних, а саме містобудівні умови та обмеження.

Як наслідок, за результатами перевірки щодо посадової особи складено: 1) акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 12.11.2019; 2) протокол про адміністративне правопорушення від 12.11.2019; 3) припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 12.11.2019, та притягнено ОСОБА_1 як посадову особу суб`єкта містобудування ТОВ «Бета-Сервіс Плюс» до адмінвідповідальності у порядку, передбаченому КУпАП за ч. 1 ст. 96 цього Кодексу.

ОСОБА_1 направлено до суду відповідь на відзив від 08.04.2020 року, в якому позивач заперечив проти позиції відповідача, зазначивши про те, що у відзиві той не спростував доводи позивача та аргументи стосовно суті позовних вимог, а саме:

1) щодо доводів про порушення проведення позапланової перевірки, зазначених у позовній заяві, у відзиві відповідач не спростував доводи позивача щодо порушень, які мали місце під час перевірки: відповідачем не було надано документів, які необхідні для підтвердження того чи іншого факту, відповідач позбавив позивача бути присутнім під час здійснення позапланової перевірки, за результатами перевірки отримати та ознайомитись з актом в останній день перевірки та надати пояснення і заперечення, не встановлено чи правильно складено протокол, чи було вчинено правопорушення тощо;

2) щодо порушень вимог законодавства, у відзиві на надано жодних доказів, не спростовані аргументи позивача, викладені у позовній заяві, а саме: про те, що отримання вихідних даних та надання їх проектувальнику є обов`язком замовника. Крім того, позивач звернув увагу на те, що в повідомленні Замовника про початок виконання будівельних робіт в графі щодо інформації про видачу містобудівних умов та обмежень наведено посилання на п. 4 Переліку об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затв. наказом Мінрегіонбуду від 0.11.2017 р. № 289, а саме: влаштування систем (у тому числі приладів обліку) опалення, вентиляції, водопостачання, водовідведення, газопостачання (включаючи спеціальне), силових та слабкострумових систем, які забезпечують потребу основного функціонального призначення будівель і споруд, а також дахових сонячних електростанцій (мініелектростанцій).

Щодо відсутності технічних умов на підключення до мереж електропостачання позивач також заперечив необхідність їх надання;

3) щодо передачі проектної документації, чинної на дату її передання замовнику позивач повторно вказав на чинність ДБН В.2.5-20:2001 станом на грудень 2018 року;

4) порушення п. 4 п5 ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва» також не відповідає дійсності, так як відповідачем не наведений розрахунок класу наслідків з урахуванням цих показників, які нібито повинні враховуватися;

5) щодо порушення ПКМУ від 11.07.2002 р. № 95 відповідач не навів доказів у підтвердження вказаного правопорушення, ідентифікація об`єкту проведено за формою ОПН-1, замовним одержав лист-відповідь Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 04.12.2018 р., що об`єкт не належить до об`єктів підвищеної небезпеки.

Вважаючи проектну документацію розробленою з дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, а також відповідно до умов Договору підряду № 02/06 від 12.06.2018 р. на проведення проектних робіт між ТОВ «Бета-Сервіс Плюс» та замовником ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_1 просив позов задовольнити повністю.

Всебічно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази у їх сукупності й співставленні, надавши оцінку аргументам і запереченням сторін у справі, суд встановив такі факти й відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

За ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно визначень, що містить ч. 1 ст. 4 КАС України: відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача (пункт 9); суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7).

Очевидно, що належними відповідачами в адміністративному судочинстві можуть бути не лише органи державної влади й органи місцевого самоврядування, але також і їх посадові чи службові особи як суб`єкти, що здійснюють надані їм законодавством владні повноваження.

У ст. 213 КУпАП наведено загальний перелік органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Стаття 244-6 КУпАП встановлює повноваження органів державного архітектурно-будівельного контролю на розгляд справ про адміністративні правопорушення, у тому числі пов`язаних із порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, відповідальність за які передбачена статтею 96 КУпАП, а також наводить чіткий перелік посадових осіб, які мають право, і в яких випадках, від імені цих органів розглядати такі справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення.

Як вбачається з постанови № 108/1009/m6/2019 від 28.11.2019 року, справу про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності щодо позивача було одноосібно розглянуто та накладено адміністративне стягнення головним інспектором будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Яворським М.Й., тобто посадовою особою цього органу при виконанні своїх службових функцій.

Оскільки рішення про притягнення до адмінвідповідальності останнім було прийнято одноосібно, а не в складі колегіального органу, головний інспектор будівельного нагляду як посадова особа, правомірність рішень, дій і бездіяльності якого оспорює ОСОБА_1 згідно норм ст. 4 КАС України, ст. 213, 244-6 КУпАП є окремим суб`єктом владних повноважень, а відтак він може самостійно виступати адміністративному провадженні в якості відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У відповідності з ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як виявлено з матеріалів справи, 12.06.2018 року між ФОП ОСОБА_2 (замовник) та ТОВ «Бета-Сервіс Плюс» (підрядник) було укладено договір підряду № 02/06 на проведення проектних робіт щодо розробки «Автономна система газопостачання зрідженим газом котельні», розташованої на території власної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

У відповідності з ч. 1 ст. 888 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов`язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником.

За вимогами ст. 891 ЦК України підрядник відповідає за недоліки проектно-кошторисної документації та пошукових робіт, включаючи недоліки, виявлені згодом у ході будівництва, а також у процесі експлуатації об`єкта, створеного на основі виконаної проектно-кошторисної документації і результатів пошукових робіт.

Як вбачається із витягу з договору підряду на виконання проектних робіт: замовник зобов`язаний протягом 5 робочих днів з моменту підписання цього договору надати підряднику вихідні дані, перелік яких зазначений у Додатку № 2 (п.3.1 витягу із Договору), замовник несе відповідальність за правильність та достовірність вихідних даних (п. 1.2 витягу). Одночасно, підрядник зобов`язався протягом 3 робочих днів з моменту отримання вихідних даних підготувати Завдання на проектування (п. 3.2 витягу).

10.12.2018 р. між сторонами договору підписано Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг).

На підставі наказу Управління ДАБІ в Івано-Франківській області від 447-П від 28.10.2019 року видано направлення № 447/1009/m.7/2019 для здійснення позапланової перевірки Об`єкту щодо дотримання суб`єктами містобудування (замовником, проектувальником, та підрядником - ТОВ «Бета Інженерінг ЛТД» ) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на достовірність даних наведених у поданому повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків належать до об`єктів з незначними наслідками СС1 за вхідним № 271/1009/3.4/2019 від 23.10.2019 року. Листом Управління ДАБІ в Івано-Франківській обл. від 04.11.2019 року направлено відповідне повідомлення. Згідно направлення від 08.11.2019 року продовжено термін проведення позапланового заходу - до 12.11.2019 року.

Відповідно до абзаців 1, 3, 6, 8 частини першої ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Підставами для проведення позапланової перевірки є необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

Згідно з вимогами п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого ПКМУ від 23.05.2011 року № 553 (чинного станом на дату проведення перевірки), строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні. Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва (п. 9 цього Порядку).

Положеннями п.п. 15, 16 цього Порядку передбачено складання посадовими особами акту перевірки, а також протоколу та припису про усунення порушень - у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів, правил.

Як встановлено судом, наказ про направлення для проведення позапланового заходу було прийнято у строк та відповідно до вимог чинного на момент прийняття відповідного рішення законодавства. Позивач як керівник проектувальника Об`єкта був повідомлений про проведення позапланової перевірки, що ним не заперечується. Окремо слід зазначити, що Управлінням ДАБІ в Івано-Франківській області було продовжено строк перевірки на два робочих дні відповідно до абз. 10 п. 7 Порядку з метою надання можливості бути присутнім при перевірці, за результатами якої було складено Акт перевірки, протокол про адміністративне правопорушення, припис про усунення порушень.

На підставі складених документів постановою від 28.11.2019 р. позивача у його присутності було притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 96 КУпАП за порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва.

Також встановлено, що заперечення ОСОБА_1 до Акта перевірки, пояснення і зауваження до протоколу про адмінправопорушення, а також заперечення до припису про усунення порушень законодавства були отримані Управлінням ДАБІ в Івано-Франківській області 27.11.2019 року, тобто до моменту розгляду справи про адмінправопорушення.

Посилання позивача на те, що ТОВ «Бета-Сервіс Плюс» не є Генеральним проектувальником, як про це було зазначено в Акті, суд розцінює критично, оскільки головним інспектором будівельного нагляду (далі - ГІБД) Управління ДАБІ в Івано-Франківській області при перевірці використано затверджену наказом Мінрегіону від 15.05.2012 р. № 240 уніфіковану форму акта, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності під час виконання підготовчих та будівельних робіт, в якій міститься відповідне формулювання для головного проектувальника. У той же час, позивачем не стверджується про те, що ТОВ «Бета-Сервіс Плюс» було субпроектувальником, а не генеральним проектувальником Об`єкту.

Таким чином, доводи позивача про недотримання процесуальних вимог при здійсненні відповідачем архітектурно-будівельного контролю, які в подальшому призвели до незаконного притягнення його до відповідальності суд вважає необґрунтованими, твердження про необ`єктивність посадової особи, що здійснювала притягнення до відповідальності - такими, що не знайшли підтвердження, а можливі процедурні порушення розцінює як такі, що не могли суттєво вплинути на законність і обґрунтованість рішень суб`єкта владних повноважень.

Так, зі змісту Акту від 12.11.2019 року № 447/1009/m.7/2019, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил вбачається, що на Об`єкті ГІБД ОСОБА_4 були виявлені наступні порушення: 1) відносно даних зазначених в повідомленні про початок виконання будівельних робіт - ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 11 ПКМУ від 13.04.2011 № 466, абз. 3 п. 10 ПКМУ від 11.05.2011 № 560; 2) щодо передачі замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об`єкті, розробленої з порушенням вимог законодавства - ч. 1 ст. 31 Закону України, п. 1 ч. 5 ст. 26 «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 9, підп.15.5 п. 15 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затв. наказом Мінрегіонбуду від 16.05.2011 № 45; п. 4.5 ДСТУ-Н Б В..1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва»; ПКМУ від 11.07.2002 р. № 956 «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки»; ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво»; ДБН А.2.2-1-2003 «Склад і зміст матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище (ОВНС) при проектуванні і будівництві підприємств і споруд».

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постанова про накладення адміністративного стягнення від 28.11.2019 року № 108/1009/m6/2019 щодо ОСОБА_1 (далі - Постанова) містить наступний опис обставин, встановлених при розгляді справи: «Передача замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об`єкті розробленої з порушенням вимог законодавства. В представленому робочому проекті "Будівництво автономної системи газопостачання зрідженим газом котельні розташованої на території власної земельної ділянки за адресою: Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Микуличин, вул. Грушевського відсутні вихідні дані для проектування, а саме: - містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, які необхідно отримувати для проектування такого об`єкта, - технічні умови на підключення до мереж електропостачання ( передбачено використання випарної установки загальною продуктивністю 50 кг/год зі встановленням одного електричного випарника напругою 380 (415) В потужністю 6,5 (7,7) кВт; в поданих проектних матеріалах наведено посилання на нормативні документи, які втратили чинність станом на дату передання її замовнику, зокрема ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання»; у представленому розрахунку класу наслідків не враховано що проектна автономна система газопостачання зрідженим газом котельні розташовуватиметься у сейсмічному районі та забезпечуватиме котельню яка опалює житловий будинок з магазином та дегустаційним залом загальною площею 1129 м2 (згідно представленого замовником технічного паспорту № 114 від 13.06.2018) та не враховано будівництво газопроводу довжиною 55 м); також, згідно представленого робочого проекту передбачено встановлення двох резервуарів для зберігання загальною масою 4,5 т зрідженого газу. Згідно плану траси газопроводу відстань від резервуарів до найближчої споруди становить 10 м. Згідно додатку 2 до «Нормативів порогових мас небезпечних речовин для ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки» порогова маса зрідженого газу становить 50 т для об`єктів підвищеної небезпеки 2 класу. У зв`язку з тим, що відстань від резервуарів до найближчої споруди менше 500 м проводиться перерахунок порогової маси небезпечних речовин для даних умов. Після перерахунку порогова маса буде становити 0,5 т, що менше запроектованої. Відповідно об`єкт відноситься до об`єктів підвищеної небезпеки 2 класу; у складі представленого робочого проекту відсутня інформація щодо розроблення розділу «Оцінка впливів на навколишнє середовище», чим порушив ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; п. 1 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; п. 9, пп. 15.5 п. 15 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженої наказом Мінрегіонбуду від 16.05.2011 № 45; п. 4.5 ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва»; Постанова КМУ від 11.07.2002 р. № 956 «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки»; ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво»; ДБН А.2.2-1-2003 «Склад і зміст матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище (ОВНС) при проектуванні і будівництві підприємств, будинків і споруд».

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У статті 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами ст. 280 КУпАП зокрема встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст.6 КАС України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Передача замовнику документації без вихідних даних (містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва; технічні умови на підключення до мереж електропостачання).

Як зазначено у Постанові, у представленому підрядником робочому проекті Об`єкту виявлено порушення, зокрема відсутність вихідних даних для проектування, а саме: містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, які необхідно отримувати для проектування такого об`єкта.

Як зазначено в ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Основними складовими вихідних даних, згідно ч. 1 ст. 29 цього Закону, є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (ч.ч. 2, 3 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Обов`язок замовника передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт встановлено в ч. 1 ст. 888 ЦК України.

Одночасно в абз. 9 ч. 3 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Так, у Переліку об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого наказом Мінрегіону від 06.11.2017 року № 289, а саме в пункті 4, зазначено: влаштування систем (у тому числі приладів обліку) опалення, вентиляції, водопостачання, водовідведення, газопостачання (включаючи спеціальне), силових та слабкострумових систем, які забезпечують потребу основного функціонального призначення будівель і споруд, а також дахових сонячних електростанцій (міні-електростанцій). Як встановлено судом, посилання на відповідний пункт цього Переліку міститься і у повідомленні Замовника ФОП ОСОБА_2 про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1). Із назви проектованого об`єкту «будівництво автономної системи газопостачання ...» випливає, що об`єкт дійсно стосується влаштування системи газопостачання, а тому підпадає під цей пункт Переліку. З цього випливає, що необхідності в отриманні і включенні до проекту Об`єкту містобудівних умов та обмежень у проектувальника не було.

Щодо необхідності включення технічних умов до розроблюваного підрядником проекту, слід відзначити, що частиною 1 ст. 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено технічні умови як комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об`єкта будівництва, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам щодо водопостачання (з урахуванням потреб забезпечення пожежогасіння), тепло-, електро- і газопостачання, водовідведення, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод та телекомунікації.

Фізична чи юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває в її власності або користуванні, має право на одержання технічних умов згідно із поданою нею заявою. Технічні умови надаються протягом 10 робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви. Технічні умови повинні відповідати законодавству, містити достовірну інформацію та обґрунтовані вимоги до об`єктів будівництва, а також відповідати намірам заявника щодо забудови земельної ділянки. Склад, зміст, порядок надання технічних умов та порядок визначення вартості послуг з їх надання визначаються відповідними центральними органами виконавчої влади або державними колегіальними органами (ч. 2, 3, 6 ст. 30 цього Закону).

Частиною 1 ст. 31 цього Закону визначено, що проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Згідно вимог п. 10 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Мінрегіону від 16.05.2011 р. № 45 (в редакції наказу від 23.03.2012 № 122) склад та зміст проектної документації об`єктів будівництва на всіх стадіях проектування визначаються згідно з будівельними нормами і мають бути достатніми для оцінки проектних рішень та їх реалізації.

Пунктом 9 цього Порядку визначено, що проектна документація на будівництво об`єктів розробляється з урахуванням вимог містобудівної документації, вихідних даних на проектування та дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, нормативно-правових актів з охорони праці, зокрема Мінімальних вимог з охорони праці на тимчасових або мобільних будівельних майданчиках, затверджених наказом Міністерства соціальної політики України від 23 червня 2017 року № 1050, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 вересня 2017 року за № 1111/30979, державних стандартів і правил, у тому числі вимог нормативів з питань створення умов для безперешкодного доступу для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення (вимоги щодо створення умов для безперешкодного доступу для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення зазначаються в проектній документації окремим розділом).

Таким чином, хоча закон і покладає на замовника обов`язок надання підряднику вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, від підрядника він вимагає розробляти проектну документацію з дотриманням (урахуванням) таких даних.

Статтею 5 Закону України «Про основи містобудування» визначено, що при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені, зокрема, розробка містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил.

Технічні умови, як згідно Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», так й інших актів у сфері містобудівної діяльності є основними складовими вихідних даних. Тому, врахування одержаних у встановленому порядку технічних умов є обов`язковим для підрядника при виконанні проектних робіт.

Відповідно до п.п. 4.4 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» технічні умови щодо інженерного забезпечення об`єкта будівництва (ТУ) повинні передбачати виключно ті роботи і в тих обсягах, які необхідні для здійснення інженерного забезпечення об`єкта будівництва, що проектується. Як встановлено з матеріалів справи, і не заперечується позивачем, Об`єктом передбачається підключення до мереж електропостачання, а саме використання випарної установки загальною продуктивністю 50 кг/год зі встановленням одного електричного випарника 380 (415) В потужністю 6,5 (7,7 кВт).

Таким чином, оскільки в робочому проекті не враховано вихідних даних для проектування, тобто не включено до проекту будівництва технічних умов на підключення об`єкту до мереж електропостачання, висновки відповідача про порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів є правомірними і вірними.

Посилання на нормативний документ, що втратив чинність.

Згідно Постанови також зазначено, що проектні матеріали містять посилання на нормативні документи, які втратили чинність станом на дату передання її замовнику, зокрема ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання».

Відповідно до підп. 5 п. 15 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, проектна документація на об`єкт будівництва має бути розроблена з урахуванням будівельних норм та стандартів, чинних на дату передання її замовнику.

Слід зазначити, що наказом Мінрегіону від 15.11.2018 року № 305 були затверджені ДБН В.2.5?20:2018 «Газопостачання» на заміну ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання». Згідно нових ДБН, датою набрання їх чинності визначено строк у 90 днів з дня їх опублікування в офіційному друкованому виданні Міністерства «Інформаційний бюлетень Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України».

Розрахунок класу наслідків (відповідальності) об`єкту.

Як зазначено в Постанові (протоколі про адмінправопорушення, приписі про усунення порушень містобудівного законодавства), у представленому розрахунку класу наслідків не враховано розташування Об`єкту у сейсмічному районі та забезпечення ним котельні, що опалює загальну площу 1129 м. кв., не враховано будівництво газопроводу довжиною 55 м, чим порушено п. 4.5 ДСТУ-Н Б В.1.2?16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва».

Згідно ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» клас наслідків (відповідальності) будівель і споруд (далі - клас наслідків) - це характеристика рівня можливої небезпеки для здоров`я і життя людей, які постійно або періодично перебуватимуть на об`єкті або які знаходитимуться зовні такого об`єкта, матеріальних збитків чи соціальних втрат, пов`язаних із припиненням експлуатації або з втратою цілісності об`єкта. Клас наслідків визначається відповідно до вимог будівельних норм, стандартів, нормативних документів і правил, затверджених згідно із законодавством. Усі об`єкти поділяються за такими класами наслідків (відповідальності): незначні наслідки - СС1; середні наслідки - СС2; значні наслідки - СС3. Віднесення об`єкта до певного класу наслідків (відповідальності) здійснюється проектною організацією за погодженням із замовником будівництва. Об`єкту присвоюється найвищий клас наслідків (відповідальності) за одним із критеріїв, встановлених частиною п`ятою цієї статті.

Правильність визначення класу наслідків (відповідальності) перевіряється під час проведення експертизи проектів, якщо здійснення такої експертизи є обов`язковим відповідно до закону.

Частиною 5 ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено чіткий перелік випадків, за яких об`єкти не можуть бути віднесені до незначного класу наслідків (СС1): характеристики можливих наслідків від відмови (стану об`єкта, при якому неможливо використовувати його або складову частину за функціональним призначенням) яких перевищують: рівень можливої небезпеки для здоров`я і життя людей, які постійно перебуватимуть на об`єкті, - 50 осіб; рівень можливої небезпеки для здоров`я і життя людей, які періодично перебуватимуть на об`єкті, - 100 осіб; рівень матеріальних збитків чи соціальних втрат, пов`язаних із припиненням експлуатації або з втратою цілісності об`єкта, - 2500 мінімальних заробітних плат (до розрахунку збитків не включаються збитки замовників будівництва, які будують об`єкти без залучення коштів державного або місцевого бюджетів, кредитних коштів, наданих під державні гарантії, коштів державних та комунальних підприємств, бюджетних установ);пам`ятки культурної спадщини національного та місцевого значення, визначені відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини»;нове будівництво яких здійснюється в охоронній зоні пам`яток культурної спадщини національного та місцевого значення (розміри охоронної зони не можуть бути менші за два горизонтальні або два вертикальні розміри пам`ятки);об`єкти підвищеної небезпеки, ідентифіковані відповідно до Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки»;житлові будинки понад чотири поверхи;об`єкти, які підлягають оцінці впливу на довкілля відповідно до Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» (крім об`єктів, які виробляють електричну енергію з енергії вітру, за умови позитивного висновку уповноваженого органу з оцінки впливу на довкілля).

Пункт 4.5 ДСТУ-Н Б В.1.2?16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва» містить перелік критеріїв, за якими здійснюється віднесення будинків, будівель, споруд, лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури до певних класів наслідків (відповідальності) - можлива небезпека для здоров`я і життя людей залежно від кількості осіб, які постійно (періодично) перебувають на об`єкті або які перебувають зовні об`єкта, обсяг можливого економічного збитку, втрата об`єктів культурної спадщини, припинення функціонування об`єктів інженерно-транспортної інфраструктура.

Ідентифікація об`єктів підвищеної небезпеки.

Позивачу також інкриміновано порушення порядку ідентифікації проекту будівництва як об`єкту підвищеної небезпеки, тобто з урахуванням того, що відстань від резервуарів для зберігання зрідженого газу масою 4,5 т до найближчої споруди становить 10 м, а тому підлягає перерахунку порогова маса небезпечних речовин, і Об`єкт має бути віднесено до об`єктів підвищеної небезпеки 2 класу.

Як передбачено у ст. 1 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки», об`єкт підвищеної небезпеки - об`єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об`єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру.

Згідно ст. 9 цього Закону, суб`єкт господарської діяльності ідентифікує об`єкти підвищеної небезпеки відповідно до кількості порогової маси небезпечних речовин. Нормативи порогової маси небезпечних речовин встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок ідентифікації, форма та зміст оповіщення про її результати визначаються Кабінетом Міністрів України. На основі ідентифікаційних даних Кабінет Міністрів України затверджує класифікацію об`єктів підвищеної небезпеки і порядок їх обліку.

Так, у відповідності з Додатком 2 до Нормативів порогових мас небезпечних речовин для ідентифікацій об`єктів підвищеної небезпеки, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 р. № 956 «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки», пороговою масою для горючих (займистих) газів встановлено: для 1 класу - 200 тонн; для 2 класу - 50 тонн.

Згідно п. 3 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затвердженого зазначеною вище постановою Кабінету Міністрів України, суб`єкт господарювання, у власності або користуванні якого є хоча б один потенційно небезпечний об`єкт чи який має намір розпочати будівництво такого об`єкта, організовує проведення його ідентифікації.

Відповідно до п. 4 цього Порядку потенційно небезпечний об`єкт вважається об`єктом підвищеної небезпеки відповідного класу у разі, коли значення сумарної маси небезпечної або декількох небезпечних речовин, що використовуються або виготовляються, переробляються, зберігаються чи транспортуються на об`єкті, дорівнює або перевищує встановлений норматив порогової маси.

У пунктах 10, 16 цього Порядку містяться формули для розрахунку порогової маси небезпечних речовин однієї групи або категорії та перерахунку порогової маси у разі, коли найменша відстань від елементів потенційно небезпечного об`єкта до елементів селитебної території або промислових об`єктів не перевищує 500 метрів для небезпечних речовин 1 і 2 групи, 1000 метрів для 3 групи.

Якщо порогова мага небезпечних речовин розрахована менше 1 відсотка встановленого або розрахованого згідно з пунктом 10 Порядку нормативу порогової маси 2 класу порогова маса приймається рівною 1 відсотку незалежно від відстані потенційно небезпечного об`єкта до елементів селитебної території.

За п. 17 цього Порядку у разі коли найменша відстань від елементів потенційно небезпечного об`єкта до елементів селитебної території або промислових об`єктів не досягає 500 метрів для небезпечних речовин 1 і 2 групи та 1000 метрів для речовин 3 групи і сумарна маса хоча б однієї з усіх видів небезпечних речовин або хоча б однієї категорії чи групи небезпечних речовин, що розрахована згідно з пунктами 6-12 цього Порядку, дорівнює пороговій масі небезпечних речовин 2 класу, що розрахована згідно з пунктом 16 цього Порядку, або перевищує таку масу, потенційно небезпечний об`єкт відноситься до об`єктів підвищеної небезпеки 2 класу, а якщо менша - потенційно небезпечний об`єкт не відноситься до об`єктів підвищеної небезпеки.

Так, внаслідок розрахунку ГІБН порогову масу небезпечних речовин було визначено в розмірі 0,5 та класифіковано як об`єкт підвищеної небезпеки 2 класу.

Не вдаючись до аналізу вірності відповідних розрахунків, суд констатує, що пунктом 18 цього Порядку одночасно передбачено, що суб`єкт господарювання складає повідомлення про результати ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки за формою ОПН-1 (додаток 1) і надсилає його у двотижневий термін відповідним територіальним органам Держпраці, ДСНС, Держекоінспекції, державної санітарно-епідеміологічної служби, Держархбудінспекції, а також відповідній місцевій держадміністрації або виконавчому органу місцевої ради.

Уповноважені органи ведуть облік об`єктів підвищеної небезпеки на підставі повідомлень про результати ідентифікації. Державний реєстр об`єктів підвищеної небезпеки веде Держпраці. Включення об`єкта підвищеної небезпеки до Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки здійснюється протягом 30 робочих днів після подання суб`єктом господарювання до територіального органу Держпраці повідомлення про результати ідентифікації. (п.п. 22-24 цього Порядку).

Згідно положень абз. 3 п. 25 цього Порядку встановлено, що у разі коли за результатами ідентифікації об`єкти не віднесено до об`єктів підвищеної небезпеки, територіальний орган Держпраці надсилає суб`єктові господарювання інформацію про результати ідентифікації.

Як вбачається з листа-відповіді Управління Держапраці в Івано-Франківській області від 04.12.2018 р. № 15-10/8290, відповідно до Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки та наданого повідомлення про результати ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки, ОСОБА_2 систему автономного газопостачання зрідженим вуглеводневим газом (пропан-бутан): резервуарна установка, за адресом Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Микуличин, вул. Грушевського (Шевченка) - не віднесено до об`єктів підвищеної небезпеки.

Відсутність інформації щодо оцінки впливу на навколишнє середовище.

Як зазначено позивачем, ТОВ «Бета-Сервіс Плюс» було розроблено проектну документацію відповідно до завдання на проектування, а оцінка впливу на навколишнє середовище здійснювалась в межах іншого договору, укладеного з ТОВ «Арєс Інжиніринг».

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до проектної документації на будівництво об`єктів, що підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», додаються результати оцінки впливу на довкілля.

У відповідності з положеннями ч. 4 цієї статті обов`язковій експертизі підлягають проекти будівництва, які підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля» в частині врахування результатів оцінки впливу на довкілля.

За вимогами ст.ст. 34, 37 цього Закону замовник має право виконувати будівельні роботи щодо об`єктів, підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля» після видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

Зокрема, в частині 3 цієї статті встановлено перелік другої категорії видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, серед яких зазначено зберігання та переробка вуглеводневої сировини (газу природного, газу сланцевих товщ, газу, розчиненого у нафті, газу центрально-басейнового типу, газу (метану) вугільних родовищ, конденсату, нафти, бітуму нафтового, скрапленого газу) (абз. 2 пункту 4 частини третьої статті 3 цього Закону).

Згідно наданих позивачем даних, розробку робочого проекту з оцінки впливу на навколишнє середовище було здійснено ТОВ «Арєс Інжиніринг». Однак, як вбачається з останнього, відповідний звіт з оцінки впливу на навколишнє середовище підготовлено на об`єкт «Облаштування котельні в існуючій будівлі міні-пивзаводу на території власної земельної ділянки за адресою: Івано-Франківська обл., м. Яремче, с. Микуличин, вул. Грушевського (Шевченка). Реконструкція», у той час як об`єктом проектування ТОВ «Бета-Сервіс Плюс» є «Будівництво автономної системи газопостачання зрідженим газом котельні, розташованої на території власної земельної ділянки по вул. Грушевського, б/н в с. Микуличин Яремчанської міської ради Івано-Франківської області». Зважаючи на це, суд не може взяти до уваги посилання позивача про розробку розділу з оцінки впливів на навколишнє середовище проектної документації на Об`єкт іншим підрядником - ТОВ «Ареє Інжиніринг».

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про будівельні норми» застосування будівельних норм або їх окремих положень є обов`язковим для всіх суб`єктів містобудування. Будівельні норми, правила іноземних держав застосовуються в Україні відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно п. 5.2 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» при підготовці ТЕО (ТЕР) (техніко-економічного обґрунтування (техніко-економічного розрахунку)) повинна здійснюватись всебічна оцінка впливів планової діяльності на стан навколишнього середовища (ОВНС) згідно ДБН А.2.2?1; рекомендовані рішення ТЕО (ТЕР) мають обґрунтовуватися результатами ОВНС; матеріали ОВНС, оформлені у вигляді спеціальної частини (розділу) документації, є обов`язковою складовою ТЕО (ТЕР).

ДБН А.2.2-1-2003 «Склад і зміст матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище (ОВНС) при проектуванні і будівництві підприємств, будинків і споруд» (зі змінами від 20.11.2009 р.) встановлюють порядок розроблення матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище (ОВНС) у складі проектної документації на нове будівництво, розширення, реконструкцію та технічне переоснащення об`єктів промислового та цивільного призначення (далі - планова діяльність), основні вимоги до складу й змісту цих матеріалів. Норми є обов`язковими для органів державного управління, контролю і експертизи, місцевого й регіонального самоврядування, підприємств, організацій і установ незалежно від форм власності і відомчої належності та фізичних осіб, котрі здійснюють свою діяльність у межах України.

Відповідно до пункту 1.1 розділу 1 цих ДБН, метою ОВНС є визначення доцільності і прийнятності планованої діяльності і обґрунтування економічних, технічних, організаційних, санітарних, державно-правових та інших заходів щодо забезпечення безпеки навколишнього середовища.

Згідно пункту 1.2 ДБН, матеріали ОВНС надаються у складі проектної документації уповноваженим державним органам для експертної оцінки і повинні всебічно характеризувати результати оцінки впливів на природне, соціальне, включаючи життєдіяльність населення, і техногенне середовище (далі - навколишнє середовище) та обґрунтовувати допустимість планованої діяльності.

Виконання ОВНС та підготовка її матеріалів, а також виконання окремих розділів на засадах субпідряду доручається організаціям, які мають відповідну ліцензію. Вартість робіт з ОВНС проводиться у зведеному кошторисі окремим рядком (пункт 1.5 цих ДБН).

Як було встановлено Законом України «Про екологічну експертизу» від 09.02.1995 р. № 45/95-ВР (втратив чинність) експертиза проектів будівництва проводиться відповідно до статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У зв`язку з введенням у дію з 18.12.2017 Закону України «Про оцінки впливу на довкілля», який встановлює правові та організаційні засади оцінки впливу на довкілля, спрямовані на забезпечення екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання і відтворення природних ресурсів, в Україні було запроваджено нову європейську модель процедури оцінки впливу на довкілля замість екологічної експертизи, що передбачалась Законом України «Про екологічну експертизу», і який через це втратив чинність.

До набрання чинності зазначеного вище Закону, у абз. 3 частини 1 статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції Закону № 5496-VI від 20.11.2012, що суттєво не відрізнялась від первинної редакції вказаного абзацу) зазначалось, що до проектної документації на будівництво об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, а також об`єктів, які підлягають оцінці впливу на навколишнє природне середовище у транскордонному контексті, додаються результати оцінки впливу на стан навколишнього природного середовища (матеріали оцінки та звіти про оцінку і громадське обговорення). Перелік таких об`єктів та порядок проведення оцінки визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з комплексного аналізу цієї норми разом з положеннями, що містять ДБН А.2.2-1-2003 «Склад і зміст матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище (ОВНС) при проектуванні і будівництві підприємств, будинків і споруд» (до вступу в дію Закону України «Про оцінки впливу на довкілля»), випливає, що матеріали оцінки впливу на навколишнє середовище (результати оцінки впливу на навколишнє середовище) як складова проектної документації повинні були розроблюватись і надаватись уповноваженим органам для проведення експертизи не для всіх об`єктів будівництва, а лише у встановлених у ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» випадках. Як зазначалось вище, згідно листа Управління Держапраці в Івано-Франківській області від 04.12.2018 р. № 15-10/8290, систему автономного газопостачання зрідженим вуглеводневим газом (пропан-бутан): резервуарна установка, за адресом Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Микуличин, вул. Грушевського (Шевченка) не віднесено до об`єктів підвищеної небезпеки. Дані про те, що проектований Об`єкт підлягає оцінці впливу на навколишнє природне середовище у транскордонному контексті відсутні.

Згідно чинної редакції частини 1 статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (абз. 4) до проектної документації на будівництво об`єктів, що підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», додаються результати оцінки впливу на довкілля.

Згідно абзаців 2-3 пункту 5 Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, перед затвердженням проектів будівництва для проведення їх експертизи до проектної документації на будівництво об`єктів, що підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», додаються результати проведення такої оцінки. Для об`єктів, що підлягають оцінці впливу на довкілля, розробляється звіт з оцінки впливу на довкілля. За наявності звіту з оцінки впливу на довкілля матеріали (розділ) оцінки впливів на навколишнє середовище у складі проектної документації не розробляються.

Згідно ч. 9 ст. 8 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» вказано, що нормативно-методичне забезпечення та стандартизацію підготовки звіту з оцінки впливу на довкілля здійснює уповноважений орган, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, а тому відповідні правила не можуть бути визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Отже, враховуючи вищезазначені законодавчі положення, судом не встановлені порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та складення оспорюваної позивачем постанови.

Оцінивши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які спростували б факт адміністративного правопорушення надано не було. Підтвердження наявності обставин, що виключають адміністративну відповідальність належними і допустимими доказами у ході судового розгляду доведено не було.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах відповідної санкції.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи та не були спростовані, суд вважає позов безпідставним, недоведеним та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 96, 213, 244-6, 245, 251, 255, 258, 268, 280, 283, 284, 287-289 КУпАП, ст.ст. 2, 4, 6-9, 48, 72-78, 90, 241-246, 250, 268, 269, 286, 293 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Яворського Миколи Йосиповича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 12.02.2021 року.

Суддя Коваль О. А.