Справа № 640/2878/21
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 лютого 2021 року м. Київ № 640/2878/21

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Федорчук А.Б., розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.БІС. ЕНЕРДЖІ» (26414, с.

Йосипівка, вул. Щаслива, 106)

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики

та комунальних послуг (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 19)

про визнання протиправним та скасування постанови №2638 від 23 грудня 2020

року, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю.БІС.ЕНЕРДЖІ» із адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2638 від 23 грудня 2020 року.

Одночасно з адміністративним позовом позивачем заявлено клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2638 від 23 грудня 2020 року щодо накладення штрафу у розмірі 85 000,00 грн.

Заявлене клопотання обґрунтоване тим, що сплата штрафу у розмірі 85 000,00 грн. істотно ускладнить виконання рішення суду та здійснення ефективного захисту і поновлення судом порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, оскільки звернення із позовом до суду про оскарження постанови відповідача не зупиняє її дію. На переконання позивача, він зазнає значних фінансових втрат, які вкрай складно буде компенсувати у разі прийняття судового рішення на користь позивача.

Крім того, представник позивача зазначив, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі 1,5 % суми штрафу, а у разі відмови від сплати штрафу та пені їх примусове стягнення здійснюється на підставі відповідного рішення суду за позовом Регулятора.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суддя виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк

Суд не вбачає необхідності для повідомлення учасників справи, та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, також немає необхідності для призначення її розгляду у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з меж заявленого клопотання, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладена у постанові від 19.06.2018 у справі 826/9263/17, зводиться до того, що підстави щодо наявності очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог.

Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Як зазначено вище, обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначає, що в разі незабезпечення позову та несплати ним штрафу, йому буде нараховуватись пеня за кожен день прострочення сплати штрафу, що в свою чергу, збільшить суму грошового зобов`язання.

Так, дійсно, абзацом 3 ч. 5 ст. 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» передбачено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі 1,5 відсотка суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Регулятора.

Разом з тим, суд звертає увагу на абзац перший ч. 5 ст. 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», де зазначено, що суб`єкти господарювання, на яких накладено штраф, зобов`язані сплатити його у 30-денний строк з дня одержання копії рішення про накладення штрафу, крім випадків, встановлених частиною п`ятою статті 13 цього Закону.

Частиною п`ятою ст. 13 Закону встановлено, зокрема, що рішення Регулятора про накладення штрафу може бути оскаржено до суду в порядку, встановленому законом.

З наведеного вбачається, що оскарження позивачем постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23 грудня 2020 року №2638 «Про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю.БІС.ЕНЕРДЖІ» до суду, нівелює можливість застосування пені в разі несплати позивачем штрафу, визначеного оскаржуваною постановою.

Окрім того, суд відзначає, що заява про забезпечення позову не містить посилань на беззаперечні мотиви, з яких позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано, у чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені.

Таким чином, у ході розгляду заяви позивача про забезпечення позову судом не виявлено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Враховуючи зазначене, виходячи із змісту поданої заяви та доводів наведених позивачем на її обґрунтування, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 150-154, п. 9 ч. 5 ст. 243, ст. 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Ю.БІС. ЕНЕРДЖІ» у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Відповідно до ч. 5 та 8 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147- VIIІ).

Суддя А.Б. Федорчук