Справа № 420/3786/19
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/3786/19

Головуючий в І інстанції: Танцюра К.О.
Дата та місце ухвалення рішення: 16.09.2019 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Турецької І.О.

судді Домусчі С.Д.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року по справі за адміністративним позовом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про стягнення витрат, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у розмірі 162862,03 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі у розмірі 162862,03 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, та порушення норм матеріального права.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по особовому складу) від 28.07.2017 року № 38-КС зараховано ОСОБА_1 для потреб Збройних Сил України на перший курс навчання до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (а.с.13).

Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по стройовій частині) від 16.08.2017 року солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , зарахованого наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по особовому складу) від 28.07.2017 року № 38-КС на перший курс навчання та призначеного на посаду курсанта Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, який прибув з військової частини НОМЕР_1 , з 16.08.2017 року зараховано до списків особового складу Національної академії та на всі види забезпечення (а.с.14).

16.08.2017 року між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та громадянином - солдатом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, як курсантом вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (а.с.15).

Також, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 подав рапорт та просив відрахувати його з числа курсантів Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у зв`язку з небажанням продовжувати навчання (а.с.16).

Згідно наказів від 25.04.2019 року № 21-КС та від 03.05.2019 року № 110: розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у ЗСУ з курсантом вищого військового навчального закладу - ОСОБА_1 через небажання продовжувати навчання, ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів другого курсу у зв`язку з розірванням контракту, увільнено від займаної посади та направлено в розпорядження начальника 184 Навчального центру для подальшого проходження строкової військової служби, виключено зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення (а.с.17-18).

Крім того, в наказі від 03.05.2019 року № 110 визначено, що солдату ОСОБА_1 відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Сагайдачного за період з 16.08.2017 року по 03.05.2019 року у сумі 168505,22 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 964 від 12.07.2006 року «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах».

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що з розрахунку Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, утриманню різниці сум грошового забезпечення між курсантським забезпеченням та забезпеченням військовослужбовця строкової служби курсанта ОСОБА_1 , з 16.08.2017 року по 03.05.2019 року, підлягає 168465,86 грн. (а.с.20) та за продовольче забезпечення утриманню підлягає 39,36 грн. (а.с.21-22).

Також, суд першої інстанції вказав на те, що у довідці-розрахунку Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 03.05.2019 року № 92, яка містить детальний розрахунок суми 168505,22 грн., яку курсант має сплатити, у зв`язку з небажанням продовжувати навчання, останній зобов`язувався оплатити суму в касу або на рахунок Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного до 03.06.2019 року (а.с.19).

Окрім цього, суд першої інстанції встановив, що курсантом ОСОБА_1 самостійно відшкодовано 5643,19 грн. та станом на 04.06.2019 року заборгованість відповідача складає 162862,03 грн., що підтверджується довідкою № 564 від 04.06.2019 року.

В свою чергу, суд першої інстанції послався на те, що доказів, які б спростовували факт існування за відповідачем заборгованості у розмірі 162862,03 грн. до суду не надано.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 15 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 року № 1934-XII Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України як головний орган військового управління; Об`єднаний оперативний штаб Збройних Сил України як орган управління міжвидовими та міжвідомчими угрупованнями військ (сил); види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; з`єднання, військові частини, військові навчальні заклади, установи та організації, що не належать до видів Збройних Сил України; окремий рід військ - Десантно-штурмові війська Збройних Сил України; окремий рід сил - Сили спеціальних операцій Збройних Сил України. Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Фінансування Сил спеціальних операцій Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, які виділяються Міністерству оборони України окремим рядком на утримання Сил спеціальних операцій Збройних Сил України, а також інших джерел, передбачених законодавством.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) початком проходження військової служби вважається: 1) день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу; 2) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації; 3) день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних; 4) день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Частинами 1-10 статті 25 вказаного Закону визначено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів.

Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Порядок проведення підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу встановлюється Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, спільно з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

Громадяни України, які в установленому порядку зараховані до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів для здобуття певних освітніх та освітньо-кваліфікаційних рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами.

З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону.. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону.

Установлення правових відносин між курсантами, яким не виповнилося 18 років, і державою здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Порядок проходження ними військової служби (навчання) встановлюється положеннями про проходження військової служби громадянами України та іншими нормативно-правовими актами України.

Курсанти з числа військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, після зарахування до вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладають новий контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону.

Курсантам, які не мали військового звання до зарахування до вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, присвоюється військове звання рядового складу. За військовослужбовцями та військовозобов`язаними зберігаються військові звання, які вони отримали під час проходження військової служби.

Військові звання випускникам вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів присвоюються в порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначений Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (далі - Порядок № 964, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктами 2-7 Порядку № 964 визначено, що витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі.

Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Витрати відшкодовуються у повному розмірі: курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у вищий навчальний заклад, курсантами жіночої статі - за весь період навчання; курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує цей строк; особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - за весь період навчання.

Витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю: курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання; курсантами, які навчалися понад встановлені законодавством строки строкової військової служби, - за період навчання, який відповідає строку строкової військової служби.

У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Відповідно до вимог пункту 3 Порядку № 964 спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 року № 419/831/240/605/537/219/534 затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 30 липня 2007 року за № 863/14130).

Згідно п.п. 1.2, 2.1, 2.3 вказаного Порядку зобов`язання про добровільне відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням, зазначається в контракті під час його укладання.

Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання.

Витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.

Витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами.

Витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

Витрати на перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад визначаються виходячи з фактичних витрат, пов`язаних з оплатою транспортних послуг (вартість квитків, зборів та платежів, постільної білизни тощо).

До спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

У разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.

Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ.

У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ.

З огляду на викладені вище норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на курсанта вищого навчального закладу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання покладається обов`язок відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у закладі, в якому він проходив військову службу/навчання.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, ОСОБА_1 подав рапорт та просив відрахувати його з числа курсантів Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у зв`язку з небажанням продовжувати навчання (а.с.16).

При цьому, у наведеному рапорті курсант засвідчив про обізнаність з вимогами Порядку № 964 щодо обов`язку відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, які зобов`язався відшкодувати.

Національна академія здійснила розрахунок витрат Академії, здійснених на утримання ОСОБА_1 у цьому навчальному закладі та відповідач погодився із проведеним академією розрахунком, що засвідчив особистим підписом та зобов`язався погасити суму 168505,22 грн. (грошове забезпечення (різниця сум грошового забезпечення між курсантським забезпеченням та забезпеченням військовослужбовця строкової служби - 168465,86 грн.), продовольче забезпечення - 39,36 грн.) на рахунок або касу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (а.с.19-22).

Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідач частково погасив заборгованість в сумі 5643,19 грн., залишок заборгованість складає 162862,03 грн., що підтверджується довідкою № 564 від 04.06.2019 року (а.с.23).

Доказів відшкодування відповідачем витрат в сумі 162862,03 грн., пов`язаних із його утриманням у навчальному закладі, до суду не надано.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного є такими, що підлягають до задоволення.

В поданій апеляційній скарзі відповідачем не оспорюється розрахунок понесених витрат на його утримання під час навчання та факт не відшкодування витрат в сумі 162862,03 грн., пов`язаних із його утриманням у навчальному закладі.

Разом з цим, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та необхідність ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову, відповідач посилається на протиправність наказів від 25.04.2019 року № 21-КС та від 03.05.2019 року № 110, згідно яких: розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у ЗСУ з курсантом вищого військового навчального закладу - ОСОБА_1 через небажання продовжувати навчання, ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів другого курсу у зв`язку з розірванням контракту, увільнено від займаної посади та направлено в розпорядження начальника 184 Навчального центру для подальшого проходження строкової військової служби, виключено зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення.

Водночас, наведені накази від 25.04.2019 року № 21-КС та від 03.05.2019 року № 110 не є предметом спору у даній справі.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що з наданих на вимогу суду апеляційної інстанції доказів вбачається, що 03.05.2019 року відповідач отримав витяги з наказів від 25.04.2019 року № 21-КС та від 03.05.2019 року № 110, військовий квиток, припис та документи про освіту, що підтверджується його особистим підписом у книзі видачі особистих документів відрахованим курсантам.

Тобто, відповідач, отримавши витяги наказів про розірвання контракту, відрахування з числа курсантів, увільнення від займаної посади, виключення зі списків особового складу, мав право на оскарження вказаних наказів, в тому числі, до суду.

Проте, доказів щодо оскарження наведених вище наказів відповідачем не надано.

Крім того, колегія враховує, що відповідач не оспорює сам факт подання ним рапорту про відрахування його з числа курсантів Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у зв`язку з небажанням продовжувати навчання, а також обставини щодо отримання витягів з наказів від 25.04.2019 року № 21-КС та від 03.05.2019 року № 110.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта щодо невірного оформлення рапорту та наказів від 25.04.2019 року № 21-КС, від 03.05.2019 року № 110 не можуть бути прийняті до уваги в межах розгляду даної справи.

Поряд з цим, колегія суддів частково погоджується з доводами апелянта щодо розгляду справи за відсутності доказів про його належне повідомлення про розгляд справи, направлення судом першої інстанції судової кореспонденції за адресою, за якою відповідач не перебув, з огляду на викладене.

Згідно ч. 1 ст. 26 КАС України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджено, що на час подання заявленого позову та його розгляду судом першої інстанції, зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача є наступна адреса: АДРЕСА_1 .

Судом першої інстанції направлялась судова кореспонденція відповідачу за вказаною адресою, проте, така кореспонденція була повернута на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Проте, ця відмітка не розкриває суті причини неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист.

Отже, подібна відмітка не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення сторони у судовій справі, зокрема не визначає чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат відсутній, чи особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено за місцем проживання.

Вказані висновки суду апеляційної інстанції відповідають правовим позиціям Верховного суду, які викладені, зокрема, у рішеннях у справах №№ 1340/5463/18, 752/11896/17-ц, 522/19433/17.

В свою чергу, доказів щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи матеріали справи не містять.

При цьому, колегія суддів також враховує, що згідно матеріалів справи, а саме наданої відповідачем копії військового квитка, наказом від 03.05.2019 року відповідач був зарахований до списків В/ч НОМЕР_2 та виключений зі списків військової частини наказом від 29.08.2019 року. Тобто, відповідач перебував у розпорядженні В/ч НОМЕР_2 на момент подання заявленого позову, однак, докази щодо повідомлення відповідача за місцем служби про подання заявленого позову в матеріалах справи не містяться.

На підставі наведеного у сукупності, оскільки в матеріалах справи відсутні докази щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи, в тому числі, щодо отримання ним позову, та розгляд справи здійснений за його відсутності, що свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нового судового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 240, 241, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про стягнення витрат задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ПНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного () витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі у розмірі 162862 (сто шістдесят дві тисячі вісімсот шістдесят дві гривні) 03 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 11.02.2021 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: І.О. Турецька

Суддя: С.Д. Домусчі