Справа № 640/2882/21
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

10 лютого 2021 року м. Київ № 640/2882/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи

за позовомДержавного реєстратора Управління економічного, агропромислового розвитку та інфраструктури Іванівської районної державної адміністрації Херсонської області ОСОБА_1
до проМіністерства юстиції України визнання протиправним та скасування рішення (наказу)
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася державний реєстратор Управління економічного, агропромислового розвитку та інфраструктури Іванівської районної державної адміністрації Херсонської області ОСОБА_1 з позовною заявою до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 18.01.2021 №215/5 «Про задоволення скарги».

Разом з цим позовом представник ОСОБА_1 - адвокат Оганян Г.В. подав до канцелярії суду клопотання про забезпечення позову, в якому останній просив суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом зупинення дії п. 3 оспорюваного наказу від 18.01.2021 №215/5.

В обґрунтування поданого клопотання про вжиття заходів забезпечення позову представник позивачки зазначив, що наказом Міністерства юстиції України від 18.01.2021 №215/5, прийнятим за результатами розгляду скарги ТОВ «ВІД» від 07.07.2020 вирішено: 1) задовольнити таку скаргу Товариства повністю; 2) скасувати рішення державного реєстратора Управління економічного, агропромислового розвитку та інфраструктури Іванівської районної державної адміністрації Херсонської області ОСОБА_1 від 06.09.2019 реєстр. №48550960; 3) анулювати державному реєстратору Управління економічного, агропромислового розвитку та інфраструктури Іванівської районної державної адміністрації Херсонської області ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; 4) виконання пункту 2 наказу покласти на Офіс протидії рейдерству; 5) виконання пункту 3 наказу покласти на Державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Як стверджував представник позивачки, після прийняття цього Наказу, внаслідок його виконання ОСОБА_1 було негайно анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вважаючи вказаний наказ Міністерства таким, що прийнято із суттєвими порушеннями процедури розгляду скарг на рішення у сфері державної реєстрації та, у зв`язку з цим, -протиправним, позивачка оскаржила його до суду, шляхом подання позовної заяви.

З огляду на наведене вище та посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення права позивачки на працю та спричинить негативні для неї наслідки (як то спричинення шкоди діловій і професійній репутації), а для відновлення яких доведеться докласти значних зусиль та витрат, представник позивача просив суд забезпечити позов у заявлений спосіб.

Розглядаючи подану заяву суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У силу норм ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Виходячи зі системного тлумачення наведених вище положень процесуальних норм вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому, небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Дослідивши зміст клопотання про забезпечення позову, а також додані до позовної заяви додатки, суд вказує, що представником позивачки наразі не доведено обставини, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, шляхом подання позовної заяви.

Крім того, суд дійшов висновку, що до розгляду даної справи по суті та з наданих позивачкою документальних доказів неможливо зробити висновок про очевидну протиправність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень. В той же час, наявність очевидних ознак протиправності рішення відповідача може бути встановлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за наслідком розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене та виходячи із змісту клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 150, 151 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання державного реєстратора Управління економічного, агропромислового розвитку та інфраструктури Іванівської районної державної адміністрації Херсонської області ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України у порядку та строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок