Справа № 420/13903/20
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2021-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРМЕС (ТРАК)» до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Державна служба з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови від 30.11.2020 року 3228166,-

В С Т А Н О В И В:

08.12.2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРМЕС (ТРАК)» до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Державна служба з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови від 30.11.2020 року 3228166.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувана постанова є протиправною та винесена з порушенням вимог чинного законодавства.

У позові вказано, що згідно Довідки № 0005455 від 06.10.2020 року «про результати здійснення габаритного-вагового контролю, а саме п.п. 15 п. 5, та Розрахунку б/н від 06.10.2020 «плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 037793 від 06.10.2020 року», транспортний засіб ТОВ «ГЕРМЕС (ТРАК)» було ідентифіковано як такий, що має одну одиночну вісь та одну здвоєну вісь тягача, та одну строєну вісь причепа. Разом з тим, як вбачається із змісту вказаної Довідки № 0005455 від 06.10.2020 року, а також із Акту № 037793 від 06.10.2020 року «про перевищення транспортним засобом нормативних параметрів» та талону зважування від 06.10.2020 року, то зважування відбувалось окремо по двом одиничним осям однієї здвоєної вісі тягача та по трьом одиничним осям однієї строєної вісі причепа, а в подальшому ці дані складались (вісь 1 - 7,33; вісь 2 - 3.22; вісь 3 -10,09; вісь 4 - 8;75; вісь 5 - 8,86; вісь 6 - 8,79).

Тобто, вказує позивач, фактично було здійснено окреме зважування шести одиночних вісей транспортного засобу замість трьох (одна одиночна вісь та одна здвоєна вісь тягача, та одна строєна вісь причепа).

Нормативно обґрунтовуючи власні доводи положеннями п.п.2 п.2 Порядку № 879, п. 9 розділу ІІ та п.3 розділу ІІІ «Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування», затверджених наказом Міністерства інфраструктури України №255 28.07.2016 року, позивач вказує, що вагове обладнання повинно забезпечувати саме поосьове зважування у русі транспортного засобу, а не у спосіб, який здійснювався на автомобілі ТОВ «ГЕРМЕС (ТРАК)» посадовими особами Управлінню Укртрансбезпеки Одеської області. Отже, як стверджує позивач, враховуючи, що у вищевказаних документах зазначено, що транспортний засіб має одну одиночну, одну здвоєну та одну строєну вісі, то визначення загальної маси автомобілю та навантаження на одну здвоєну та одну строєну вісі шляхом сумування їх одиночних осьових навантажень є неправильним, оскільки при такій конструкції для визначення навантаження на одну здвоєну та одну строєну вісі, усі одиночні осі, які їх утворюють, повинні зважуватись разом (поосьове зважування).

На думку позивача, вказані в Акті «про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів» №037793 від 06.10.2020р., в Довідці № 0005455 від 06.10.2020 року, а також у талоні зважування від 06.10.2020 року, фактичні вагові параметри не можна вважати достовірними та такими, вимір яких здійснювався у встановленому законодавством порядку, оскільки зважування у русі, шляхом заїзду тягача почергово одиночним осями однієї здвоєної, а потім однієї строєної вісей на платформу ваг, без дотримання часу, необхідного для врівноваження вантажу, не може дати достовірних результатів навантаження на одну здвоєну та строєну вісі транспортного засобу, адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу тягача при заїзді на платформу ваг, тоді як вантаж, в силу своїх властивостей, вільно переміщується під дією мінімальних сил.

Вказане, зазначено у позові свідчить, що визначення вагових параметрів транспортного засобу TOB «ГЕРМЕС (ТРАК)» було здійснено з грубим порушенням вищевказаних положень Порядку № 879, і відповідно, отримані в результаті такого зважування дані не можуть вважатися достовірними та такими, на підставі яких до ТОВ «ГЕРМЕС (ТРАК)» може бути застосовано адміністративно-господарський штраф за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, а відтак оскаржувана постанова відповідача є вочевидь протиправною.

Як зазначено у позові, транспортний засіб ТОВ «ГЕРМЕС (ТРАК)» внаслідок габаритно-вагового контролю не затримувався, а після його проходження подальший рух транспортного засобу не заборонявся, що, в свою чергу свідчить, що вагові параметри транспортного засобу позивача не були перевищенні, а відтак відповідачем було безпідставно винесено оскаржувану постанову.

В обґрунтування позовних вимог позивач також зазначає, що із матеріалів розглянутої відповідачем справи навіть неможливо встановити будь-яких характеристик зважувального обладнання, яке було використане при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу ТОВ «ГЕРМЕС (ТРАК)», який відсоток похибки таких ваг та чи взагалі це обладнання відповідає нормативним вимогам.

На думку позивача, посадовими особами Укртрансбезпеки допущено грубе порушення процесуальних норм під час складання Акту №242295 від 06.10.2020 року на підставі якого було винесено оскаржувану постанову, а також при оформлені результатів здійснення габаритно-вагового контролю, а саме при складанні Довідки № 0005455 від 06.10.2020 року «про результати здійснення габаритно-вагового контролю», оскільки водій взагалі не був обізнаний про факт складання посадовими особами вказаного Акту, внаслідок чого водія було позбавлено права ознайомитись із його змістом, надати свої пояснення (заперечення), підписати Акт та отримати його копію, у матеріалах справи відсутні відповідні докази (пояснення свідків (понятих) та/або будь-яких інших осіб, матеріали відео-фіксації, тощо) на підставі яких можна було б встановити1 факт відмови водія від надання пояснень та підписання вказаного Акту, а також, зважаючи на те, що із Довідки № 0005455 від 06.10.2020 року «про результати здійснення габаритно-вагового контролю» вбачається, що її не було підписано оператором вагового комплексу, оскільки у відповідній графі відсутній підпис, прізвище та ініціали оператора.

Як стверджує позивач, розглядаючи справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт, в.о. начальника Південного міжрегіонального управління Укратрансбезпеки не врахував вищевикладених фактичних обставин та не надавши їм жодної оцінки, виніс оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу. Тобто, розгляд справи мав виключно формальний характер, а за таких обставин відсутні підстави вважати оскаржувану постанову правомірною.

Ухвалою суду від 14.12.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРМЕС (ТРАК)» до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Державна служба з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови від 30.11.2020 року 3228166 і відкрито провадження в адміністративній справі.

Вказаною ухвалою судом встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи та зобов`язано Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки надати до Одеського окружного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк від дати отримання даної ухвали належним чином засвідчені копії:

- постанови Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 228166 від 30.11.2020 року;

- усіх документів, наявних у матеріалах справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, на підставі яких було прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 228166 від 30.11.2020 року, у тому числі: акту «проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом» № 242295 від 06.10.2020 року; довідки «про результати здійснення габаритно-вагового контролю» № 0005455 від 06.10.2020 року; акту «про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів» № 037793 від 06.10.2020 року; розрахунку № б/н «плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування» до акту № 037793 від 06.10.2020 року; талону зважування від 06.10.2020 року.

Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст.262 КАС України.

01.02.2021 року (вх.№ЕП/2706/21) від представника відповідача до суду надійшли пояснення (відзив) на адміністративний позов разом із визначеними судом доказами (а.с.32-42).

Відповідачем, з посиланням на фактичні обставини справи, зазначено, що за результатами проведення рейдової перевірки посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області встановлено перевищення допустимого навантаження транспортного засобу на 7,04 тон, що є підставою для застосування до відповідача штрафної санкції у розмірі 17000,00 грн.

Відповідач вважає, що ним було виконано усі передбачені законодавством вимоги, що свідчить про правомірність його дій та рішення.

01.02.2021 року (вх.№ЕП/2705/21) від представника відповідача від представника відповідача до суду надійшло клопотання про продовження строку для подання відзиву та надання доказів.

Ухвалою суду від 01.02.2021 року судом задоволено клопотання представника відповідача шляхом поновлення Південному міжрегіональному управлінню Укртрансбезпеки строку на подання відзиву та доказів.

Станом на дату вирішення даної адміністративної справи інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступне.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 02.07.2013 року проведено державну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕРМЕС (ТРАК)" () за № 0003311 та позивач здійснює наступні види діяльності за КВЕД: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний); 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 50.20 Вантажний морський транспорт; 52.10 Складське господарство; 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Судом встановлено, що 06.10.2020 року на пункті габаритно-вагового контролю на а/д Київ - Одеса 452 км.+811 м., посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області було здійснено перевірку транспортного засобу VOLVО, номерний знак НОМЕР_1 , причіп (напівпричіп): ЕМЕК, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який належить ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (39).

Посадовими особами, що проводили габаритно-ваговий контроль складено довідку №0005455 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 06.10.2020 року (а.с.15, 38-зворотний бік), відповідно до якої місце розташування пункту габаритно-вагового контролю: а/д Київ - Одеса 452 км.+811 м.; автомобіль Volvo, модель FH 480, реєстраційний номер НОМЕР_1 , причіп марки ЕМЕК, номерний знак НОМЕР_2 ; результати вагового контролю: навантаження на осі, тонн 1: 7,33 т; 2: 3,22 т; 3: 10,09 т; 4: 8,75 т; 5: 8,86 т; 6:8,79; повна маса транспортного засобу: 47,040 т.

За результатами габаритно-вагового контролю посадовими особами управління Укртрансбезпеки в Одеській області складено акт №037793 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 06.10.2020 року (а.с.16,38), відповідно до якого у пункті габаритно-вагового контролю: а/д Київ - Одеса 452 км.+811 м. здійснено перевірку ОСОБА_2 ; найменування та вид вантажу: стружка; нормативна допустима маса: 40,000т; фактична маса: 47,040 т; маршрут руху - місто Хаджибеївський - Дачне; осьове навантаження; 11000, 18000, 24000; фактичне навантаження: 7,33; 3,22; 10,09; 8,75; 8,86; 8,79. У акті наявна примітка, що водій від підпису відмовився.

Також, до акту від 06.10.2020 року №037793 посадовими особами управління Укртрансбезпеки в Одеській області складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування (а.с.17, 37-зворотний бік), відповідно до якого ОСОБА_2 зобов`язаний внести плату у розмірі 24,42 євро.

Посадовими особами управління Укртрансбезпеки в Одеській області складено акт № 24295 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 06.10.2020 року (а.с.14, 37), відповідно до якого при перевірці виявлено порушення: під час надання послуг з перевезення вантажу згідно ТТН б/н від 16.10.2020 з перевищенням вагових обмежень загальнодопустимої маси, яка складає 47040,00 кг., замість 42000, з перевищенням вагових обмежень на строєну вісь, яка складає 26,4000 кг, замість допустимих 22 т., у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 «Про автомобільний транспорт»: абз.15 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт». У акті наявна примітка, що водій із змістом акту ознайомлений, від пояснень відмовився, від підпису відмовився.

З наданої до суду ТТН вбачається, що автомобільним перевізником вказаного вантажу «Стружка» є ТОВ «Гермес (Трак)» (а.с.39-зворотний бік).

На підставі акту від 06.10.2020 року № 242295 управління Укртрансбезпеки в Одеській області складено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №228166 від 30.11.2020 року (а.с.13, 35-звортний бік), якою за порушення абз.15 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» постановлено стягнути з ТОВ «Гермес (Трак)» адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн.

Позивач, вважаючи протиправною постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу та звернувся до суду з позовною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 р. № 1567 (далі - Порядок № 1567), згідно з пунктами 3, 4 якого державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку № 1567 визначено виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється:

- наявність визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Пунктом 16 Порядку №1567 передбачена можливість під час рейдової перевірки здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п.20-22 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт»

Відповідно до ч. 12 ст. 6 ЗУ «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про автомобільні дороги рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Так , згідно п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

При цьому, механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879.

Відповідно до пп. 2, 3, 4 п. 2 Порядку № 879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки; габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі - пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками.

Згідно п. 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку № 879.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 879 місце та режим роботи пересувного пункту встановлюється Укртрансбезпекою за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції. Забороняється експлуатація пересувних пунктів у темну пору доби, крім випадків, коли такий пункт розташовано на освітлених ділянках автомобільних доріг, у морських, річкових портах, вантажних терміналах, місцях формування вантажопотоків.

Пунктом 12, 13 Порядку № 879 передбачено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Відповідно до п. 18 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Згідно абз. 15 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; автомобільний самозайнятий перевізник - це фізична особа - суб`єкт господарювання, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів на таксі без застосування праці найманих водіїв; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Суд зазначає, що відповідно п. 12.5. Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених Наказом Міністерства транспорту України 14.10.97 №363 для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху.

Транспортний засіб на вагу заїжджає повільно-зі швидкістю не більше 5-6 км на годину, а така швидкість руху не може призвести до зміщення вантажу.

Дане узгоджується з висновками Верховного Суду по справам № 820/1420/17 та 803/1540/16.

Так, з талону зважування вбачається, що воно відбувалось в динаміці та з швидкість транспортного засобу складала 4,91 км/год.

Вказані обставини є свідченням необґрунтованості посилань позивача як на підставу для скасування спірного рішення на те, що зважування відбувалось почергово одиничними осями.

Суд не приймає до уваги доводи позивача щодо того, що з документів не можливо встановити, за допомогою якого обладнання проводилось зважування та чи проводилось повірки цього обладнання (метрологічні атестації), оскільки чинним законодавством України не встановлено, що вказані дані повинні бути зазначені в квитанції про зважування. При цьому, в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт відсутні будь-які зауваження щодо зважувального обладнання, яке було використано.

На підтвердження того, що габаритно-ваговий контроль в пункті габаритно-вагового контролю, що знаходиться на ділянці автодороги Київ - Одеса 452 км.+811 м.; автомобілю Volvo, модель FH 480, реєстраційний номер НОМЕР_1 , причіп марки ЕМЕК, номерний знак НОМЕР_2 , здійснювався належним засобом вимірювальної техніки, відповідачем надано до суду копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, виданого ДП «КИЇВОБЛСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ», чинного до 17.04.2021 року (а.с. 39-зворотній бік).

Позивач у позові посилається на той факт, що якщо б позивачем дійсно було перевищено вагові параметри, то йому було б запропоновано привести габаритно-вагові параметри у відповідність з установленими нормативами та пройти повторний габаритно-ваговий контроль, і лише після цього транспортний засіб продовжив би свій рух, проте таких дій з боку працівників відповідача не вчинено, що свідчить про відсутність порушень чинного законодавства України.

З приводу вищевказаних посилань позивача, суд зазначає, що відповідно до пункту 22 Порядку 879, у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбаченого статтею 132-1 (порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами) цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції зобов`язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та його місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду, або до демонтажу спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Суд зауважує, що з огляду на зазначене вище, у відповідача відсутні повноваження щодо заборони руху великовагового транспортного засобу.

Крім того, така бездіяльність відповідача не оскаржується позивачем, зазначені обставини не знаходяться в причинному зв`язку з результатами габаритно-вагового контролю та встановленим перевищенням вагових параметрів.

Згідно з п.2 розділу ІІ Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 року № 255 пересувний пункт габаритно-вагового контролю влаштовується на автомобільних дорогах загального користування з урахуванням параметрів видимості для певної категорії дороги згідно з вимогами ДБН В.2.3-4:2015 «Автомобільні дороги. Частина I. Проектування. Частина II. Будівництво» у спеціально обладнаних для проведення габаритно-вагового контролю місцях або на майданчиках для відпочинку, стоянках та майданчиках для короткочасної зупинки автомобілів, обладнаних перехідно-швидкісними смугами.

Відповідно до п.4 розділу ІІ Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 року № 255 роботу пересувного пункту забезпечує персонал з трьох працівників (начальник пункту, оператор та водій).

Згідно з п.18 Порядку №879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Форма довідки затверджена про здійснення габаритно-вагового контролю затверджена спільним наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 року №1007/1207, у якій передбачено її складання та підписання посадовою особою Укртрансінспекції, що проводила габаритно-ваговий контроль та оператором вагового комплексу.

Як встановлено судом, за результатами здійснення габаритно-вагового контролю складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт про перевищення транспортним засобом нормативно-габаритних параметрів, якими зафіксовано наступні габаритні параметри: навантаження на осі, тон: 7,33 т; 2: 3,22 т; 3: 10,09 т; 4: 8,75 т; 5: 8,86 т; 6:8,79; повна маса транспортного засобу: 47,040 т.

Дана довідка, складена ст. інспектором Зеленюк В.В. Проте, однак, у ній відсутній підпис оператора вагового комплексу, яким проводиться зважування транспортних засобів.

Таким чином, довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0005455 від 06.10.2020 року оформлена з порушенням вимог, передбачених наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 №1007/1207, яким затверджено форму та зміст відповідної довідки.

Відповідно до п.18 Порядку № 879, за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Також, за змістом п.п.4,5 п.4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 № 1007/1207 (далі - Порядок № 1007/1207), посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Тобто, з приписів Порядку № 879 та Порядку № 1007/1207 слідує, що саме довідка про здійснення габаритно-вагового контролю є підтверджуючим документом щодо результатів здійснення габаритно-вагового контролю.

Інспекторами Управління Укртрансбезпеки встановлено порушення транспортним засобом нормативно-габаритних параметрів, визначених п. 22.5 Правил дорожнього руху, які перевищують нормативно допустимі вагові обмеження більш ніж на 2% (величина похибки) саме на підставі вказаної довідки.

Таким чином, оскільки довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0005455 від 06.10.2020 року оформлена з порушенням вимог, передбачених наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 №1007/1207, а саме, у ній відсутній підпис оператора вагового комплексу, суд вважає, що відповідач не надав до суду достатніх та беззаперечних доказів та не навів доводів, що підтверджують наявність з боку позивача порушень, на підставі яких управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області прийнято оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Однак, наведені відповідачем аргументи та надані докази не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області протиправно, за відсутності наявності підстав, тобто не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачений чинним законодавством, прийнято постанову № 228166 від 30.11.2020 року.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про наявність підставі ля задоволення позовних вимог.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання даної позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (а.с.8).

Відповідно до п.16 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року, Укртрансбезпека є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 року "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, проте територіальні органи створено без статусу юридичної особи.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути судові вищевказані витрати з Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРМЕС (ТРАК)» до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Державна служба з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови від 30.11.2020 року № 3228166 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки № 3228166 від 30.11.2020 року про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРМЕС (ТРАК)» адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000,00 грн.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРМЕС (ТРАК)» суму сплаченого судового збору у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) ,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕРМЕС (ТРАК)» (вул.Успенська, 127, м.Одеса, 65045, );

Відповідач - Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (вул.Успенська, 4, м.Одеса, 65014);

Третя особа - Державна служба з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (пр.-т Перемоги, 14, м.Київ, 01135, ).

Суддя С.М. Корой

.