Справа № 620/6166/20
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2021 року Чернігів Справа № 620/6166/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Баргаміної Н.М.,

при секретарі Кондратенко О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Кушнеренка Є.Ю., представника відповідача Тимошенка О.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Нідзельського В.О. від 10.11.2020 № 1572 щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції, від 20.11.2020 № 324 о/с щодо звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції згідно пункту 6 частини першої статті 77 (в зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) Закону України «Про Національну поліцію»; поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області; стягнення з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 21.11.2020 по дату ухвалення рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що висновок службового розслідування, який став підставою для винесення наказу про звільнення ОСОБА_1 , не відповідає дійсності, оскільки під час службового розслідування не було враховано той факт, що ОСОБА_1 в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження, внаслідок чого не міг усвідомлювати та сприймати все, що відбувалося, в тому числі і пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння. Крім того, вказує, що не було враховано висновок щодо результатів медичного огляду від 30.10.2020, де зафіксовано відсутність стану сп`яніння позивача. Зазначає, що за таких обставин рішення відповідача про звільнення не можна вважати обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що 30.10.2020 о 22:26 по вул. 1-го Травня, поблизу будинку за № 40 у м. Городня, Чернігівської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю оперуповноваженого СКП Городнянського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 . Вказує, що відносно позивача було складено протоколи за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 130, 124 КУпАП, згідно яких позивач керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, а, керуючи автомобілем, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на паркан будинку. Зазначає, що в цьому випадку позивач вчинив діяння, несумісне з його посадою, оскільки скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього, як до носія влади, та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 21.01.2021, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, викликано свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 03.05.2017 проходив службу в Національній поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 20.11.2020 № 324 о/с «По особовому складу» позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 84).

Підставою для звільнення зі служби слугував наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 10.11.2020 № 1572 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського Городнянського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області» (а.с. 86).

Вказаний наказ був виданий на підставі висновку службового розслідування за фактом події за участю оперуповноваженого СКП Городнянського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , яка мала місце 30.10.2020, затвердженого начальником ГУНП в Чернігівській області 10.10.2020 (а.с. 87-94).

Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що в діях старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 встановлені грубі порушення службової дисципліни в частині недотримання вимог статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статей 1, 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, Присяги працівника поліції, статті 16 Закону України «Про автомобільний рух», Правил дорожнього руху України, вимог керівництва ГУНП в Чернігівській області та Національної поліції України у частині керування 30.10.2020 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що призвело до вчинення дорожньо-транспортної пригоди та невиконання законних вимог поліцейських щодо проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому Законом порядку, що у свою чергу підриває довіру та авторитет до Національної поліції України.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» (далі - Закон).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 3 Закону визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

В силу пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Так, частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), передбачено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону, зобов`язує поліцейського, серед іншого: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки. З метою урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), з вимогами яких, згідно з пунктом 4 розділу І, особу ознайомлюють під час прийняття на службу до поліції.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Частини перша, третя, четверта та десята статті 14 Дисциплінарного статуту передбачають, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно частин першої, другої, четвертої, сьомої, десятої, п`ятнадцятої статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування. Забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування. Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України. За рішенням керівника, який призначив службове розслідування, розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією у відкритому засіданні. У такому разі поліцейський, який притягається до відповідальності, у письмовій формі не пізніше ніж за три дні повідомляється про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 № 893, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі - Порядок проведення службових розслідувань).

Згідно пункту 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Пунктом 2 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань передбачено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Згідно з частинами першою, другою статті 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи рядового і начальницького складів Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту і Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, ці особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи і адміністративний арешт. Інші, крім зазначених у частині першій цієї статті, особи, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів або спеціальних положень про дисципліну, у випадках, прямо передбачених ними, несуть за вчинення адміністративних правопорушень дисциплінарну відповідальність, а в інших випадках - адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Відповідно до частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стали обставини порушення ним службової дисципліни, вимог статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині керування 30.10.2020 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що призвело до вчинення дорожньо-транспортної пригоди та невиконання законних вимог поліцейських щодо проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому Законом порядку, що у свою чергу підриває довіру та авторитет до Національної поліції України.

Таким чином, хоч постановою Городнянського районного суду Чернігівської області від 20.11.2020 у справі № 732/1631/120 було закрито провадження про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а.с. 25), однак суд погоджується з позицією відповідача, що в межах розгляду цієї справи не повинно досліджуватись питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення, а повинна надаватись правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку. При цьому, наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, 03.11.2020 начальником Головного управління Національної поліції в Чернігівській області видано наказ № 1831 про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії за фактом події за участю оперуповноваженого СКП Городнянського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , яка мала місце 30.10.2020 (а.с. 85).

Відповідно до висновку службового розслідування, затвердженого начальником ГУНП в Чернігівській області 10.10.2020, комісією встановлено, що 30.10.2020 близько 23:30 до ГУНП в Чернігівській області надійшла інформація про те, що цього ж дня о 22.26 по вул. 1-го Травня, поблизу будинку за №.40 у м. Городня, Чернігівської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю оперуповноваженого СКП Городнянського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 . За попередньою інформацією було встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 перебуваючи поза службою в цивільному одязі, керуючи власним автомобілем «DAEWOO LANOS» н.з НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на паркан будинку № 40 по вул. 1-го Травня у м. Городня. У результаті ДТП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, СГМ, рвана рана лівої брови. Від проходження медичного освідування на стан сп`яніння у встановленому законом порядку старший лейтенант поліції ОСОБА_1 відмовився (додатково в останнього було взято аналіз крові). Автомобіль «DAEWOO LANOS» н.з НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження у вигляді деформованої передньої частини. Відносно ОСОБА_1 складено адміністративні протоколи за адміністративні правопорушення, передбачені статтею 124 та частиною першою статті 130 КУпАП.

На місці події поліцейськими СРПП було відібрано письмову заяву від громадянина Республіки Молдова громадянина ОСОБА_4 на ім`я начальника Городнянського відділення поліції з проханням не проводити перевірку, оскільки транспортний засіб марки «ДАФ» під його керуванням, ніяких механічних пошкоджень не отримав та особисто він тілесних ушкоджень також не отримав, а також пояснення від пасажира вказаної вантажівки громадянина ОСОБА_5 , який також зазначав, що автомобіль, в якому він перебував, також ніяких механічних пошкоджень не отримав. Також пасажир вантажного автомобіля додав, що 30.10.2020 близько 22.30 години він рухався зі своїм колегою водієм на автомобілі марки «ДАФ» у м. Городня по вул. 1-го Травня та побачили, що назустріч їм рухався автомобіль марки «DAEWOO LANOS», який раптово став маневрувати по проїжджій частині та проїхавши їх автомобіль, з`їхав на узбіччя (а.с. 119, 127).

Також, громадянин ОСОБА_6 на ім`я начальника Городнянського відділення поліції подав заяву з проханням не проводити перевірку по факту пошкодження паркану його домогосподарства, оскільки вважає пошкодження незначним (а.с. 126).

У висновку службового розслідування також вказано, що опитані поліцейські СРПП № 2 Городнянського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області сержант поліції ОСОБА_3 , сержант поліції ОСОБА_2 , капітан поліції ОСОБА_7 пояснили, що 30.10.2020 перебували в добовому наряді у складі ГРПП. Так о 22.56 годині під час патрулювання вулиць м. Городня на службовий планшет надійшло повідомлення про те, що по вул. 1-го Травня сталося ДТП за участю вантажівки та легкового автомобіля марки «DAEWOO LANOS». Прибувши на місце події, було встановлено, що автомобіль марки «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться на узбіччі близько 50 м від перехрестя вул. 1-го Травня та вул. Свято-Миколаївської з явними механічними пошкодженнями. По прибутті на місце події КШМД, водія автомобіля марки «ДЕУ Ланос» було госпіталізовано до КНП «Городнянська ЦРЛ».

При з`ясуванні обставин даної пригоди ОСОБА_3 було опитано пасажира вантажного автомобіля, який пояснив, що повертаючи з вул. Свято-Миколаївської на вул. 1-го Травня, та закінчивши маневр повороту, не виїжджаючи на смугу зустрічного руху, помітив як назустріч їхав автомобіль марки «DAEWOO LANOS», який, минувши їх автомобіль, викинуло на узбіччя. Після встановлення обставин ДТП, як вказує опитуваний ОСОБА_3 , він поїхав до КНП «Городнянська ЦРЛ», оскільки на вантажному автомобілі були відсутні будь-які механічні пошкодження та водій даного автомобіля написав зустрічну заяву, в якій вказав, що претензій до водія автомобіля марки «DAEWOO LANOS» не має та тілесні ушкодження у нього відсутні. Водієм автомобіля марки «DAEWOO LANOS»д.н.з. НОМЕР_1 виявився громадянин ОСОБА_1 , відносно якого було складено адміністративний протокол за статтею 124 КУпАП за порушення пункту 12.1 ПДР України, який у присутності двох свідків відмовився від підпису та будь-яких пояснень у протоколі, зіславшись на погане самопочуття.

Після встановлення обставин ДТП, ОСОБА_2 вказав, що він поїхав до КПП «Городнянська ЦРЛ» з метою встановлення наявності чи відсутності у водія ознак алкогольного сп`яніння. Водієм автомобіля марки «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_1 виявився громадянин ОСОБА_1 , якому було запропоновано пройти тест на вміст алкоголю у встановленому законом порядку, на що ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, зіславшись на погане самопочуття, в результаті чого відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за статтею 130 КУпАП за порушення пункту 2.5 ПДР України, який у присутності двох свідків відмовився від підпису та будь-яких пояснень у протоколі, зіславшись на погане самопочуття.

При з`ясуванні обставин даної пригоди, ОСОБА_8 вказав, що ним було опитано водія вантажного автомобіля, який пояснив, що повертаючи з вул. Свято-Миколаївської на вул. 1-го Травня, та закінчивши маневр повороту, не виїжджаючи на смугу зустрічного руху, помітив як назустріч їхав автомобіль марки «DAEWOO LANOS», в момент, коли вказаний автомобіль зрівнявся з його вантажівкою, його почало кидати в різні сторони дороги та зрештою викинуло на узбіччя. На вантажному автомобілі були відсутні будь-які механічні пошкодження та водій даного автомобіля написав зустрічну заяву, в якій вказав, що претензій до водія автомобіля марки «DAEWOO LANOS» не має та тілесні ушкодження у нього відсутні. Після проведення всіх необхідних заходів, як зазначив ОСОБА_8 , він залишився на місці події чекати евакуатор для транспортування автомобіля марки «DAEWOO LANOS».

Опитаний під час службового розслідування слідчий СВ Городнянського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 , серед іншого, пояснив, що ним проводились заходи по встановленню обставин ДТП для правильної кваліфікації вказаного правопорушення. При спілкуванні з лікарем, а також при візуальному огляді постраждалого було встановлено, що тілесні ушкодження у ОСОБА_1 мають ознаки легких тілесних ушкоджень, при безпосередньому спілкуванні з останнім, опитуваному вдалося дізнатися, що в автомобілі він їхав сам, більше інформації дізнатися у нього не вдалося, так як ОСОБА_1 скаржився на сильне запаморочення в голові та сильний головний біль, крім того, на погляд опитуваного, останній перебував у шоковому стані та ознак сп`яніння не мав.

Опитаний під час службового розслідування начальник Городнянського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області капітан поліції ОСОБА_10 , зокрема, пояснив, що прибувши до лікарні стало відомо діагноз ОСОБА_1 , а саме: ЗЧМТ, СГМ, рвана рана лівої брови. Також до лікарні було викликано наряд ГРПП для проведення медичного освідування та опитування ОСОБА_1 .. До приїзду вказаного наряду до лікарні у ОСОБА_1 було відібрано кров для аналізу на предмет сп`яніння. В подальшому під час перебування в лікарні ОСОБА_1 , відмовився від проходження медичного освідування на стан сп`яніння та дачі пояснень, скаржився на погане самопочуття, неможливість встати з ліжка та важкість дихання, що було зафіксовано за допомогою нагрудної бодікамери.

Опитаний під час службового розслідування оперуповноважений СКП Городнянського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 пояснив, що 30.10.2020 близько 22.00 години, перебуваючи поза службою, без табельної вогнепальної зброї, виїхав з місця свого проживання в своїх справах на власному автомобілі марки ««DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_1 . Близько 22.30 години їхавши по вул. 1-го Травня у м. Городня в напрямку перехрестя вул. 1-го Травня та вул. Свято-Миколаївської. Під`їжджаючи до вказаного перехрестя став здійснювати маневр повороту ліворуч на вул. Свято-Миколаївську та в цей час, на думку опитуваного, вийшла з ладу система рульового керування автомобіля у зв`язку з чим йому не вдалося здійснити поворот до кінця. Але, вживши всіх необхідних заходів, згідно правил дорожнього руху, автомобіль став некерованим та скоїв наїзд на паркан прибудинкової території приватного будинку по вул. 1-г Травня . У результаті зіткнення вдарився головою та грудною клітиною, наслідок чого втратив свідомість, до якої прийшов у момент, коли з автомобіля його діставали сторонні особи, але хто саме не пам`ятає. В подальшому КШМД його було доставлено до КНП «Городнянська ЦРЛ», де надавалась медична допомога. Подробиць того, що було далі повідомити не може, оскільки за станом свого здоров`я та через те, що у нього відбувалась короткочасна втрата свідомості. В той же час опитуваний повідомив, що він пам`ятає про те, що йому пропонували пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння та він від цього не відмовлявся, але враховуючи свій фізичний стан не міг цього зробити. Про те, що відбувалося в подальшому не пам`ятає, так як знаходився в ліжку під дією лікарських препаратів. Також опитуваний зазначив, що 30.10.2020, в тому числі перед ДТП та після нього, алкогольних напоїв не вживав, лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не приймав.

Судом було допитано в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 який пояснив, що в КНП «Городнянська ЦРЛ», перебуваючи біля ОСОБА_1 був відчутний запах алкоголю, запитували позивача про вживання алкогольних напоїв та про проходження освідування, на що позивач не підтверджував вживання алкогольних напоїв, не відмовлявся від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, але пояснив, що не взмозі пройти огляд на стан сп`яніння через погане самопочуття. Вказав, що позивач перебував у ліжку, не рухався.

Крім того, судом було допитано в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , який зазначив, що в лікарні, де перебував ОСОБА_1 , ним було складено направлення на освідування на спеціальний засіб «Алконт». Вказав, що освідування можливе за допомогою спеціального засобу або з забором крові. У зв`язку з виявленням запаху алкоголю з порожнини рота та у зв`язку з тим, що позивач зазначав, що був не взмозі пройти тест, не може дихати, за ознаками алкогольного сп`яніння було складено протокол за статтею 130 КУпАП. Після складання протоколу дізнався про наявність висновку щодо ступеня сп`яніння.

Також судом було досліджено відеозапис, зроблений за допомогою нагрудної бодікамери поліцейського, з якого судом встановлено, що позивачу в лікарні пропонувалось пройти освідування на стан сп`яніння, однак ОСОБА_1 , перебуваючи у ліжку, пояснив, що погано себе почуває, тест пройти не може, важко дихати.

Так, суду було надано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.10.2020, складений відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858.

Так, згідно вказаного висновку, ОСОБА_1 , який був направлений на огляд поліцейським СРПП № 2 Городнянського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області сержантом поліції ОСОБА_2, був тверезий (а.с. 154).

З пояснень свідка ОСОБА_2 судом встановлено, що ним в лікарні складалося направлення на проведення освідування позивача на стан алкогольного сп`яніння, а тому суд вважає, що, враховуючи повідомлення ОСОБА_1 про неможливість освідування через погане самопочуття, яке було наслідком ДТП, поліцейський перед складанням відповідних матеріалів, повинен був пересвідчитись в наявності висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, враховуючи, що згідно вищенаведеної Інструкції проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я здійснюється з забором зразків біологічного середовища.

Таким чином, зважаючи на фізичний стан позивача після ДТП, пропонування ОСОБА_1 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння саме під час перебування останнього в лікарні та вже після проведення медичних маніпуляцій, не встановлення в судовому засіданні факту відмови позивача від освідування на стан алкогольного сп`яніння, складення поліцейським направлення на освідування та подальше складення висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.10.2020, згідно якого ОСОБА_1 був тверезий, висновки службового розслідування в частині встановлення обставин щодо керування позивачем транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмови позивача від проходження тесту для встановлення стану алкогольного сп`яніння суперечать встановленим судом обставинам, а протокол за статтею 130 КУпАП складено поліцейським без врахування висновку щодо результатів медичного огляду.

Крім того, висновок службового розслідування містить протилежні покази опитаних осіб щодо наявності у позивача ознак алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи обґрунтованість оскаржуваних наказів, суд виходить із того, що відповідний висновок має прийматися на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, які були досліджені під час перевірки і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню.

При цьому належність доказу означає встановлення інформації (фактичних даних), які визначають предмет доказування. Зміст фактичних даних повинен відповідати їх формі, а саме документально підтверджувати певні обставини, на які посилається сторона, тобто мати ознаку допустимості, що виключає суперечливість поєднання змісту та форми доказу. Останній критерій є обов`язковою ознакою для правової придатності доказу та його достовірності, що, в свою чергу, визначає якісну оцінку вже наявного доказу як належного та допустимого, тобто дозволяє перевірити його правдоподібність та відповідність реальній дійсності у співвідношенні з іншими засобами доказування.

Відповідне дисциплінарне провадження повинно бути здатним призвести до встановлення фактів справи та до встановлення і покарання винних осіб. Отже, розслідування повинно бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні або необґрунтовані висновки. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події. Будь-який недолік розслідування, що стає на заваді встановленню причин порушення, є загрозою недотримання цього стандарту.

Разом з тим, відповідачем не було наведено належних та допустимих доказів на підтвердження обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який відображений у висновках службового розслідування, та необхідність накладення на нього такого дисциплінарного стягнення, як звільнення, що є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем не вжито заходів щодо об`єктивного та оперативного встановлення обставин, які б доводили вину позивача, оскільки саме проведення розслідування в частині, що стосується позивача, було поверховим та неповним.

За таких обставин, суд зазначає, що висновок відповідача про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, суть якого зазначено вище, був поспішним, оскільки не було взято до уваги істотних обставин, зокрема наявність медичного висновку про відсутність в позивача алкогольного сп`яніння.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.08.2019 у справі № 802/925/17.

Таким чином, внаслідок недоведення відповідачем належними та допустимими доказами вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що тягне за собою застосування крайнього заходу дисциплінарного впливу у вигляді звільнення, наявні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Нідзельського В.О. від 10.11.2020 № 1572 щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції, від 20.11.2020 № 324 о/с щодо звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції згідно пункту 6 частини першої статті 77 (в зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до частини шостої статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

У постанові Верховного Суду України від 21.05.2014 у справі № 6-33цс14 зазначається, що у разі встановлення факту звільнення без законної підстави або з порушенням передбаченого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Таким чином, враховуючи, що оскаржуваний наказ про звільнення вже визнано таким, що підлягає скасуванню, а також те, що останнім робочим днем позивача було 20.11.2020, позовна вимога позивача про поновлення його на посаді підлягає задоволенню шляхом поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області з 21.11.2020.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік (частина друга статті 235 Кодексу законів про працю України).

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.11.2020 по 05.02.2021.

Суд звертає увагу, що при визначенні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу застосовуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок).

Абзацом третім пункту 3 Порядку передбачено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Як вбачається з пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Згідно абзаців першого та третього пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до абзацу першого пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 25.11.2020 № 874/124/21/01-2020, яка була надана суду позивачем, розмір середньоденного грошового забезпечення позивача з розрахунку календарних днів становить 454,33 грн. (а.с. 28).

Враховуючи, що 20.11.2020 був останнім робочим днем позивача, за який йому було нараховано та виплачено грошове забезпечення, тому стягненню підлягає грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 21.11.2020 по 05.02.2021 в розмірі 34983,41 грн. (77 днів вимушеного прогулу * середньоденне грошове забезпечення 454,33 грн.).

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до пунктів 2 та 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відтак, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 13629,90 грн. (30 днів вимушеного прогулу * середньоденне грошове забезпечення 454,33 грн.) підлягає негайному виконанню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області (просп. Перемоги, 74, м. Чернігів, 14000, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Нідзельського В.О. від 10.11.2020 № 1572 щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Нідзельського В.О. від 20.11.2020 № 324 о/с щодо звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції згідно пункту 6 частини першої статті 77 (в зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) Закону України «Про Національну поліцію».

Поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області з 21.11.2020.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 21.11.2020 по 05.02.2021 в розмірі 34983,41 грн. без урахування обов`язкових податків та зборів.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 13629,90 грн. без урахування обов`язкових податків та зборів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.02.2021.

Суддя Н.М. Баргаміна