Справа № 278/2748/20
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року м. Житомир справа № 278/2748/20

категорія 102010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Оліївської сільської об`єднаної територіальної громади Житомирського району Житомирської області про визнання неправомірною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

13.10.2020 до Житомирського районного суду Житомирської області надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Оліївської сільської об`єднаної територіальної громади Житомирського району Житомирської області, в якій позивач просить:

- визнати неправомірною бездіяльність Оліївської сільської об`єднаної територіальної громади Житомирського району Житомирської області щодо розгляду заяви від 14.08.2020;

- зобов`язати відповідача розглянути його заяву від 14.08.2020 та прийняти відповідне рішення з приводу викладеного у зверненні та надати письмову відповідь.

Ухвалою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 19.10.2020 передано справу за підсудністю до Житомирського окружного адміністративного суду, яка надійшла до суду 20.11.2020.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2020 дану справу передано для розгляду судді Єфіменко О.В.

Позивач в обґрунтування позовних вимог вказав, що надіслав до відповідача звернення відповідно до Закону України "Про звернення громадян" із заявою з приводу земельної ділянки площею 0,15 га, яка розташована в с. Сонячне Житомирського району та належить йому на праві приватної власності, яку відповідачем отримано 18.08.2020, однак відповіді на подану заяву у встановлений Законом строк не отримав.

Таку бездіяльність відповідача щодо розгляду поданої заяви позивач вважає протиправною, а тому звернувся із даним позовом до суду.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

30.12.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву №1937/01-16/20 від 15.12.2020 (а.с.26), в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку із безпідставністю.

Наголошує, що Оліївська сільська рада надала відповідь на звернення позивача листом №1336/02-16/20 від 10.09.2020, а тому не має правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до наказу №01-95-в від 29.12.2020 (у період з 04.01.2021 до 15.01.2021) суддя Єфіменко О.В., перебувала у щорічній відпустці, а тому розгляд даної справи судом відкладався.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені доводи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що позивач звернувся до Оліївської сільської ради із зверненням щодо відшкодування вартості належної йому на праві приватної власності земельної ділянки площею 0,15 га, що розташована в с.Сонячне Житомирського району, або виділення аналогічної земельної ділянки. Лист направив рекомендованим поштовим відправленням 14.08.2020 (а.с.3).

Надіслане звернення Оліївська сільська рада отримала 18.08.2020, про що свідчить відстеження за трек-номером (а.с.30).

Як вказує представник відповідача у відзиві на позов, відповідь на звернення позивача від 14.08.2020 сільською радою надано, на підтвердження чого додає до матеріалів справи лист №1336/02-16/20 від 10.09.2020 (а.с.27). Втім, на підтвердження направлення вказаного листа позивачу, будь-яких доказів представником відповідача не надано.

Разом з тим, позивач станом на день звернення до суду стверджує, що відповідь на звернення не отримував, а тому вважаючи бездіяльність відповідача протиправною та такою, що грубо порушує законні права та його інтереси звернувся до суду за захистом його прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вказує наступне.

Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).

Відповідно до ст.1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Статтею 3 вищевказаного Закону визначене право на доступ до публічної інформації, яке гарантується: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак (ст.4 Закону № 2939-VI).

Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону № 2939-VI визначено, що доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно з ст.12 вказаного Закону, суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Пунктом першим частини першої статті 13 вищенаведеного Закону, передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

За приписами ч.1 ст. 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані: оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; вести облік запитів на інформацію; визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

При цьому, порядок оформлення запитів на інформацію визначено ст. 19 Закону №2939-VI.

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (ч.1 ст.19 цього ж Закону).

Строк розгляду запитів на інформацію врегульований ст. 20 Закону № 2939-VI, згідно з частиною першою якої розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Приписами частини четвертої статті 20 Закону № 2939-VI визначено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Так, як вже зазначалося позивач у зверненні від 14.08.2020 просив відшкодувати вартість належної йому на праві приватної власності земельної ділянки площею 0,15 га, що розташована в с.Сонячне Житомирського району, або виділити аналогічну земельну ділянку. На подане звернення позивач мав право у строк передбачений ст.20 Закону №2939-VI отримати відповідь.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР від 21.05.1997 (далі Закон №280/97-ВР) відповідно до Конституції України.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закон №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос (ч.2 ст.59 Закон №280/97-ВР).

У свою чергу, частиною 3 статті 59 вказаного Закону передбачено, що рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Частиною 11 статті 59 вказаного Закону передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Як свідчать матеріали справи, звернення позивачем надіслано до відповідача 14.08.2020, яке отримано сільською радою 18.08.2020, втім доказів отримання відповіді на таке звернення матеріали справи не містять.

На підтвердження надання відповіді на подане позивачем звернення від 14.08.2020, відповідач до відзиву на позов додав відповідь на таке звернення, викладене у листі №1336/02-16/20 від 10.09.2020 (а.с.27).

Втім суд позбавлений можливості перевірити вказані факти, у зв`язку із відсутністю в матеріалах справи доказів направлення такої відповіді позивачу, а тому належним захистом прав позивача є зобов`язання відповідача повторно направити відповідь на звернення позивача від 14.08.2020.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч.1 ст.72 КАС України).

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та захистити права позивача, шляхом визнання протиправними дій Оліївської сільської об`єднаної територіальної громади Житомирського району Житомирської області щодо неналежного направлення відповіді на звернення ОСОБА_1 від 14.08.2020 та зобов`язати Оліївську сільську об`єднану територіальну громаду Житомирського району Житомирської області належним чином надіслати відповідь на звернення ОСОБА_1 від 14.08.2020.

З урахуванням встановлених фактів, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення частково.

Враховуючи відсутність документально підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Оліївської сільської об`єднаної територіальної громади Житомирського району Житомирської області (вул. Ступницького, 68, с.Оліївка, Житомирського району, Житомирської області, 12402. РНОКПП/) про визнання неправомірною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, про визнання бездіяльності незаконною, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Оліївської сільської об`єднаної територіальної громади Житомирського району Житомирської області щодо неналежного направлення відповіді на звернення ОСОБА_1 від 14.08.2020.

Зобов`язати Оліївську сільську об`єднана територіальну громаду Житомирського району Житомирської області належним чином надіслати відповідь на звернення ОСОБА_1 від 14.08.2020.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст рішення складено: 12.02.2021.