Справа № 120/5933/20-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

15 лютого 2021 р. Справа № 120/5933/20-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської медико-соціальної експертної комісії № 2 Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вінницької міської медико-соціальної експертної комісії № 2 Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 03.04.2015 року їй встановлено ІІІ групу інвалідності, яка в подальшому була пролонгована. При повторному огляді 20.08.2018 року, Вінницькою міською МСЕК № 2 позивачці не було підтверджено групу інвалідності, та прийнятим рішенням 20.08.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у встановленні ІІІ групи інвалідності.

В порядку оскарження рішення від 20.08.2018 року позивача 20.09.2018 року повторно оглянуто Вінницькою міською МСЕК № 2 та прийнято рішення, яким відмовлено у встановленні інвалідності, та, як наслідок ОСОБА_1 видано довідку від 20.09.2018 року про невизнання її інвалідом, за формою 167/0.

Як зазначає позивач, прийняте рішення комісією від 20.09.2018 року не оскаржувала.

Ухвалою від 12.01.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, у зв`язку з тим, що оскаржуючи рішення Вінницької обласної медико-соціальної комісії № 2 від 20.09.2018 року, позивачкою було пропущено шестимісячний строк звернення до суду та не було надано оскаржуване рішення від 20.09.2018 року, а в разі не можливості його надати, не було заявлено клопотання про витребування такого.

На виконання вимог зазначеної ухвали, позивачем направлено клопотання про поновлення строку звернення до суду, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 у зв`язку із нестійким станом здоров`я протягом 2019-2020 років зверталась до медичних закладів, однак підтвердження відвідування цих закладів, тобто лист непрацездатності, позивач не просила, з огляду на те, що не перебуває у трудових відносинах, а тому до суду такий надати не може. У зв`язку з чим, посилається на встановленні карантинні обмеження на території України та просить суд поновити строк на звернення до суду.

Визначаючись стосовно поданого клопотання, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини 4 статті 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями визначає Положення про медико-соціальну експертну комісію та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1317.

Відповідно до пунктів 3, 4 Положення № 1317, медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Пунктом 11 зазначеного положення передбачено, що міські, міжрайонні, районні комісії визначають ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі (...).

Пунктом 12 Положення № 1317 визначено, що Кримська республіканська, обласні, центральні міські комісії серед іншого, повторно оглядають осіб, що звертаються для встановлення інвалідності і оскаржили рішення районних, міжрайонних, міських комісій, перевіряють якість розроблення індивідуальних програм реабілітації, здійснюють контроль за повнотою і якістю їх виконання.

Порядок оскарження рішення комісії передбачено пунктами 23-25 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, у разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської комісії хворий, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання або особа з інвалідністю має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров`я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров`я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення.

Рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ.

МОЗ за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії МОЗ або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико-соціальної експертизи.

В особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, Кримська республіканська, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ) та Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів (м. Вінниця). Після обстеження зазначені науково-дослідні установи складають консультативні висновки, які для комісії мають рекомендаційний характер.

Рішення комісії може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку.

Отже, вказаними положеннями визначений вичерпний порядок дій заявника в частині непогодження із прийнятим рішенням комісії, яким є адміністративний, а потім судовий вид оскарження.

Однак, як зазначає сама позивач у позовній заяві прийняте рішення вона не оскаржувала.

Разом з тим, як встановлено судом та не заперечується позивачем, 20.09.2018 року Вінницькою міською МСЕК № 2 позивача було повторно оглянуто та того ж дня у відповідності до Порядку № 1317 надано довідку за формою 167/0 про невизнання ОСОБА_1 інвалідом.

Таким чином про порушене право позивачу стало відомо ще 20.09.2018 року, відповідно до суду вона мала можливість звернутись протягом 6 місяців. Водночас, із адміністративним позовом ОСОБА_1 звернулась лише в жовтні 2020 року, що свідчить про пропущення шестимісячного строку звернення до суду.

Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

При вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку до дати звернення з позовною заявою.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк звернутись до суду.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав на оскарження рішення, дії чи бездіяльності у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.

Окрему увагу необхідно акцентувати на тому, що при вирішенні питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд повинен звертати увагу на усі доводи позивача; на тривалість строку, який пропущено; на поведінку позивача протягом цього строку; на дії, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності. Суди повинні гарантувати доступ до правосуддя особам, які вважають, що їх право порушене, і діяли добросовісно, але пропустили строк звернення до суду з поважних причин.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у справі № 473/653/17 (постанова від 26.06.2018 року, ЄДРСРУ № 74991952).

Суд вважає, що посилання позивачки ОСОБА_1 на нестійкий стан здоров`я, за відсутності будь-яких доказів, не є обставинами, які унеможливили своєчасне звернення до суду протягом досить тривалого часу, з вересня 2018 року до жовтня 2020 року.

Таким чином, суд не визнає поважними причини пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до частини 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених ч. 3 та 4 ст. 123 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду, відтак позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 241, 248, 256 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницької міської медико-соціальної експертної комісії № 2 Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Альчук Максим Петрович