Справа № 219/8102/20
Суддя: Погрібна Н. М.
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/8102/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі головуючого судді Погрібної Н.М., за участю секретаря Захарчук М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу прикордонної служби «Мілове» ім. Віктора Банних про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

позивач звернувся з адміністративним позовом до відділу прикордонної служби «Мілове» ім. Віктора Банних про скасування постанови серії СхРУ № 072600 від 28.08.2020 року по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28.08.2020 року вона виїхала з тимчасово окупованої території України, оскільки починався новий навчальний рік та вона супроводжувала своїх дітей до навчального закладу, у зв`язку з початком навчального року. У спробі отримати дозвіл на перетин лінії розмежування, позивач отримав відмову, оскільки вона зареєстрована на тимчасово окупованій території України та не має право виїжджати за її межі. Постановою відділу прикордонної служби «Мілове» ім. Віктора Банних серії СхРУ № 072600 від 28.08.2020 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено штраф в розмірі 1700 грн. за те, що вона перетнула державний кордон з тимчасово окупованої території України до РФ через тимчасово не працюючий пункт пропуску «Маринівка», чим порушив вимоги п. 3 постанови КМУ № 815 від 17.07.2019 року. З постановою не згодна, вважає її необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповними з`ясуваннями обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Позивачка, будучи повідомленим про дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, в заяві додатково зазначила, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення їй не було роз`яснено її прав, вона була позбавлена можливості на правову допомогу, не було надано доказів її вини.

Представник відповідача, будучи повідомленим про дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Разом з тим, до початку судового засідання на електронну пошту суду від начальника Луганського прикордонного загону ім. Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить відмовити у задоволенні позовних вимог з таких підстав. Так, 28.08.2020 року на ділянці проведення операції об`єднаних сил в межах Донецької та Луганської областей функціонувало КПВВ «Станиця Луганська» з 07,00 до 18,30 про що наявна інформація в Інтернет виданнях та на сайтах Операції об`єднаних сил, Державної прикордонної служби, Східного регіонального управління та відповідних прикордонних загонів, а 24 та 28 серпня 2020 року здійснювався пропуск громадян через КПВВ « Новотроїцьке» з 07.00 до 18.30, про роботу яких та кількість осіб, які здійснили виїзд з ТОТ України у Донецькій та Луганській областях і в`їзд до таких територій у визначених КПАА постійно інформують в Інтернет виданнях та на сторінках у соціальних мережах Операції об`єднаних сил, сайтах Державної прикордонної служби Східного регіонального управління та відповідних прикордонних загонів, у зв`язку з чим, позивач мала фізичну можливість в законний спосіб здійснити виїзд з ТОТ України. азом з тим, позивач під час перетину державного кордону України з території Російської Федерації в ППР «Мілове» пояснила, що 28.08.2020 року здійснила виїзд з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації, чим порушила Порядок виїзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій, визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 року № 815. При дачі пояснень позивач не висказувала будь-яких заперечень або зауважень щодо змісту відібраних пояснень та не надала будь-яких документів, які могли звільняти її від адміністративної відповідальності або пом`якшувати відповідальність за адміністративне правопорушення. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні пояснення позивача, написані нею власноруч, в яких вона підтвердила данні, викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення. Крім того, в матеріалах справи наявна заява позивача про роз`яснення їй права на отримання безоплатної правової допомоги, від чого вона відмовилась та зазначила, що бажає захищати себе особисто. Таким чином, начальник Луганського прикордонного загону ім. Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України вважає, що ОСОБА_2 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення врахувала обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, щире розкаяння винної та винесла мінімальне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою України, має зареєстроване місце проживання на тимчасово окупованій території за адресою: АДРЕСА_1 , є внутрішньо переміщеною особою, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 15.03.2017 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що постановою серії СхРУ № 072600 від 28.08.2020 року начальника 2 групи відділення КПП «Мілове» ім. В. Банних, ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді 1700 грн. штрафу на підставі того, що 28.08.2020 року, о 15 год.10 хв., під час прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» у міждержавному пункті пропуску через державний кордон України «Мілове» було виявлено ОСОБА_1 , яка пояснила, що 27.08.2020 року, вона перетнула державний кордон України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово непрацюючий пункт пропуску через державний кордон України «Маринівка», чим порушив п. 3 «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 року № 815.

В основу винесеної постанови посадовою особою суб`єкта владних повноважень було покладено визнання провини ОСОБА_1 у виявленому правопорушенні, що має ознаки складу, передбаченого ст. 204-2 ч. 1 КУпАП.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На підставі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Не зважуючи на норми вищезазначеної статті, як встановлено судом, позивача було позбавлено процесуального права на захист, не взято до уваги її пояснення, і зазначене відповідачем не спростовано.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 204-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

Отже, вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту, який регулює процедуру в`їзду/виїзду осіб і транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, і переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, яким є «Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 року № 815 (далі Порядок).

Так, за п. 3 згаданого Порядку в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку. Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено.

Отже, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 204-2 ч. 1 КУпАП, є порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

Таким чином, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Як зазначено у ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, відповідачем у порушення ч. 2, 5 ст. 77 КАС України не було подано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності дій як з ухвалення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, так і доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст. 204-2 ч. 1 КУпАП, тобто на підтвердження правомірності винесеної відносно позивача 28 серпня 2020 року оскаржуваної постанови.

При цьому, суд звертає увагу на те, що сам факт визнання особою вини у адміністративному правопорушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про накладення на таку особу стягнення за відсутності інших належних доказів, тому не звільняє посадову особу суб`єкта владних повноважень доводити правомірність прийнятого рішення.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 8 липня 2020 року по справі № 177/525/17.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем перед судом не було доведено, що у діях позивача 28 серпня 2020 року при перетині державного кордону України було встановлено порушення позивачем «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 року № 815, оскільки не було доведено перетинання позивачем 28 серпня 2020 року, державного кордону України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово недіючий пункт пропуску через державний кордон України «Маринівка».

Наведене свідчить про відсутність будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що за відсутності достатності доказів, в судовому засіданні було підтверджено доводи позивача про відсутність факту порушення ним п. 3 «Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», що свідчить про неправомірність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

З метою повного захисту прав позивача, на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та закрити відповідну справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП у зв`язку із відсутністю доказів тієї події правопорушення, яка відображена в оскаржуваній постанові.

Таким чином, суд дійшов висновку, що постанова від 28 серпня 2020 року серії СхРУ № 072600 підлягає скасуванню, а провадження по справі відносно позивача за ст. 204-2 ч. 1 КУпАП підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 246, 255, 271-272, 286 КАС України, суд

вирішив:

адміністративний позов ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , адреса проживання, як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 , іпн НОМЕР_1 , до відділу прикордонної служби «Мілове» імені Віктора Банних, адреса знаходження: Луганська область, смт. Мілове, вул. Міловська, буд. 58, , про скасування постанови, про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову начальника 2 групи ІВХ відділення ІВХ відділу прикордонної служби "Мілове" ім. В. Банних Охрімової Ірини Сергіївни серії СхРУ № 072600 від 28.08.2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Н.М. Погрібна