Справа № 420/6682/20
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6682/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовом звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ), в якому позивач просить: визнати протиправними дії відповідача в частині перерахунку йому зі зменшення відсоткового розміру пенсії з 88% на 70% від сум грошового забезпечення; зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити пенсію з 01 січня 2016 року в розмірі 88% відсотків відповідних сум грошового забезпечення, вказаної в довідці ГУМВС України в Одеській області від 23 червня 2012 року №16909 з урахуванням проведених виплат.

Позивач зазначив, що він отримує пенсію за вислугу років після звільнення з органів внутрішніх справ за вислугою років, яка складає 24 роки. Пенсія була призначена за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон України №2262-ХІІ) у розмірі 88%.

На даний час перебуває на обліку та отримує пенсію за вислугу років в ГУ ПФУ.

У 2018 році ГУ ПФУ здійснив перерахунок пенсії з 01.01.2016 року та зменшив основний розмір пенсії з 88% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення, що підтверджено перерахунком пенсії за вислугу років з 01.01.2016 року.

Не погоджуючись із вказаними діями відповідача позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою.

Ухвалою суду від 27.07.2020 року позов залишений без руху та позивачу наданий строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 07.08.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 26.08.2020 року зупинено провадження по справі до набрання законної сили рішенням Верховного Суду по справі №420/40/20.

Ухвалою суду від 08.02.2021 року поновлено провадження у справі.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву (а.с.41-43), в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та зазначив, що перерахунок пенсії позивача на виконання постанови КМУ «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018 (далі - постанова КМУ №103) проведено в квітні 2018 року з урахуванням основного розміру грошового забезпечення позивача у розмірі 62%.

Представник відповідача звертає увагу на те, що позовні вимоги позивача є безпідставними, оскільки позивачу ніколи не виплачувалась пенсія у розмірі 88%, що підтверджується протоколом призначення пенсії з 01.11.1997 року та протоколами щодо її перерахунку.

При перерахунку пенсії позивачу у 2018 році з 01.01.2016 року не зменшувався розмір пенсії з 62% грошового забезпечення.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що позивачу з 01.11.1997 року призначено пенсію за вислугу років у розмірі 62% відповідних сум грошового забезпечення (вислуга 24 роки).

На умовах та у розмірах, передбачених постановою КМУ №103, на підставі наданої довідки про розмір грошового забезпечення, здійснено перерахунок пенсії с 01.01.2016 року та при проведенні перерахунку основний розмір пенсії визначений у розмірі 62% грошового забезпечення.

Позивач вважаючи, що йому повинна бути розрахована пенсія з 88% грошового забезпечення звернувся до суду, зазначивши, що йому знижена виплата пенсії - з розрахунку 70% замість 88% грошового забезпечення.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази по справі суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими. При цьому суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Позивачу пенсія за вислугу років у розмірі 62 % грошового забезпечення призначена з 01.11.1997 з підстав, на умовах та у розмірі встановлених статтями 12,13 Закону №2262-ХІІ (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії за цим Законом).

Відповідно до положень статті 63 Закону України №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Судом встановлено, що позивачу неодноразово здійснювався перерахунок пенсії на підставі ст.63 Закону у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення, проте відсотковий розмір (62% грошового забезпечення) пенсії не змінювався.

Позивач у позові не заперечував, що йому пенсія призначена за вислугу років - 24 роки.

Відповідно до пп. «а» ч.1 ст.12 Закону №2262-ХІІ в редакції на час звільнення позивача право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше.

Статтею 13 Закону №2262-ХІІ в редакції на час звільнення позивача було встановлено, що пенсії за вислугу років призначаються, зокрема, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (п. «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

У висновку зазначено, що вислуга років позивача складає 24 роки та йому призначена пенсія з 01.11.2997 року згідно зі ст.12 Закону в розмірі 62% (50% +12% (4роки х3%)).

Позивач не надав до суду жодного доказу свого твердження, що йому була призначена та виплачувалась пенсія у розмірі 88%.

Відповідно до ст. 72, 73, 75, 76 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2,3,6,7,8,9,12,139,241-246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) про визнання протиправними щодо зменшення розміру пенсії з 88 % до 70 % суми грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2016 року дій та зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 року у розмірі 88% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії станом на час здійснення перерахунку з 01.01.2016 року.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.