Справа № 440/4684/20
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 р. Справа № 440/4684/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Бершова Г.Є. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Ігнатьєвої К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.10.2020, суддя І.С. Шевяков, вул. Пушкарівська, 9/26, повний текст складено 09.11.20, по справі № 440/4684/20

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулась до Полтавського окружного адміністративного з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Полтавській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

В обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_1 зазначила, що оскаржуване рішення є протиправним, оскільки роздрібну торгівлю алкогольними напоями вона здійснювала на підставі ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями терміном дії "з 12.04.2019 до 12.04.2020". Вказувала, що відповідно до статті 254 Цивільного кодексу України слід вважати, що строк дії зазначеної ліцензії становить з 12.04.2019 до 12.04.2020 включно, тобто позивач правомірно здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями 12.04.2020 - в останній день строку дії ліцензії. Також нею була отримана нова ліцензія строком дії з 13.04.2020 року по 13.04.2021 року. Позивач вважала, що був відсутній розрив у часі протягом дії ліцензій на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями на 2019-2020 роки та 2020-2021 роки. З цих підстав вважає висновки відповідача про те, що 12.04.2020 року вона здійснила продаж підакцизного товару без діючої ліцензії, необґрунтованими.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 адміністративний позов задоволено.

Податкове повідомлення-рішення № від 10 серпня 2020 року Головного управління ДПС у Полтавській області визнано протиправним та скасовано.

Стягнуто на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області витрати зі сплати судового збору у сумі 840,80 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що останній день дії ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями ФОП ОСОБА_1 з початком дії 12.04.2018 є 11.04.2019, що складає 365 днів - 1 рік. Таким чином, на переконання відповідача, реалізація підакцизної продукції 12.04.2019 проводилася позивачем без відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем подано до суду апеляційної інстанції клопотання про заміну первісного відповідача по справі - Головного управління ДПС у Полтавській області () на Головне управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192), яке підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» визначено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби, в тому числі Головне управління ДПС у Полтавській області ().

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №893 та наказу ДПС України від 30.09.2020 №529 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби", положення про Головне управління ДПС у Полтавській області, затвердженого наказом ДПС України від 12.11.2020 №643, Головне управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192) є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України, є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у Полтавській області ().

Частиною 1 ст. 52 КАС України передбачено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне клопотання про заміну відповідача у справі задовольнити та протокольною ухвалою замінити Головне управління ДПС у Полтавській області () на правонаступника - Головне управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 24.01.2011 та перебуває на обліку як платник податків у контролюючому органі та є платником єдиного податку, про що свідчить залучена до матеріалів справи виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

21.07.2020 на підставі наказу "Про проведення фактичної перевірки" від 16.07.2020 №1005, направлень від 17.07.2020 №1059, №1060 посадовими особами ГУ ДПС у Полтавській області проведено фактичну перевірку магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_1 , господарську діяльність у якому здійснює ФОП ОСОБА_1 , з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за результатами якої складено акт від 21.07.2020 №93/16-31-32-02/ НОМЕР_1 .

З акту перевірки вбачається, що під час перевірки встановлено факт реалізації алкогольних напоїв, а саме віскі "Ханкі Баністер", виробник "Інвер Хауз Бістіллерс ЛТД", Ейрдрай МЛ68ПЛ, Ланаркишир, Шотландія, міцністю 40% об, місткістю 0,5 л, в кількості 1 (одна) пляшка за ціною 353 грн/пляшку на загальну суму чеку 357 грн, що підтверджується фіскальним чеком від 12.04.2020 №9, без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

На підставі вищезгаданого акта перевірки ГУ ДПС у Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.08.2020 №, відповідно до якого до позивача застосовані штрафні санкції у сумі 17 000 грн за порушення частини двадцятої статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".

23.07.2020 позивачем подано заперечення до акта перевірки від 21.07.2020.

За результатами розгляду заперечень відповідач листом від 30.07.2020 №ФОП/Н/5316/16-31-32-02-26 повідомив позивача про те, що обставини, наведені в запереченнях ФОП ОСОБА_1 , ніяким чином не впливають на обґрунтованість висновків акта перевірки від 21.07.2020 №93/16-31-32-02/ НОМЕР_1 .

Позивач, вважаючи податкове повідомлення-рішення від 10.08.2020 № протиправним, звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у позивача наявна ліцензія №1800311, №1800036 дійсна з 12.04.2019 до 12.04.2020, а тому підстав для визнання доведеним факту реалізації позивачем 12.04.2020 р. алкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензії немає.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Колегія суддів зазначає, що правовідносини щодо обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів на території України врегульовані приписами "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР)

Частиною 20 статті 15 Закону №481/95-ВР передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Зважаючи на вимоги наведених приписів, колегія суддів зазначає, що суб`єкт господарювання, маючи на меті здійснювати роздрібний продаж певних видів алкогольних напоїв, зобов`язаний отримати відповідні ліцензії, які оформлені на бланках із наявними в таких відомостях, зокрема строку її дії.

З матеріалів справи встановлено, що з метою здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 оформила в контролюючому органі відповідні ліцензії, а саме: ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 12.04.2019 реєстраційний №1900883 з терміном дії з 12.04.2019 до 12.04.2020 (а.с. 15).

При цьому, колегія суддів зазначає, що термін дії в ліцензії позивача визначений з дати початку та закінчення дії ліцензій - з 12.04.2019 до 12.04.2020.

Отже, останнім днем дії зазначеної ліцензії є 12.04.2020.

Поряд із цим колегія суддів враховує, що позивач як платник податків, діяла добросовісно. Зокрема, враховуючи, що дія ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями від 12.04.2019 реєстраційний №1900883 з терміном дії встановлена до 12.04.2020, ОСОБА_1 заздалегідь, звернулась із відповідною заявою про видачу нової ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та за результатами поданої заяви позивачу було видано нову ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 13.04.2020 реєстраційний №2000774 з терміном дії з 13.04.2020 до 13.04.2021 (а.с. 16).

Тобто поведінка позивача свідчить про те, що позивач не мала жодного наміру на порушення вимог законодавства з питань ліцензування.

Разом із тим, відповідач, посилаючись на застосування щодо визначення строку дії ліцензій на роздрібну торгівлю положень статті 254 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку, вважає, що строк дії ліцензій закінчився 11.04.2020 (з 12.04.2019 по 11.09.2020 365 днів один рік).

Проте, колегія суддів вважає такі доводи апеляційної скарги необґрунтованими, з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону №481/95-ВР визначає, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

За змістом статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.

Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Таким чином, Законом №481/95-ВР лише встановлюється, що ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік. При цьому, Закон №481/95-ВР не визначає з якої дати суб`єкт господарювання набуває право на здійснення ліцензійної господарської діяльності та якою датою закінчується цей термін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 №609 затверджений Перелік органів ліцензування, до яких відносяться територіальні органи ДФС.

Зразки ліцензій на право здійснення експорту, імпорту, оптової та роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами затверджені наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків і торгівлі від 14.05.1996 №260.

Крім того, наказом Державної фіскальної служби України від 24.10.2014 №213 затверджені Рекомендації щодо організації роботи головних управлінь ДФС України із приймання документів та видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

За змістом наказу Міністерства зовнішніх економічних зв`язків і торгівлі від 14.05.1996 №260 до реквізитів, які повинна мати ліцензія, входять, зокрема, реєстраційний номер ліцензії, дата реєстрації; термін дії "з" - "до"; дата видачі ліцензії.

Таким чином, дата реєстрації; термін дії; дата видачі ліцензії є окремими даними, які зазначаються в ліцензії.

Враховуючи, що в ліцензії позивача зазначений термін їх дії з 12.04.2019 до 12.04.2020, колегія суддів вважає, що органом, якій видав ліцензії надано право суб`єкту господарювання здійснювати ліцензійну діяльність, а саме, роздрібну торгівлю алкогольними напоями (пивом) і тютюновими виробами починаючи з 12.04.2019 до 12.04.2020 включно. Судом враховано, що оскільки дата закінчення строку поєднана з прийменником "до", то така прийменникова конструкція в українській мові прямо вказує на зазначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь. У такому випадку ліцензійні дії суб`єкта господарювання в період визначений в ліцензії є правомірними, тобто такими, які дозволені відповідним суб`єктом владних повноважень.

При цьому, статтями 251, 252 Цивільного кодексу України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно частини 1 статті 255 Цивільного кодексу України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

Натомість, відповідно до зразків ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затверджених наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків і торгівлі від 14.05.1996 №260, яким відповідає й ліцензія позивача, у них зазначаються термін її дії, тобто встановлений певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає неможливим застосування щодо визначення строку дії ліцензій положень статті 254 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Колегія суддів також враховує, що статтею 4 Податкового кодексу України визначені основні принципи податкового законодавства, одним з яких є презумпція правомірності рішень платника податку (підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України).

Зазначений принцип застосовується у тому числі в правовідносинах щодо оскарження рішень контролюючих органів (стаття 56 Податкового кодексу України).

Пунктом 56.21 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Крім того, згідно із частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972р. строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі «dies a quo» і спливають опівночі «diesadquem».

За змістом статті 2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «diesadquem» означає день, у який цей строк спливає. Відповідно до частини другої статті 4 Конвенції якщо строк обчислено у місяцях або роках, день «diesadquem» є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає «dies a quo», або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

З урахуванням наведеного самостійного зазначення відповідачем в ліцензіях кінцевої календарної дати її дії «до 12.04.2020», граматичного аналізу вжиття в ліцензіях їх кінцевої дати дії «до 12.04.20» та положень Конвенції, висновок контролюючого органу щодо порушень позивачем вимог законодавства про ліцензування під час роздрібного продажу алкогольних напоїв в останній день чинності ліцензії - 12.04.2020р. - є необґрунтованим.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 04.12.2018р. №820/2208/18, від 30.01.2019 у справі №815/4128/16, від 18.04.2019 у справі №815/1871/16

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що враховуючи те, що у позивача наявна ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями №1900883 дійсна з 12.04.2019 р. до 12.09.2020 включно, отже підстав для визнання доведеним факту реалізації позивачем 12.04.2020 р. алкогольних напоїв без наявності відповідних ліцензій немає, а тому оскаржуване рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 по справі № 440/4684/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов І.С. Чалий
Постанова складена в повному обсязі 12.02.21.