Справа № 754/5150/17
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 754/5150/17
У Х В А Л А

Іменем України

15 лютого 2021 року Деснянський районний суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді - Галась І.А.

при секретарі - Гергель В.А.

розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання бездіяльності неправомірною щодо не прийняття рішення у формі постанови та зобов`язання прийняти таке рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання бездіяльності неправомірною щодо не прийняття рішення у формі постанови та зобов`язання прийняти таке рішення.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21 квітня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання бездіяльності неправомірною щодо не прийняття рішення у формі постанови та зобов`язання прийняти таке рішення повернуто позивачу.

Постановою Верховного суду від 13 грудня 2019 року ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 21 квітня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністравного суду від 20 червня 2017 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду.

В судові засідання 27 лютого 2020 року, 22 квітня 2020 року, 16 червня 2020 року, 27 серпня 2020 року, 30 вересня 2020 року, 30 листопада 2020 року, 15 лютого 2021 року позивач (представник позивача) не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв.

Заяв про розгляд справи за відсутності позивача до суду не надходило.

У відповідності до ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд вжив всіх заходів для належного повідомлення позивача за адресою, що зазначена у позовній заяві та засобами електронного зв`язку за номером телефону, зазначеним позивачем в позовній заяві. Про причину неявки або про зміну місця проживання позивач суду також не повідомив.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави ( рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, повторну неявку позивача у судове засідання, неповідомлення про причини неявки, відсутність заяви про можливість розгляду справи в його відсутність, суд вважає, що адміністративний позов повинен бути залишений без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись п.4 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання бездіяльності неправомірною щодо не прийняття рішення у формі постанови та зобов`язання прийняти таке рішення залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п?ятнадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий: