Справа № 200/6732/20-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року справа №200/6732/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гайдара А.В., суддів: Компанієць І.Д., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Маріупольського міського управління ГУМВС України в Донецькій області в особі ліквідаційної комісії на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 р. у справі № 200/6732/20-а (головуючий І інстанції Голуб В.А.) за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського міського управління ГУМВС України в Донецькій області в особі ліквідаційної комісії про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Маріупольського міського управління ГУМВС України в Донецькій області в особі ліквідаційної комісії (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач до 27.02.2015 року проходив службу у Приморському РВ Маріупольського міського управління ГУМВС України в Донецькій області. В лютому 2020 року звернувся до відповідача із заявою щодо виплати індексації грошового забезпечення.

Однак, листом від 02.03.2020 року відповідач відмовив у задоволенні звернення ОСОБА_1 . Також на адресу позивача була надіслана довідка, відповідно до якої саме з січня 2012 року по квітень 2014 року, а також у вересні 2014 року індексація грошового забезпечення позивачу не була нарахована та виплачена.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача, та просить суд зобов`язати Маріупольське міське управління ГУМВС України в Донецькій області нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за спірні періоди. (арк.справи 1-5)

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у справі № 200/6732/20-а позов задоволений, внаслідок чого: визнано протиправною бездіяльність Маріупольського міського управління ГУМВС України в Донецькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з січня 2012 року по квітень 2014 року включно, а також у вересні 2014 року. Зобов`язано Маріупольське міське управління ГУМВС України в Донецькій області в особі ліквідаційної комісії нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з січня 2012 року по квітень 2014 року включно, а також у вересні 2014 року. (арк.справи 32-34)

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Сторони у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання, тому, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено копіями паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 (арк.справи 14-16). Має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_2 від 20.07.2016 року (арк.справи 17).

У період з 18.06.2008 року по 27.02.2015 року позивач проходив службу у Приморському РВ Маріупольського міського управління ГУМВС України в Донецькій області. Згідно з витягом з наказу від 27.02.2015 року № 64 о/с ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ в запас (із постановкою на військовий облік) за пунктом 64 "ж" (за власним бажанням) (арк.справи 6).

18 лютого 2020 року позивач звернувся до начальника ГУНМ в Донецькій області із заявою щодо виплати індексації грошового забезпечення (арк.справи 7-8).

Листом від 02.03.2020 року № С-34лк позивачу роз`яснено, що індексація грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачувалась виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків у Приморському РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області. Разом із відповіддю на адресу позивача була надіслана довідка, відповідно до якої саме з січня 2012 року по квітень 2014 року включно, а також у вересні 2014 року індексація грошового забезпечення не була нарахована та виплачена позивачу (арк.справи 9-13).

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, колегія суддів дійшла наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-XII (далі - Закон № 1282-XII).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).

Стаття 4 Закону № 1282-XII визначає підстави для проведення індексації. Так, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Частиною другою статті 5 Закону № 1282-XII визначено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (частина перша статті 9 Закону № 1282-XII).

Відповідно до норм статті 6 Закону № 1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078), який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Пунктом 2 Порядку № 1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, серед іншого, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

У разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (пункт 5 Порядку № 1078).

Згідно з пп.2 пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Так, нормами Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено здійснення індексації грошового забезпечення військовослужбовців. Індексація грошового забезпечення за своєю суттю є державною гарантією щодо оплати праці, метою якої є підвищити грошові доходи громадян для компенсації подорожчання/зростання споживчих товарів і послуг внаслідок інфляції. Проведення індексації заробітної плати (грошового забезпечення) є обов`язком підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, у разі коли індекс споживчих цін перевищив поріг індексації.

Відповідач пояснює припинення нарахування індексації у вказаний період відсутністю фінансових ресурсів для виплати цієї складової грошового забезпечення військовослужбовців.

Колегія суддів зазначає, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення працівника правоохоронних органів є однією з державних гарантій щодо оплати праці, тому така підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті і не повинна ставитись в залежність від бюджетних асигнувань відповідача. Більше того, відповідач міг ставити перед керівництвом питання про перерозподіл фінансування та скерування додатково виділених коштів в першу чергу для нарахування індексації грошового забезпечення працівників, а вже в другу чергу - на премії чи додаткову грошову винагороду.

Отже, відповідач всупереч вимогам Закону № 1282-XII та Порядку № 1078 не провів нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивача за період починаючи з січня 2012 року по квітень 2014 року включно, а також у вересні 2014 року, тому повинен був вчинити ці дії при звільненні ОСОБА_1 зі складу правоохоронних органів в запас.

Аналогічна позиція міститься у постановах Верховного Суду від 19.07.2019 у справі № 240/4911/18, справа № 825/694/17 від 07.08.2019, справа №825/1832/17 від 23.10.2019.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

В іншій частині судове рішення не оскаржується.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Маріупольського міського управління ГУМВС України в Донецькій області в особі ліквідаційної комісії на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 р. у справі № 200/6732/20-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 р. у справі № 200/6732/20-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 15 лютого 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді І.Д. Компанієць

І.В. Сіваченко