Справа № 200/11512/20-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2021-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2021 р. Справа№200/11512/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2020 року позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вулиця Зелінського, 27а) про визнання протиправними та скасування рішення від 22.09.2020 року №349, від 22.10.2020 року №417 про відмову в призначенні пенсії, зобов`язання з 21.09.2020 року призначити, нарахувати та виплачувати пенсію за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 60 відсотків від сум щомісячної (чинної) заробітної плати на посаді заступника начальника відділу обласної прокуратури, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 21.09.2020 року вона звернулась до Маріупольського ОУПФУ із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру». Рішенням Маріупольського ОУПФУ від 22.09.2020 № 349 позивачу відмовлено у призначенні пенсії з посиланням на те, що у разі надання нею до 20.12.2020 документів, визначених у розписці, управлінням буде повторно розглянуто заяву від 21.09.2020. 20.10.2020 нею подано додаткові документи, визначені у розписці. Рішенням Маріупольського ОУПФУ від 22.10.2020 № 417 розглянуто усі надані документи та відмовлено у призначенні пенсії. Вказала, що з 24.01.1996 року до 04.05.2020 року вона працювала в органах прокуратури Донецької області на посадах стажиста, помічника прокурора, прокурора, старшого прокурора, заступника начальника відділу. Вважає, що на час звернення за призначенням пенсії (21.09.2020 року) її вислуга років складала 24 роки 7 місяців 12 днів, з яких 24 роки 3 місяці 11 днів - на посадах прокурорів. Вказала, що рішення Маріупольського ОУПФУ від 22.09.2020 року № 349 є передчасним, оскільки управлінням відповідно до п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, надано час до 20.12.2020 року для надання додаткових документів: довідки про спеціальний стаж та відомостей про шлюби. Незважаючи на це, наступного дня - 22.09.2020 року відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії з посиланням на не підтвердження зміни прізвищ під час шлюбів та відсутність спеціальних документів про стаж. Зазначила, що не приймаючи до уваги довідку прокуратури Донецької області від 09.09.2020 року № 11-503вн-20 про спеціальний стаж, відповідач керувався Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Вказала про відсутність у такій довідці підстав зазначення періодів роботи (накази, розпорядження тощо). Однак, з назви постанови слідує, що вона підлягає застосуванню у випадках відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Трудова книжка у неї була наявна та надана відповідачу, вона містила усі необхідні записи, у тому числі про дати та номери наказів щодо призначення, переведення або звільнення з посад тощо. Додала, що відсутність у довідці про спеціальний стаж відомостей про підстави зазначення періодів роботи (накази, розпорядження тощо) обумовлена тим, що законодавством не встановлено певної форми або вимог до змісту довідки (ніде не передбачено, що така довідка має, крім відомостей щодо періодів роботи і посад, повинна містити дані про накази або розпорядження). Відтак, на її думку, не зазначення таких відомостей не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії.

Ухвалою суду від 14.12.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Представник відповідача через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив на адміністративний позов, у якому зазначив про те, що 21.09.2020 року позивач вперше звернулася до управління з заявою № 8538 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ. Для призначення пенсії заявником надані наступні документи: трудова книжка НОМЕР_2 від 06.02.1989 року, довідка Прокуратури Донецької області №11-503вн-20 від 09.09.2020р., довідка Прокуратури Донецької області про складові заробітної плати № 18- 85-1027 від 10.09.2020р., довідка Прокуратури Донецької області про складові заробітної плати/грошове забезпечення (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед призначенням/ перерахунком пенсії) № 18-83-1025 від 10.08.2020р., довідка Прокуратури Донецької області про чинну заробітну плату № 18-85-1026 від 10.09.2020р, довідка від 14.07.2020 р. № 1411- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, паспорт, ідентифікаційний номер. Згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 06.02.1989 року вона видана на ім`я « ОСОБА_2 », « ОСОБА_3 », « ОСОБА_4 », ОСОБА_5 . Вказав, що трудова книжка НОМЕР_2 від 06.02.1989 року не містить дані про підстави зміни прізвища з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_3 » та не містить дані про прізвище, яке на підставі свідоцтва про укладення шлюбу було змінено на « ОСОБА_1 ». Вказане виключає можливість управління встановити приналежність трудової книжки НОМЕР_2 від 06.02.1998 року заявнику. Крім того, довідка Прокуратури Донецької області від 09.09.2020 року № 11-503вн - 20 не містить підстав зазначення періодів роботи (накази, розпорядження, тощо). Відсутність належних документів про спеціальний стаж роботи позбавляє управління можливості визначити право заявниці на призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» та надати правову оцінку довідці Прокуратури Донецької області від 10.09.2020 року № 18-85-1027 (правильності визначення посади, а також дати на яку сформовано показники посадового окладу, надбавки за вислугу років). Згідно до Індивідуальної відомості про застраховану особу загальний стаж роботи заявника становить 21 рік 08 місяців 01 день. Згідно розписки - повідомлення від 21.09.2020 року, заявника сповіщено про необхідність надання довідки про спеціальний стаж роботи, свідоцтв про укладення шлюбу до 20.12.2020 року. За таких обставин управлінням було вирішено відмовити позивачу в призначенні пенсії за вислугою років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-УП. 20.10.2020 року позивач вдруге звернулась до управління з відповідною заявою № 9614 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1697-УІІ. Розглянувши надані документи встановлено, що стаж роботи позивача за вислугою років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» становить 23 роки 10 місяців 6 днів, в тому числі на посадах прокурорів - 23 роки 10 місяців 6 днів. За таких обставин вирішено відмовити позивачу в призначенні пенсії згідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи за вислугою років. Довідки видані Прокуратурою Донецькою області про чинну заробітну плату № 18-85- від 10.09.2020 року станом на 05.05.2020 року, довідки про складові заробітної плати № 18-85-1026 від 10.09.2020 року не відповідають вимогам ч. 2 статті 86 Закону України «Про прокуратуру». Просив суд у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), громадянка України, відповідно до ст. 43 КАС України здатна здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вулиця Зелінського, 27а), є суб`єктом владних повноважень, основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Наказом прокуратури Донецької області від 04.05.2020 року №376-и звільнено ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу організаційного та правового забезпечення прокуратури Донецької області та органів прокуратури Донецької області на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру» (а.с.28).

Наказом прокуратури Донецької області від 22.05.2020 року №482-к призначено ОСОБА_1 на посаду державної служби категорії «В» головного спеціаліста відділу організаційного та правового забезпечення прокуратури Донецької області за результатами добору шляхом укладення контракту з 25.05.2020 року на період дії карантину та до дня визначення переможця за результатами конкурсного відбору на цю посаду відповідно до законодавства (а.с.29).

Судом встановлено, що 21.09.2020 року позивач звернулась до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою №8538 про призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII.

Для призначення пенсії позивачем були надані наступні документи: трудова книжка НОМЕР_2 від 06.02.1989 року, довідка Прокуратури Донецької області №11-503вн-20 від 09.09.2020р., довідка Прокуратури Донецької області про складові заробітної плати № 18- 85-1027 від 10.09.2020р., довідка Прокуратури Донецької області про складові заробітної плати/грошове забезпечення (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед призначенням/ перерахунком пенсії) № 18-83-1025 від 10.08.2020р., довідка Прокуратури Донецької області про чинну заробітну плату № 18-85-1026 від 10.09.2020р, довідка від 14.07.2020 р. № 1411- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, паспорт, ідентифікаційний номер.

Вказано про перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії: довідка про спец стаж, свідоцтво про шлюб. Строк подання - 20.12.2020 року, що підтверджується розпискою - повідомленням (а.с.40).

Рішенням Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №349 від 22.09.2020 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII. У спірному рішенні зазначено про те, що трудова книжка НОМЕР_2 від 06.02.1989 року не містить дані про підстави зміни прізвища з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_3 » та не містить дані про прізвище, яке на підставі свідоцтва про укладення шлюбу було змінено на « ОСОБА_1 ». Вказане виключає можливість управління встановити приналежність трудової книжки НОМЕР_2 від 06.02.1998 року заявнику. Довідка Прокуратури Донецької області від 09.09.2020 року № 11-503вн - 20 не містить підстав зазначення періодів роботи (накази, розпорядження, тощо). Відсутність належних документів про спеціальний стаж роботи, позбавляє управління можливості визначити право заявниці на призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» та надати правову оцінку довідці Прокуратури Донецької області від 10.09.2020 року № 18-85-1027 (правильності визначення посади, а також дати на яку сформовано показники посадового окладу, надбавки за вислугу років). Згідно Індивідуальної відомості про застраховану особу загальний стаж роботи заявника становить 21 рік 08 місяців 01 день. Згідно розписки - повідомлення від 21.09.2020 року заявника сповіщено про необхідність надання довідки про спеціальний стаж роботи, свідоцтв про укладення шлюбу до 20.12.2020 року. Вказано, що у разі надання заявником до 20.12.2020 року визначених в розписці - повідомленні документів, управлінням буде повторно розглянуто заяву від 21.09.2020 року про призначення пенсії за вислугою років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» (а.с.42-45).

20.10.2020 року позивач звернулась до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою №9614 про призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII.

Для призначення пенсії позивачем були надані наступні документи: трудова книжка НОМЕР_2 від 06.02.1989 року, витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №4 від 23.07.2020 р., № 3 від 23.07.2020 р., №6 від 02.10.2020 р.; довідку про чинну заробітну плату №18-85-1026 від 10.09.2020 р., довідку про складові заробітної плати №18-85-1027 від 10.09.2020р., довідку про складові заробітної плати/грошове забезпечення (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед призначенням/ перерахунком пенсії) № 18-83-1025 від 10.08.2020р., довідку №07-15вн-20 від 22.09.2020 р. про період роботи на посадах прокурора, паспорт, ідентифікаційний код, довідка про взяття на облік ВПО.

Рішенням Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №417 від 22.10.2020 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи за вислугою років. Довідки, видані Прокуратурою Донецької області про чинну заробітну плату №18-85-1026 від 10.09.2020 року станом на 05.05.2020 року, довідки про складові заробітної плати №18-85-27 від 10.09.2020 року не відповідають вимогам ч.2 ст.86 Закону №1697-VII (а.с.46-48).

Не погодившись з рішеннями про відмову у призначенні пенсії, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

На час виникнення спірних правовідносин, питання пенсійного забезпечення прокурорів та працівників прокуратури врегульовано Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. №1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015 р. (далі - Закон №1697-VII).

Статтею 15 Закону № 1697-VII передбачено, що прокурором органу прокуратури є: Генеральний прокурор; перший заступник Генерального прокурора; заступник Генерального прокурора; заступник Генерального прокурора - Головний військовий прокурор; заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури; керівник підрозділу Генеральної прокуратури України (у тому числі перший заступник та заступник Головного військового прокурора, керівник підрозділу Головної військової прокуратури на правах структурного підрозділу Генеральної прокуратури України); заступник керівника підрозділу Генеральної прокуратури України (у тому числі Головної військової прокуратури та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України); прокурор Генеральної прокуратури України (у тому числі Головної військової прокуратури та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України); керівник регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); перший заступник керівника регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); заступник керівника регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); керівник підрозділу регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); заступник керівника підрозділу регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); прокурор регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); керівник місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); перший заступник керівника місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); заступник керівника місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); керівник підрозділу місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); заступник керівника підрозділу місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); прокурор місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої).

Прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.

Статтею 86 Закону № 1697-VII визначено засади пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

Прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців (частина перша).

Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії (частина друга).

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі (частина третя).

До вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася (частина шоста).

Право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії (частина восьма);

Пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами (частина тринадцята).

Судом встановлено, що рішенням №349 від 22.09.2020 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років відповідно до ст.86 Закону №1697 - VII. Відповідач в обґрунтування відмови у призначенні пенсії посилається, зокрема, на те, що трудова книжка НОМЕР_2 не містить дані про підстави зміни прізвища з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_3 » та не містить дані про прізвище, яке на підставі свідоцтва про укладення шлюбу було змінено на « ОСОБА_1 ».

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Згідно п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджено Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 (далі - Інструкція № 58), до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Суд зазначає, що зазначені записи в трудовій книжці позивача містять всю необхідну інформацію про період роботи позивача та підстави внесення таких записів до трудової книжки, а також виконані без виправлень.

Відповідно до положень п. 2.13 Інструкції № 58 зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Щодо неприйняття відповідачем трудової книжки НОМЕР_2 , суд вважає за необхідне зазначити, що працівник не може відповідати за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Суд зазначає, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про те, що відповідач, приймаючи рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугою років відповідно до ст.86 Закону №1697 - VII, не врахував, що визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність ведення трудової книжки.

Крім того, в обґрунтування відмови у призначенні пенсії відповідач посилається, зокрема, на те, що довідка прокуратури Донецької області від 09.09.2020 року №11-503вн-20 не містить підстав зазначення періодів роботи (накази, розпорядження, тощо).

З цього приводу суд зазначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII).

Трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо періодів роботи позивача, тому відповідач приймаючи рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугою років відповідно до ст.86 Закону №1697 - VII, не врахував, що постанова Кабінету Міністрів України від 12.08.1933 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» підлягає застосуванню у випадках відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Також, у спірному рішенні вказано про відсутність належних документів про спеціальний стаж роботи, що позбавляє управління можливості визначити право заявниці на призначення пенсії за вислугою років та запропоновано заявнику надати довідки про спеціальний стаж роботи до 20.12.2020 року.

З цього приводу суд зазначає, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону ( п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1).

Відповідно до п.4.1 Порядку 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (п.4.3 Порядку 22-1).

Згідно із пунктом 4.7. Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Системний аналіз норм чинного законодавства України дає підстави для висновку, що громадянин України, який досяг необхідного віку, за наявності необхідного стажу, має право на отримання пенсії за віком. Вказане право реалізується шляхом звернення до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії, до якої додаються документи, передбачені Порядком № 22-1. При цьому достатність документів встановлюється під час прийняття заяви органом Пенсійного фонду. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів у десятиденний термін з дня надходження заяви.

Судом встановлено, що відповідачем було надано позивачу строк до 20.12.2020 року для подання довідки про спеціальний стаж робити.

Проте, позбавивши можливості позивача у строк до 20.12.2012 року подати додаткові документи, відповідачем винесено рішення від 22.09.2020 року №349 про відмову в призначенні пенсії .

Таким чином, відповідачем не дотримано встановленого Порядком № 22-1 тримісячного строку на подання пенсіонером додаткових документів для призначення пенсії та порушені права позивача шляхом передчасного винесення рішення від 22.09.2020 року №349 про відмову в призначенні пенсії .

Вищевикладене свідчить про недотримання відповідачем принципа обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення, тому позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 22.09.2020 року №349 про відмову в призначенні пенсії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, судом встановлено, що рішенням №417 від 22.10.2020 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років відповідно до ст.86 Закону №1697 - VII. В обґрунтування відмови у призначенні пенсії за вислугою років відповідач посилається на те, що у позивача відсутній необхідний стаж роботи за вислугою років. Стаж роботи позивача за вислугою років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру становить» 23 роки 10 місяців 06 днів, в тому числі на посадах прокурорів - 23 роки 10 місяців 06 днів.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 з:

- 24.01.1996 року призначена стажистом на вакантну посаду помічника прокурора Пролетарського району м. Донецька;

- 26.09.1996 року призначена помічником прокурора Пролетарського району м. Донецька;

- 12.12.1996 року призначена прокурором відділу нагляду за додержанням законів про права неповнолітніх прокуратури Донецької області;

- 26.12.2001 року призначена старшим прокурором відділу нагляду за додержанням законів про права неповнолітніх прокуратури Донецької області;

- 12.02.2004 року призначена старшим прокурором відділу захисту прав і свобод неповнолітніх управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави прокуратури Донецької області;

- 09.12.2005 року призначена старшим прокурором організаційно - контрольного відділу прокуратури Донецької області;

- 16.12.2009 року призначена заступником начальника організаційно - контрольного відділу прокуратури Донецької області;

- 06.08.2015 року призначена заступником начальника відділу організаційного забезпечення прокуратури Донецької області;

- 14.04.2016 року призначена заступником начальника відділу організаційного та правового забезпечення прокуратури Донецької області;

- 25.05.2020 року і по теперішній час призначена головним спеціалістом відділу організаційного та правового забезпечення прокуратури Донецької області (а.с.18-25).

Зазначене підтверджується довідкою Донецької обласної прокуратури від 22.09.2020 року №07-15вн-20. Крім того, у довідці від 22.09.2020 року №07-15вн-20 зазначено про те, що стаж роботи позивача в органах прокуратури станом на 21.09.2020 року складає 24 роки 07 місяців 06 днів (а.с.34).

Таким чином, позивач станом на дату первинного звернення 21.09.2020 року до відповідача з відповідною заявою мала стаж роботи в органах прокуратури - 24 роки 07 місяців 06 днів, у тому числі стажу роботи на посаді прокурора не менше 14 років 6 місяців.

Також, відповідач в обґрунтування відмови у призначенні пенсії посилається, зокрема, на те, що довідка, видана прокуратурою Донецької області про чинну заробітну плату №18-85-1026 від 10.09.2020 року, довідка про складові заробітної плати №18-85-1027 від 10.09.2020 року не відповідають вимогам ч.2 ст.86 Закону України «Про прокуратуру».

Судом встановлено, що позивачем разом із заявою від 20.10.2020 року про призначення пенсії були надані, зокрема: довідка про складові заробітної плати/грошового забезпечення від 10.09.2020 року №18-85-1027 про те, що ОСОБА_1 працювала в прокуратурі Донецької області на посаді заступника начальника відділу та заробітна плата станом на 05.05.2020 року становила 9958,00 грн. (посадовий оклад 7660,00 грн., надбавка за вислугою років 2298,00 грн.) (а.с.35), довідка про чинну заробітну плату від 10.09.2020 року №18/85/1026 про те, що станом на 05.05.2020 року заробітна плата ОСОБА_1 за займаною посадою складає : посадовий оклад 7660,00 грн., надбавка за вислугою років (30%) 2298,00 грн., надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи (705) 6970,00 грн., премія (75№) 12696,45 грн., матеріальна допомога на оздоровлення (1/12) 2478,11 грн., разова премія 4000,00 грн., а разом 38581,27 грн. (а.с.36).

Відповідно до положень ч.2 ст.86 Закону №1697-VII пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі (ч.3 ст.86 Закону №1697-VII).

Відповідно до ч. 4 ст.86 Закону №1697-VII середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60. Коригування зазначених виплат проводиться із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього. Посадовий оклад, надбавки за вислугу років під час призначення пенсії враховуються в розмірах за останньою займаною посадою прокурора, встановлених на момент виникнення права на перерахунок пенсії за вислугу років.

Таким чином, оскільки довідка про складові заробітної плати/грошового забезпечення від 10.09.2020 року №18-85-1027, довідка про чинну заробітну плату від 10.09.2020 року №18/85/1026 видані станом на 05.05.2020 року, тоді як пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії (ч.2 ст.86 Закону №1697-VII), суд доходить висновку, що зазначені вище довідки не відповідають вимогам ч.2 ст.86 Закону України «Про прокуратуру», а тому рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 22.10.2020 року №417 в цій частині є обґрунтованим.

Однак, оскільки судом встановлено, що відповідачем при розгляді заяви від 20.10.2020 року №9614 невірно обраховано стаж роботи позивача за вислугою років відповідно до ст.86 Закону №1697-VII, то суд доходить висновку про визнання протиправним та скасування рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №417 від 22.10.2020 року.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання призначити, нарахувати та виплачувати пенсію за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 60 відсотків від сум щомісячної (чинної) заробітної плати на посаді заступника начальника відділу обласної прокуратури, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, суд зазначає наступне.

Так, дискреційне повноваження суб`єкта владних повноважень може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни «може», «має право», «за власної ініціативи», «дбає», «забезпечує», «веде діяльність», «встановлює», «визначає», «на свій розсуд». Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб`єкта владних повноважень дискреційного повноваження.

При реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

З огляду на вищевказане, суд зазначає, що вчинення відповідачем наведених дій є дискреційним повноваженням. Проте, у будь-якому випадку суб`єкт владних повноважень має діяти керуючись ст. 2 КАС України, а саме справедливо, неупереджено та своєчасно, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, на підставі викладеного, з урахуванням вимог частини другої статті 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне, задовольнити частково позовні вимоги позивача шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 21.09.2020 року №8538, від 20.10.2020 року №9614 про призначення пенсії за вислугою років згідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII з урахуванням висновків суду, які викладено у рішенні.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову в частині, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в частині.

Відповідно до ч.3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. (а.с.11), тому зважаючи на часткове задоволення позову немайнового характеру, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сума судового збору - 420,40 грн. на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вулиця Зелінського, 27а) про визнання протиправними та скасування рішення від 22.09.2020 року №349, від 22.10.2020 року №417 про відмову в призначенні пенсії, зобов`язання з 21.09.2020 року призначити, нарахувати та виплачувати пенсію за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 60 відсотків від сум щомісячної (чинної) заробітної плати на посаді заступника начальника відділу обласної прокуратури, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 22.09.2020 року №349 про відмову в призначенні пенсії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 22.10.2020 року №417 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вулиця Зелінського, 27а) повторно розглянути заяви ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 21.09.2020 року №8538, від 20.10.2020 року №9614 про призначення пенсії за вислугою років згідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII, з урахуванням висновків суду, які викладено у рішенні.

У задоволенні решти частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вулиця Зелінського, 27-а) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Повний текст судового рішення складено та підписано 12.02.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.А. Мозговая