Справа № 240/1902/21
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 лютого 2021 року м. Житомир справа № 240/1902/21

категорія 105000000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., перевіривши дотримання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Оніщенка Дмитра Степановича про визнання протиправними та скасування постанов,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Оніщенка Дмитра Степановича, в якому просить визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Оніщенка Дмитра Степановича, що видані у виконавчому провадженні №63431164 з примусового виконання виконавчого напису №4438, виданого 24 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Управління Активами" заборгованості в розмірі 50541,97 гривень, а саме:

- постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.10.2020 № 63431164;

- постанову про стягнення з боржника - ОСОБА_2 витрат на проведення виконавчих дій від 05.01.2021 у ВП № 63431164;

- постанову про стягнення з боржника - ОСОБА_2 , основної винагороди приватного виконавця від 05.01.2021 у ВП № 63431164;

- постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника - ОСОБА_2 від 12.01.2021 у ВП №63431164.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до провадження, досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих документів до позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Частиною 3 статті 161 КАС України, визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На виконання вищезазначених вимог законодавства ОСОБА_1 до позовної заяви було додано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 908,00 гривень.

Разом з тим, ознайомившись зі змістом заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, суд прийшов до висновку, що судовий збір сплачений позивачем у меншому розмірі, ніж це передбачено законодавством, з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначено Законом України від 06.07.2005 № 2747-IV "Про судовий збір".

Статтями 1, 2 Закону України від 06.07.2005 № 2747-IV "Про судовий збір" визначено, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

У контексті вищенаведених законодавчих норм Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 28 листопада 2013 року № 12-рп/2013 зазначив, що «гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14 травня 1981 року № (81) 7: «У тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

За висновками Європейського суду з прав людини, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі "Хаджіанастасіу проти Греції", пункти 32-37).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року справа "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя ("KREUZ v. POLAND" №28249/95).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у становить 2270,00 гривень.

Згідно з ч. 3 ст. 6 КАС України за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, ОСОБА_1 одночасно заявлено одну вимогу немайнового характеру (про визнання протиправною та скасування постанови від 12.01.2021 у ВП №63431164 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника) та три позовні вимоги майнового характеру:

1) про визнання протиправною та скасування постанови від 28.10.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП № 63431164 з примусового стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Управління Активами" заборгованості по кредитному договору в розмірі 50541,97 гривень;

2) про визнання протиправною та скасування постанови від 05.01.2021 у ВП №63431164 про стягнення з боржника основної суми винагороди приватного виконавця в розмірі 5054,20 гривень;

3) про визнання протиправною та скасування постанови від 05.01.2021 у ВП №63431164 про визначення мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 600,00 гривень.

Оскаржувані позивачем постанови приватного виконавця, прийняті у ВП №63431164, мають окремі правові наслідки, не пов`язані між собою, а тому при їх оскарженні у судовому порядку судовий збір розраховується із встановленого діючим законодавством розміру окремо за кожною постановою.

Таким чином, кожна з оскаржуваних постанов є окремою позовною вимогою та тягне за собою сплату відповідної суми судового збору у передбаченому законодавством порядку.

Стосовно розміру судового збору за подання позивачем до адміністративного суду позову в частині заявлених позовних вимог майнового характеру, суд зазначає наступне.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вже було зазначено судом, позивачем в прохальній частині позову заявлено три окремі позовні вимоги майнового характеру.

Оскільки по кожній з трьох оскаржуваних постанов (від 28.10.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП № 63431164, від 05.01.2021 у ВП №63431164 про стягнення з боржника основної суми винагороди приватного виконавця; від 05.01.2021 у ВП №63431164 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження) розмір судового збору, розрахований від ціни позову, становить менше ніж 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року, суд приходить до висновку, що за кожну з цих оскаржуваних постанов ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір в мінімальному розмірі за вимогу майнового характеру, який становить 908,00 гривень (2270,00 грн. х 0,4 = 908,00 грн.).

При цьому, загальний розмір судового збору за три вимоги майнового характеру, який позивач повинна сплатити, становить 2724,00 гривень (908,00 грн. х 3 = 2724,00 грн.).

Стосовно розміру судового збору за подання позивачем до адміністративного суду позову в частині заявленої вимоги немайнового характеру, суд зазначає наступне.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином за одну заявлену позовну вимогу немайнового характеру (про визнання протиправною та скасування постанови від 12.01.2021 у ВП №63431164 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника) позивач повинна сплатити судовий збір в розмірі 908,00 грн. (2270,00 грн. х 0,4 = 908,00 грн.).

З вищезазначеного вбачається, що загальний розмір судового збору, який ОСОБА_1 повинна була сплатити при зверненні з даним позовом до суду становить 3632,00 гривень (2724,00 грн. + 908,00 грн. = 3632,00 грн.).

Однак, позивач до позовної заяви долучила квитанцію від 03.02.2021 №03-9418936/С, яка свідчить про сплату нею судового збору в розмірі 908,00 гривень.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 необхідно доплатити судовий збір у розмірі 2724,00 гривень (3632,00 грн. - 908,00 грн. = 2102,00 грн.).

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду належного доказу (оригіналу квитанції) сплати судового збору в розмірі 2724,00гривень.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору:

Отримувач коштів: ГУК у Жит.обл/ТГ м.Житомир/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37976485

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA4006797

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101; РНОКПП позивача; Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , Житомирський окружний адміністративний суд.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя І.Е.Черняхович