Справа № 2-а-4857/10/0270
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2010-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2010 р. Справа № 2-а-4857/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Чернюк Алли Юріївни,

при секретарі судового засідання: Котюжанській Тетяні Олександрівні

за участю представників сторін:

позивача : Кулагін Д.В., Зонік С.І.

відповідача : Рибак Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України у Вінницькій області

до: Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області

про: скасування акта перевірки та рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін

ВСТАНОВИВ :

25 листопада 2010 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України у Вінницькій області (далі УДАІ УМВС України у Вінницькій області) з позом про скасування акту перевірки № 000429 від 22.10.2010 року, в частині порушення державної дисципліни цін у сумі 174720 грн. за здійснення платних послуг по оформленню посвідчень водіїв, скасування рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін № ІЦ-02-12/76 від 29.10.2010 року та припису № 01-14-4/299 від 29.10.2010 року про виконання законних вимог щодо усунення порушень державної дисципліни цін.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Державна інспекція з контролю за цінами у Вінницькі області прийняла рішення № ІЦ-02-12/76 від 29.10.2010 року про застосування економічних санкцій до УДАІ УМВС України у Вінницькій області на загальну суму 598806грн. за порушення державної дисципліни цін. Дане рішення позивач вважає таким, що прийнято з грубим порушенням норм чинного законодавства, в зв`язку з чим змушено звернутися до суду.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача не погодився із заявленими позовними вимогами, наголосивши на тому, що Державна інспекція з контролю за цінами у Вінницькій області, приймаючи рішення про застосування економічних санкцій, діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

22 жовтня 2010 року Державною інспекцією з контролю за цінами у Вінницькій області проведено перевірку дотримання УДАІ УМВС України у Вінницькій області чинного законодавства щодо ціноутворення при наданні платних послуг. Перевіркою було встановлено необгрунтоване завищення плати за оформлення реєстраційних документів і документів на право керування транспортними засобами, завищення вартості техогляду транспортних засобів, які перевозять небезпечні вантажі за період з листопада 2009 року по вересень 2010 року. Чим були порушені вимоги спільного наказу МВС, Мінфіну та Мінекономіки України від 05.10.2007 року № 369/1105/336 "Про затвердження розмірів плати за надання послуг підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Порядку їх справляння", Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових санкцій органами державного контролю за цінами. За результатами даної перевірки було прийняте рішення № ІЦ-02-12/76 від 29.10.2010 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін та вирішено вилучити у УДАІ УМВС України у Вінницькій області в дохід державного бюджету України 598806 грн., з яких штраф в сумі 399204 грн. Також винесено припис № 01-14-4/299 від 29.10.2010 року з вимогою в місячний термін усунути виявлені перевіркою недоліки та привести у відповідність розрахунки із замовниками.

Судом встановлено, що під час перевірки було виявлено два порушення, а саме необгрунтоване завищення плати за оформлення реєстраційних документів і документів на право керування транспортними засобами та завищення вартості техогляду транспортних засобів, які перевозять небезпечні вантажі. В судовому засіданні представник позивача обгрунтовуючи заявлений позов зазначив, що не погоджується з висновками акту перевірки лише в частині порушення вимог п.2 Наказу № 369/1105/336, та необгрунтованого стягнення коштів внаслідок порушення державної дисципліни цін у сумі 174720 грн. при здійсненні платних послуг по оформленню посвідчень водіїв, висвітлених в акті перевірки, що стосується подвійного стягнення плати за огляд транспортного засобу при видачі дозволів і погодження маршрутів дорожнього первезення небезпечного вантажу та при видачі свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення небезпечних вантажів відділом ОДР УДАІ УМВС України у Вінницькій області, то позивачем дане порушення визнається, тому рішення та припис підлягають скасуванню лише в частині.

Дослідивши доводи представників позивача, заперечення відповідача, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Правове регулювання ціноутворення в Україні здійснюється на підставі Закону України "Про ціни і ціноутворення" та інших актів законодавства, що видаються відповідно до нього.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про ціни і ціноутворення" вільні ціни і тарифи встановлюються на всі види продукції, товарів і послуг, за винятком тих, по яких здійснюється державне регулювання цін і тарифів.

Державне регулювання цін і тарифів відповідно до статті 8 Закону України "Про ціни і ціноутворення" здійснюється шляхом встановлення: державних фіксованих цін (тарифів); граничних рівнів цін (тарифів) або граничних відхилень від державних фіксованих цін і тарифів; введення Урядом України інших методів державного регулювання.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про ціни і ціноутворення" Кабінет Міністрів України: визначає перелік продукції, товарів і послуг, державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи на які затверджуються відповідними органами державного управління, крім сфери телекомунікацій; визначає повноваження органів державного управління в галузі встановлення і застосування цін (тарифів), а також по контролю за цінами (тарифами).

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про ціни і ціноутворення" державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства фінансів України та Міністерства економіки України № 369 від 05.10.2007 року затверджено розміри плати за надання послуг органами та підрозділами Міністерства внутрішніх справ та порядок справляння плати за надання послуг органами та підрозділами Міністерства внутрішніх справ.

Відповідно до п.2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (далі Правила) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:а)посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і талон, що додається до посвідчення; б)реєстраційний документ на транспортний засіб, а у разі відсутності в транспортному засобі його власника, крім того, - свідоцтво про право спільної власності на цей транспортний засіб або реєстраційний чи інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження таким транспортним засобом; в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків і (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий Державтоінспекцією МВС, у разі розміщення реклами, - погодження, що видається підрозділами Державтоінспекції МВС; г)у встановлених законодавством випадках дорожній лист і документацію на вантаж, що перевозиться; на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил; ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Однак, Правилами не визначено, що вищенаведені документи є комплектом документів на право керування транспортними засобами. Також, Правилами не врегульовано порядок оформлення та видачі документів на право керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. №340, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія відповідної категорії. Посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в реєстраційно-екзаменаційному підрозділі Державтоінспекції. Особам, які склали теоретичний і практичний іспити, реєстраційно-екзаменаційними підрозділами Державтоінспекції видається посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії.

Талон до посвідчення водія запроваджено відповідно до Положення про талон до посвідчення водія, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 2 квітня 1994 року №166 , проте у даному положенні не зазначено, що посвідчення водія та талон є комплектом документів на право керування.

Слід зазначити, що висновки в акті перевірки щодо віднесення посвідчення водія та талону до комплекту документів на право керування транспортними засобами є суб`єктивним припущенням відповідача, так як питання віднесення посвідчення водія та талону до комплекту документів не врегульовано законодавчими актами, посвідчення водія та талон є окремими документами, порядки видачі яких затверджено окремими нормативними актами.

Крім того, з 1 серпня 2010 року вартість платних послуг визначається згідно базового класифікатора комплексних платних послуг, які можуть надаватись підрозділами УДАІ ГУМВС України у Вінницькій області, затвердженого начальником Управління 20.07.2010 року. Даний класифікатор розроблено відповідно до базового класифікатора комплексних платних послуг та класифікатора платних послуг, що можуть надаватись підрозділами Державтоінспекції затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 листопада 2009 року №487.

При наданні послуг з оформлення посвідчення водія після навчання (базовий код 527013); оформлення посвідчення водія без складання іспитів (обмін посвідчення водія) (базовий код 529013); оформлення посвідчення водія категорії «Е» (базовий код 537013); обмін посвідчення водія з відкриттям нижчої або вищої категорії або особам, які протягом 12 місяців не керували ТЗ (базовий код 539013) у склад вищезазначених базових послуг ввійшла плата за оформлення документів на право керування транспортними засобами (15 грн.) та за оформлення реєстраційних документів (15 грн.).

Вказані послуги введені на підставі класифікатора платних послуг, що можуть надаватись підрозділами Державтоінспекції, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 листопада 2009 р. № 487 (код 002011 - оформлення реєстраційних документів, код 002021 - оформлення документів на право керування транспортними засобами), які є окремими послугами.

Послуги надавались за оформлення посвідчення водія та талону попереджень (код 002021), і картки водія (код НОМЕР_1 ), що видається громадянам на руки. Зазначені послуги є відмінними за своєю сутністю, оскільки картка водія, відповідно до вимог Правил, не є документом на право керування транспортним засобом та необхідна для підтвердження отримання (вилучення) посвідчення водія, встановлення відповідної категорії при втраті вказаного посвідчення, та відповідає вимогам Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 грудня 2009 року №515, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 січня 2010 року за №74/17369. Відповідно до вимог п.1.2 Інструкції №515, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія відповідної категорії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було 29 жовтня 2010 року направлено заперечення до акту перевірки в Державну інспекцію з контролю за цінами у Вінницькій області, які не взято до уваги Інспекцією при винесенні рішення про застосування фінансових санкцій. Листом від 5 листопада 2010 року №ІЦ-01-14-4/2316 було повідомлено, що заперечення розглянуто, проте у вказаному листі фахівці Інспекції при розгляді Акту перевірки посилаються на п.12 Інструкції про порядок приймання екзаменів, оформлення видачі(обміну) посвідчень водія, обліку та зберігання документів, які стосуються екзаменаційної роботи, затвердженої наказом МВС України від 21.06.1993 року № 394, де зазначено, що особам, які склали теоретичний і практичний екзамени виписуються посвідчення водія відповідної категорії та талони до них.

Перевіряючими не було взято до уваги, той факт що дану інструкцію було затверджено з метою виконання постанови КМУ від 08.05.1993р. № 340 "Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами". В дане положення відповідною постановою КМУ № 511 від 20.05.2009р. внесено зміни та визначено, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія відповідної категорії, тобто чітко не вказано обовязкової наявності талону.

Крім того, інструкція про порядок приймання екзаменів, оформлення видачі(обміну) посвідчень водія, обліку та зберігання документів, які стосуються екзаменаційної роботи, на яку посилається відповідач втратила чинність на підставі наказу МВС України від 07.12.2009 року № 515.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом оскарження в даному позові є рішення Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області від 29.10.2010 року щодо нарахування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, яке стосується платних послуг по оформленню посвідчень водіїв. В іншій частині рішення позивач погоджується із застосуванням до нього економічних санкцій.

Наслідком встановлення судом невідповідності частини рішення суб`єкта владних повноважень вимогам законодавства є визнання такого акта частково протиправним, при умові, якщо цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та без неї оспорюваний акт в іншій частині не втрачає свою цілісність, значення. Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину, пункт, речення рішення або рішення в частині нарахування певної суми окремого виду податку чи збору, накладення штрафних (економічних) санкцій в якійсь сумі.

У даному випадку, констатуючи протиправне нарахування економічних санкцій, суд не може визнати протиправним рішення в якійсь сумі. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. Таке рішення підлягає визнанню протиправним повністю, оскільки суд хоча й перевіряє обґрунтованість рішення Інспекції, зокрема, й у частині розрахунків, однак не може самостійно нараховувати санкції.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суб`єкти владних повноважень зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.162 Кодексу у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень і про скасування рішення, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Беручи до уваги вищенаведені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що рішення Державною інспекцією з контролю за цінами у Вінницькій області №ІЦ-02-12/76 від 29.10.2010 року щодо необгрунтованого завищення плати за оформлення реєстраційних документів прийнято необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, в зв`язку з чим, є протиправним та підлягає скасуванню, та як наслідок підлягає скасуванню припис № 01-14-4/299 від 29.10.2010 року, оскільки винесений саме на забезпечення виконання оскаржуваного рішення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог УДАІ УМВС України у Вінницькій області з урахуванням положень ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України у Вінницькій області задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін від 29.10.2010 року № ІЦ-02-12/76.

Визнати протиправним та скасувати припис № 01-14-4/299 від 29.10.2010 року

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови оформлено: 13.12.10

Суддя Чернюк Алла Юріївна

08.12.2010