Справа № 2-а-4780/10/0270
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2010-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2010 р. Справа № 2-а-4780/10/0270 м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Вільчинського Олександра Ванадійовича,

при секретарі судового засідання: Оніщенку Петру Анатолійовичу

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1

представника відповідача : Левченко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до: управління Пенсійного фонду України у м. Жмеринка

про: визнання дій протиправними

ВСТАНОВИВ :

До суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Жмеринка (далі - відповідач) про визнання протиправними дій, мотивуючи його наступним.

Позивач вважає, що службові особи відповідача врученням йому письмового тлумачення Законів України "Про державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", вимагали від нього сплачувати страхові внески в обов`язковому порядку, в іншому випадку погрожували застосуванням штрафних санкцій.

Позивач зазначає, що був змушений виконати вимогу відповідача і сплатити страховий внесок за ІІІ квартал 2010 року в сумі 632,46 грн. При цьому вважає такі відповідача неправомірними, оскільки він не мав обов`язку сплачувати страхові внески відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згодом позивач надав суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якою просив не розглядати вимогу про стягнення на його користь сплачених страхових внесків в сумі 632,46 грн. (а.с.21).

В судовому засіданні позивач позовні вимоги з урахуванням заяви про їх уточнення підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення проти позову (а.с.17,18), які в судовому засіданні підтримав, просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідно до наданих письмових заперечень, відповідач вважає, що відповідно до Законів України "Про внесення змін до законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності з 17.07.2010 р., позивач, як фізична особа-підприємець, мав сплачувати страхові внески у визначеному розмірі, що ним і було зроблено за ІІІ квартал 2010 року в сумі 632,46 грн. Крім того, відповідач відзначив, що сплачені позивачем кошти відповідно до вимог чинного законодавства поверненню з Державного бюджету не підлягають.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , як фізична-особа підприємець, зареєстрований виконавчим комітетом Жмеринської міської ради 31.08.2009 р., про що свідчить відповідне свідоцтво про державну реєстрацію (а.с.6), а також здійснює діяльність і сфері надання юридичних послуг та є платником єдиного податку (а.с.7).

З матеріалів справи вбачається, що в якості платника страхових внесків позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Жмеринка.

Також судом встановлено, що позивач є суддею у відставці і отримує пенсію відповідно до ст. 42 Закону України "Про статус суддів" і ст. 37 Закону України "Про державну службу".

Позивачем було сплачено до Пенсійного фонду України страхові внески в сумі 632,46 грн., що підтверджується квитанцією про сплату внесків, випискою з банку та витягом з особового рахунку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (а.с.9,19,20).

Також судом досліджено наявне у справі повідомлення про необхідність сплати коштів в рахунок доплати до мінімального страхового внеску за період за який сплачуються внески, у зв`язку з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.8).

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, заперечень відповідача та наданих у справу доказів, суд виходить з нижченаведеного.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності 17.07.2010 року, фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом.

При цьому в даному Законі зазначено, що сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

З метою інформування платників внесків про зміни в чинному законодавстві, службовими особами відповідача виготовлені повідомлення, в яких роз`яснено процедуру розрахунку та сплати страхових внесків відповідно до положень Закону України "Про внесення змін до законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач вважає, що викладені в даному повідомленні обставини є вимогою сплатити страхові внески, а тому просить суд визнати протиправними дії службових осіб УПФУ у м. Жмеринка по примусу до сплати таких внесків.

Оцінюючи доводи позивача щодо заявленої позовної вимоги, суд виходить з того, що вони є необґрунтованими, адже в даному випадку відповідачем не вчинено жодних дій по примусу позивача до сплати страхових внесків, а лише роз`яснено процедуру їх розрахунку та сплати в зв`язку з набранням чинності змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому суд враховує те, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець, а тому згідно з вимогами чинного законодавства на ньому лежить обов`язок сплати страхових внесків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не відповідають дійсним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні, а тому позов задоволенню не підлягає.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб`єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Однак, оскільки в матеріалах справи відсутні докази понесених відповідачем витрат, суд дійшов висновку про відсутність підстав для такої компенсації.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Жмеринка про визнання дій протиправними відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в порядку та в строки визначені ст. 186 КАС України. Набрання судовим рішенням законної сили визначено ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови оформлено 13 грудня 2010 року.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович