Справа № 380/6374/20
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 380/6374/20 пров. № А/857/15830/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Коваля Р.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Копанишин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року, головуючий суддя - Крутько О.В., ухвалене о 11:18 год. у м. Львові, повний текст якого складено 30.11.2020 року, у справі за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Львівській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2020 року позивач - ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Львівській області, Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 193770 від 21 липня 2020 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом 20.07.2020 року зафіксовано перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, а саме: фактична маса 52,71 т. Згідно довідки (оригінал долучено до позовної заяви) від 02.06.2020 року, складеної ОСОБА_2 (п.6 - повна маса транспортного засобу 52,24 т). Однак, згідно товарно-транспортної накладної, виданої 02.06.2020 року продавцем ФОП ОСОБА_3 Новоград-Волинського району Житомирської області вага товару складала 34,260 тон. Даний документ не взяв до уваги перевіряючий та відмовився врахувати при розгляді справи. При цьому позивач вказував на відсутність квитанції про зважування транспортного засобу, що на думку позивача, унеможливлює притягнення до відповідальності перевізника. Позивач стверджував, що жодного зважування транспортного засобу не проводилось взагалі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відсутність такого документа, як квитанція про зважування, унеможливлює притягнення до відповідальності за вказане правопорушення. Відповідачем жодного зважування не проводилось, відтак оскаржена постанова є такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 02 червня 2020 року працівниками Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області на ділянці дороги (місце проведення документального вагового контролю) СП ГК а/д Київ-Чоп, 434 км було зупинено транспортний засіб марки RENAULT MAGNUM 500 НОМЕР_1 та напівпричеп GRAS GS НОМЕР_2 для подальшого проведення габаритно-вагового контролю додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За результатами габаритно-вагового контролю працівником Укртрансбезпеки було видано Довідку № 034582 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 02.06.2020 року та складено акт № 0001453 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 02.06.2020 року.

У акті зазначено про перевищення нормативно допустимих вагових параметрів транспортним засобом - автомобілем RENAULT MAGNUM 500, НОМЕР_1 із напівпричепом GRAS GS НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , водій ОСОБА_4 (Львівська область, Буський район, с. Безброди), що рухався за маршрутом м. Новоград-Волинський, Житомирска область - смт. Красне, Львівська область, 271 км., повна маса: нормативно допустима 40,00 т, фактична 52,24 т.

02.06.2020 року складено розрахунок № 1453 плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів відповідно до акту № 0001453 від 02.06.2020 року.

Управління Укртрансбезпеки у Львівській області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 193770 від 21.07.2020 року, згідно якої застосовано до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 34 000 грн. за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не спростував факт перевищення нормативно допустимого вагового навантаження транспортного засобу, відтак оскаржена постанова відповідача про застосування до позивача адміністративно - господарського штрафу є правомірною, у зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт передбачена частиною 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон № 2344-III) зокрема, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За результатами розгляду справи відповідно до статті 60 Закону №2344-III щодо позивача винесено постанову №193770 від 21.07.2020 року про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно - господарського штрафу у сумі 34000,00 грн.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України "Про дорожній рух" (далі - Закон №3353).

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону №3353 з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" (далі - Порядок № 879).

Яке встановлено підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Підпунктом 5-1 пункту 2 Порядку № 879 документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Згідно із п. 16 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль

Відповідно до п. 20 Порядку №879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Згідно із п. 21 Порядку №879, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що виявлення факту перевищення вагового нормативного параметра може здійснюватися шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м., за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11 т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Відповідно до п. 2, 4 "Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 "Правил дорожнього руху України", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Матеріалами справи підтверджено, що в ході проведення документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу - автомобіля RENAULT MAGNUM 500, НОМЕР_1 із напівпричепом GRAS GS НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , водій ОСОБА_4 (Львівська область, Буський район, с. Безброди), що рухався за маршрутом м. Новоград-Волинський, Житомирска область - смт. Красне, Львівська область, 271 км було встановлено перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів - загальна маса транспортного засобу становила 52,240 т. при нормативно допустимій - 40,000 т.

Під час проведення перевірки водієм транспортного засобу позивача - ОСОБА_4 надані наступні документи: посвідчення водія на своє ім`я та два свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів на сідловий тягач RENAULT та напівпричеп GRAS, також водієм пред`явлено документ на вантаж - щебінь фракції 20х40 "замовлення клієнта № 6114 від 02.06.2020 року".

Із наданого водієм документу на вантаж маса вантажу становить 38 тон 260 кг., шляхом додавання маси вантажу - щебеню та маси транспортних засобів, маса яких визначена у свідоцтвах про реєстрацію транспортних засобів та складає 7 180кг для сідлового тягача та 6800 кг для напівпричепа самоскида, отримана загальна вага 52 240 кг, що на 30,6 відсотків перевищує загальну допустиму масу.

Однак, уповноваженою особою Укртансбезпеки при здійсненні документального габаритно-вагового контролю не було взято до уваги товаро-транспортну накладну №147 від 02.06.2020 року, в якій вказано масу вантажу (брутто) - 34260 кг.

Маса брутто у вказаній ТТН обчислена шляхом додавання маси товару та маси транспортного засобу, яким перевозився вказаний товар.

Таким чином, при проведенні документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу відповідачем неправомірно додано до маси (брутто) масу транспортного засобу, так як така вже включала цю масу.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що приймаючи оскаржену постанову відповідач діяв з порушенням норм чинного законодавства, через що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким адміністративний позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі №380/6374/20 - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Львівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 193770 від 21 липня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
Р. Й. Коваль

Повний текст постанови складено 15.02.2021 року.