Справа № 200/540/21-а
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

15 лютого 2021 р. Справа №200/540/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О.,

секретар судового засідання: Притула С.С.;

за участю:

позивача: не з`явився,

представника відповідача: Бердник Ю.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні матеріали позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій,-

УСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить: - визнати протиправними дії щодо нарахування в певному обсязі недоплаченої суми у розмірі 24 441,67 грн.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 посилається на те, що вона вжила всіх передбачених законодавством заходів, для реалізації свого права на отримання пенсії в належному розмірі згідно з рішенням суду, але відповідач проведено розрахунок її пенсії без урахування рішення суду у справі № 805/5138/18-а.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 6 серпня 2018 року, яке набрало законної сили, у справі № 805/5138/18-а задоволено повністю позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним дії та зобов`язання вчинити певні дії, а саме: визнані протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо перерахунку призначеної пенсії позивача з 01.01.2016, обчисленої з розміру 70 відсотків суми грошового забезпечення ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне Управління пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2016 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років із розрахунку підвищення до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 1 січня 2016 рік виходячи із 90 % грошового забезпечення позивача.

Судом у вказаній справі встановлено, що ОСОБА_1 згідно з витягом з наказу від 21.03.2008 року №165 о/с була звільнена за п. 65 «а» (за віком) у відставку за вислугою років, з посади начальника сектору дізнання Жовтневого райвідділу Маріупольського міськуправління з 31 березня 2008 року у званні майора міліції. Вислуга років на 25.03.2008 складала 26 років 04 місяці 05 днів (календарна) та 32 роки 01 місяць 03 дня (пільгова). З 01.04.2008 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Донецькій області та отримує пенсію відповідно до Закону України №2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Згідно з розрахунком призначення пенсії за вислугою років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 13.06.2008 року, пенсію позивачу призначено з 01.04.2008 в основному розмірі пенсії 90 відсотків від грошового забезпечення - 3028,65 грн. (вислуга років 32). Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області отримавши довідку нового зразка №9071 від 13.03.2018 зробило позивачу 14.04.2018 перерахунок і виплату пенсії і доплати до неї з 01.01.2016 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції та з 01.01.2018 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб». При цьому, перерахунок пенсії проведено відповідачем виходячи з 70 відсотків грошового забезпечення (вислуга років 32).

Відповідач надав до суду розрахунки на доплату пенсії, з яких випливає, що за період з січня 2016 по квітень 2018 позивачу було нараховано суму доплати в загальному розмірі 61806,92 грн на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 (дата розрахунку 14.04.2018), також позивачу було нараховано суму доплати на 53076,94 грн і 821,31 грн на підставі вказаного рішення суду.

У позовній заяві позивач зазначає, що після отримання запиту державного виконавця № 21535/023-50 від 10.12.2020 щодо повного фактичного виконання виконавчого листа, виданого у справі № 805/5138/18-а, вона дізналася, що розрахунок проведено не згідно з рішенням суду.

До суду надана копія запиту державного виконавця № 21535/023-50 від 10.12.2020, з якого випливає, що на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист Донецького окружного адміністративного суду, виданий 06.12.2018 у справі № 805/5138/18-а (ВП № 61171031).

Приписами ст. 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення; не передбачає такої можливості і положення ст. 383 КАС України.

У постанові від 05.02.2020 у справі № 640/10843/19 Верховний Суд зазначив, що судовий контроль є спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, відмінним від позовного. Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

З огляду на викладене, суд зазначає, що наведені позивачем обставини підлягають перевірці в межах вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень в адміністративних справах в порядку судового контролю.

Наведене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, які наведені в постанові від 21.05.2020 у справі № 420/6649/19 і від 30.06.2020 № 0840/2883/18.

Верховний Суд у постанові від 29.07.2020 у справі 580/1264/19 зазначив, що в разі порушення зазначеного порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду - провадження у справі належить закривати з посиланням на те, що спір вирішений судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Тому рішення, дії чи бездіяльність, вчинені відповідачем на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.08.2018 у справі № 805/5138/18-а можуть бути перевірені судом за наслідками звернення позивача із заявою в порядку ст. 383 КАС України, а не за наслідками подання нової позовної заяви щодо оскарження дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо нарахування недоплаченої уми пенсії, які були вчинені на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.08.2018 у справі № 805/5138/18-а.

Приписами п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі: якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду, які наведені в постанові від 22.08.2019 №522/10140/17. Слід зазначити, що у вказаній справі Верховний Суд закрив провадження у справі саме на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Суд роз`яснює, що позивач має право звернутися до суду першої інстанції із заявою про встановлення судового контролю за виконання судового рішення в порядку ст. 382 КАС України, також має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, у порядку ст. 383 КАС України.

Керуючись ст. ст. 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 200/540/21-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій.

Ухвала прийнята, складена в повному обсязі і підписана в нарадчій кімнаті та проголошена в підготовчому засіданні 15 лютого 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.О. Куденков