Справа № 460/2896/19
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
15 лютого 2021 року м. Рівне №460/2896/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Недашківської К.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними бездіяльності та дій суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі іменується позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі іменується відповідач), в якому позивач просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії за рахунок виплати з 05.03.2019 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018; зобов`язати провести перерахунок та виплату пенсії (з врахуванням раніше виплачених сум) з 05.03.2019 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 позовні вимоги задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05.03.2019 - 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсії (з врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 05.03.2019 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. У стягненні витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 800 грн. 00 коп. відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2020 рішення скасовано в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу та в цій частині позов задоволено.

Рішення набрало законної сили 01.07.2020.

04 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про визнання протиправними бездіяльності та дій суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду у порядку статті 383 КАС України.

Відповідно до частини п`ятої статті 383 КАС України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Ухвалою суду від 05 лютого 2021 року заяву призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів заяви ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Як зазначено у частині четвертій статті 383 КАС України, заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Згідно з частиною п`ятою статті 383 КАС України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (ч. 6 ст. 383 КАС України).

З системного аналізу вищезазначених норм права випливає, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 позовні вимоги задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05.03.2019 - 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсії (з врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 05.03.2019 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. У стягненні витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 800 грн. 00 коп. відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2020 рішення скасовано в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу та в цій частині позов задоволено.

Рішення набрало законної сили 01.07.2020, 12 серпня 2020 року позивачу видані виконавчі листи.

18 серпня 2020 року позивач подав заяву до Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області для примусового виконання виконавчого листа №2 про стягнення витрат на правничу допомогу, на що отримав відповідь від 03.09.2020 про стягнення за вказаним виконавчим листом у порядку виконання рішень, що належать до третьої черги погашення заборгованості.

19 серпня 2020 року позивач подав заяву до відділу примусового виконання рішень для примусового виконання виконавчого листа №1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсії (з врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 05.03.2019 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

20 серпня 2020 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

12 жовтня 2020 року державним виконавцем повідомлено позивача про надходження від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області заяви про закінчення виконавчого провадження, відповідно до якої відповідачем перераховано пенсію в розмірі 4324 грн. 61 коп., з якою позивач погоджується, однак не виплачено вказану суму з огляду на відсутність передбачених бюджетом коштів.

У своїй заяві про визнання протиправними дій та бездіяльності, поданій ОСОБА_1 04.02.2021 в порядку статті 383 КАС України, заявник стверджує, що не лише не погоджується з невиплатою йому нарахованих сум пенсії та витрат на правничу допомогу та, як наслідок вказує на допущення протиправних дій Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо виконання судового рішення, а й не погоджується з здійсненим перерахунком.

Так, заявник вказує, що спочатку рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 у справі №460/4451/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки Військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 18.09.2019 №501/191, починаючи з 01.10.2019, та довідки військової частини НОМЕР_1 про суми індексації грошового забезпечення протягом 24 місяців підряд перед місяцем звільнення від 17.10.2019 за №501/591, починаючи з 01.11.2019.

Далі заявник наводить розрахунок, який повинен провестися відповідно до судового рішення у справі №460/4451/19, і вказує, що визначення відповідачем суми по судовому рішенню у справі №460/2896/19 в розмірі 4324 грн. 61 коп. відбулося без врахування додаткових видів грошового забезпечення з 01.10.2019 та індексації з 01.11.2019.

З наявних в матеріалах справи розрахунку доплати пенсії ОСОБА_1 вбачається, що на виконання вказаного судового рішення відповідачем проведено нарахування позивачеві пенсії в розмірі 4324 грн. 61 коп., що не заперечується позивачем.

При цьому, суд зазначає, що судовим рішенням у справі №460/2896/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсії (з врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 05.03.2019 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Вказане судове рішення прийнято з врахуванням того, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» постановлено: перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 визнано протиправними та нечинними.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103) ця постанова набирає чинності з 01 березня 2018 року.

Постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 в частині внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 та постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 є чинними.

Отже, з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії. Визнання нечинним пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №2826/3858/18 не впливає на вказані підстави.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

У зв`язку із визнання нечинним пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.

Таким чином, судове рішення у справі №460/2896/19 стосується відновлення права позивача на виплату в повному розмірі пенсії, яка була перерахована станом на 01.03.2018.

Так, сума грошового забезпечення станом на 01.03.2018 становила 10019 грн. 50 коп., сума пенсії 6212 грн., сума підвищення 1794 грн. 08 коп., з 01.01.2019 позивачу виплачувалося 75% суми підвищення, тобто 1345 грн. 56 коп.

Тобто, судовим рішення у даній адміністративній справі зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 05.03.2019 з врахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Судове рішення у справі №460/4451/19 стосується перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.10.2019 - з урахуванням довідки Військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 18.09.2019 №501/191, та починаючи з 01.11.2019 - довідки військової частини НОМЕР_1 про суми індексації грошового забезпечення протягом 24 місяців підряд перед місяцем звільнення від 17.10.2019 за №501/591.

Тобто, питання виплати в повному розмірі суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, яке було предметом спору у справі №460/2896/19, не має відношення до перерахунку та виплати пенсії з 01.10.2019 та з 01.11.2019 на підставі довідок військової частини, які включають в себе додаткові види грошового забезпечення та індексацію, що було предметом спору у справі №460/4451/19.

Крім того, суд не може надавати оцінку в межах розгляду заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку статті 383 КАС України щодо дій та бездіяльності відповідача при виконанні судового рішення у справі №460/2896/19, обставинам правомірності перерахунку пенсії на виконання судового рішення в іншій справі №460/4451/19.

Суд зазначає, що 22.08.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (надалі Порядок № 649) та встановлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою; внесено до бюджету Пенсійного фонду України на 2018 рік, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2018 року № 8, зміни.

Як передбачено п. 1 Порядку № 649, цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Судом встановлено, що на момент розгляду даної заяви рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2019 та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 у справі № 640/5248/19 п.п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» були визнані протиправними та нечинними.

Під час формування Бюджету України на 2020 рік, крім того, на момент набрання законної сили судовим рішенням у справі №460/2896/19 (01 липня 2020 року), постанова Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 «Про питання погашення заборгованості пенсійних виплат за рішенням суду» була чинною та підлягала обов`язковому застосуванню пенсійними органами.

Після винесення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 у справі № 640/5248/19, відповідні зміни до бюджету не вносились.

Суд зазначає, що Постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 №20-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 22.10.2018 за № 1189/3264, затверджено Порядок ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, що визначає процедуру функціонування реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. В реєстрі обліковуються рішення, що набрали законної сили та видані після набрання чинності Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2.1 та підпункту 2 пункту 2.2 розділу II Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України Про затвердження положень про територіальні органи Пенсійного фонду України та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, основним завданням управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі висування пенсій та виплати пенсій, щомісячного довічного утримання судцям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між зонами (містами). Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду.

Повноваження Пенсійного фонду України, як виконавця бюджетних програм, визначаються перш за все статтею 23 Бюджетного Кодексу України, а саме: будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Згідно з пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України, взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Відповідачем суду надано лист Пенсійного фонду України №2800-040101-9/45440 від 24.12.2020, відповідно до якого сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2021 рік.

Також суд зазначає, що Верховний Суд України неодноразово приходив до висновку (справи № 21-66а14, № 21-199а15, №21-1044а15, №21-2630а15, №21-5118а15, №804/5081/13-а, справа № 310/6910/16-а (2-а/310/32/17) від 21 травня 2020 року), що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

Таким чином, відповідачем надані суду докази нарахування пенсії відповідно до судового рішення у даній справі та відсутності бюджетних призначень, які були б виділені на вказані цілі, для виплати пенсії саме у 2020 році.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2021 у справі №460/2896/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області протягом тридцяти днів з дня набрання постановою законної сили подати до суду звіт про виконання рішення суду від 13.04.2020.

Тобто, фактично на момент подання заяви ОСОБА_1 в порядку статті 383 КАС України звіту про виконання рішення суду не надходило, строк на його подання не закінчився.

Відтак, звернення позивача в порядку статті 383 КАС України до суду є передчасним.

В спірному випадку судом не встановлено свідомого невжиття відповідачем залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав позивача.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що у спірних відносинах відсутні протиправна бездіяльність чи дії органу Пенсійного фонду України щодо невиконання судового рішення.

Відповідно до частини шостої статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Отже, оскільки правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого закріплений у тому числі і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, суд вважає, що підстави для задоволення заяви представника позивача, поданої в порядку статті 383 КАС України, відсутні.

Враховуючи наведене та статтями 241, 248, 249, 256, 295, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій залишити без задоволення.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 15.02.2021.

Суддя К.М. Недашківська