Справа № 161/20085/20
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/54/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Денисюка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Луцької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до виконавчого комітету Луцької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою № 1350 від 26.11.2020 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень. Вважає дану постанову незаконною, оскільки при її винесенні не були з`ясовані всі обставини справи, а саме те, що будівельні матеріали складені не на території загального користування, а на приватній території під вікном будинку по АДРЕСА_1 . Жодних доказів її вини не було здобуто при розгляді справи, а тому вважає безпідставним притягнення її до адміністративної відповідальності.

За наведених обставин вважає, що були відсутні підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності та просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 1350 від 26.11.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву вказувала, що вважає оскаржувану постанову законною та просила відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Судом встановлено, що 26 листопада 2020 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Луцької міської радивинесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 1350, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 27.10.2020 року о 17 год 01 х. порушила правила благоустрою м.Луцька, а саме здійснила складування будівельних матеріалів ( щебінь) по вул. Стефаника, 35 у м.Луцьку, що є порушенням п.п.2.5.5.1.3. Правил благоустрою м.Луцька, прийнятих рішенням Луцької міської ради від 29.07.2009 року № 44/2.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" 2807-IV від 06.09.2005 (далі - Закон № 2807-IV) встановлено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 1 Закону № 2807-IV благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово - комунального господарства, Рада міністрів самоврядування Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 10 Закону № 2807-IV до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Згідно із частиною 1 статті 34 Закону №2807-IV правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Статтею 12 Закону №2807-IV передбачено, що суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

До об`єктів благоустрою населених пунктів відповідно до статті 13 зазначеного Закону належать: 1) території загального користування: парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; пам`ятки культурної та історичної спадщини; майдани, площі, бульвари, проспекти; вулиці, дороги, провулки, узвози , проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; пляжі; кладовища; інші території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору. До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.

Громадяни у сфері благоустрою населених пунктів згідно із статтею 17 Закону №2807-IV зобов`язані, зокрема, утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту, прилеглу до цих об`єктів територію; дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів.

Також, відповідно до ч. 1 ст.34 Закону №2807-IV, правила благоустрою території населеного пункту це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила. Орган місцевого самоврядування забезпечує вільний доступ населення до затверджених Правил.

Рішенням Луцької міської ради від 29.07.2009 року № 44/2 затверджено Правила благоустрою м. Луцька, які є обов`язковими для виконання всіма розміщеними на території міста органами державної влади, комунальними підприємствами, об`єднаннями громадян, юридичними (усіх форм власності) та фізичними особами, які перебувають на території міста Луцька.

Згідно п.2.5.5.1.3. Правил благоустрою м.Луцька, на об`єктах благоустрою міста забороняється складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання за межами будівельних майданчиків у невизначених для цього місцях.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.75 КАС України достовірним є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а ч.1, 2 ст.76 КАС України передбачає, що достатнім є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та суд вирішує питання про достатність доказів відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, як вказано вище, згідно з ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, здійснюється на основі додержання принципу законності та ст.295 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Водночас, ст.280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У оскаржуваній постанові жодним чином не визначено, до якого саме із визначених у ст. 13 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" об`єкту благоустрою відноситься земельна ділянка, на якій розташовані будівельні матеріали, - чи то вулиця, чи прибудинкова територія, чи пішохідна доріжка тощо.

Суд звертає увагу на ту обставину, що матеріали справи про адміністративне правопорушення та постанова, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, не містить жодних доказів того, що територія, де розміщено будівельні матеріали відноситься до об`єктів благоустрою.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідачем, всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України, факт порушення позивачем ОСОБА_1 благоустрою території міста Луцька та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, суд приходить до висновку, що постанову адміністративної комісії Луцької міської ради по справі про адміністративне правопорушення № 1350 від 26.11.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладення на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень слід скасувати, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 9, 19, 20, 22, 72-77, 79, 143, 192, 211, 241-246, 250, 255, 286,293, 295, 297 КАС України; ст. ст. 36, 121, 126, 245, 251, 252, 254, 268, 280, 289 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Луцької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову адміністративної комісії Луцької міської ради № 1350 від 26.11.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Т.М. Філюк