Справа № 240/20212/20
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Міністерства оборони України, в якому просить:
- при вирішенні справи застосувати принцип in dubio pro tributario (надання переваги найбільш сприятливому для особи тлумаченню законодавства) надавши перевагу найбільш сприятливому для позивача тлумаченню статей 16-16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", яке надає позивачу право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням вперше при первинному огляді інвалідності 3 групи з 22.11.2019, внаслідок, захворювань, пов`язаних із захистом Батьківщини, не пов`язаної із отриманим позивачем 17.08.2014 пораненням;
- визнати протиправним і скасувати пункт 2 рішення Міністерства оборони України оформленого протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03.09.2020 №126 про відмову, як особі звільненій з військової служби за контрактом, у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням вперше при первинному огляді інвалідності 3 групи з 22.11.2019, внаслідок, захворювань, пов`язаних із захистом Батьківщини, не пов`язаної із отриманим 17.08.2014 пораненням;
- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 , як військовослужбовцю за контрактом одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням вперше при первинному огляді інвалідності 3 групи з 22.11.2019, внаслідок, захворювань, пов`язаних із захистом Батьківщини, не пов`язаної із отриманим 17.08.2014 пораненням, з урахуванням права позивача на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, працездатних осіб на 1 січня 2019 року, відповідно до Закону правовий захист військовослужбовців та членів їх затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, однак, рішенням комісії Міністерства оборони України було відмовлено позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат, з посиланням на те, що заявником не подано висновок ЦВЛК в якому зазначено причинний зв`язок, який став підставою для встановлення інвалідності.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
4 січня 2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив вх. №214/21 від 31 грудня 2020 року. В якому відповідач проти позову заперечує, в обґрунтування заперечень зазначив, що у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності чи більшого ступеня втрати працездатності, виплата одноразової грошової допомоги, у зв`язку із змінами, не відбувається. Відповідач зазначив, що з дня первинного встановлення втрати працездатності 10% (03.04.2015) до дня встановлення III групи інвалідності (22.11.2019) минуло понад два роки. Таким чином, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі. Відповідно до пункту 4 статті 16-3 Закону №2011-XII дворічний строк обчислюєтеся з дня перлинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності. При цьому причина інвалідності (ступеня втрати працездатності) для обчислення строку самостійного правового значення не має (а.с.32-36).
Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Згідно з частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 до 05.05.2017 проходив військову службу за контрактом на посадах сержантського складу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ) Збройних Сил України, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.05.2017 №103 (а.с.13).
У період з 23.04.2014 до 17.08.2014 та з 26.06.2015 до 15.09.2015, з 27.04.2016 до 11.05.2016 позивач безпосередню брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, на території Донецької області, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_2 від 15.08.2019 №481 (а.с.14).
17.08.2014 під час виконання обов`язків військової служби із захисту Батьківщини, при участі в антитерористичній операції та виконанні бойового завдання біля с.Ясинувате Донецької області під час руху колони потрапив під обстріл незаконних озброєних формувань внаслідок чого отримав вогнепальне осколкове сліпе поранення правого стегна, лівого передпліччя, що підтверджується довідкою військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 07.11.2016 №1695 про обставини поранення (а.с.15).
03.04.2015 Житомирською обласною медико-соціальною комісією при огляді позивачу було встановлено часткову втрату працездатності 10%, без встановлення інвалідності (довідка МСЕК серія ЖИА №004233) (а.с.16).
Акт огляду МСЕК №201/2 від 03.04.2015 до суду не наданий.
У свідоцтві про хворобу №769 від 21.08.2015 вказано, що поранення, травма, так, пов`язані із захистом Батьківщини, захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби (а.с.17-18).
Позивачу було виплачено одноразову грошову допомогу у зв`язку з частковою втратою працездатності.
Постановою Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України від 02.10.2019 №2754 встановлено, що захворювання колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 «Дисцикуляторна енцефалопатія II ст., змішаного ґенезу, з лікворо-динамічними порушеннями, лікворо- гіпртенивними кризами (2-3 на тиждень), мнестичним зниженням, цефалгічним та цребрастенічним синдромами, вестибулоатактичними порушеннями, астено-невротичним синдромом», що підтверджено військово-обліковими та медичними документами, - захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини (витяг з протоколу засідання ЦВЛК від 02.10.2019 №2754 (а.с.19).
23.12.2019 Житомирською обласною медико-соціальною комісією №2 при первинному огляді позивача було встановлено інвалідність ІІІ групи з 22.11.2019 внаслідок захворювань, пов`язаних із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою МСЕК серія 12ААБ №549580 (а.с.20).
23.12.2019 Департаментом соціальної політики Житомирської міської ради встановлений статус особи з інвалідністю внаслідок війни 3 групи, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_3 (а.с.21).
На думку позивача, він як інвалід ІІІ групи з 22.11.2019 внаслідок, окремої від поранення підстави, а саме: захворювань, пов`язаних із захистом Батьківщини, набув право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 250 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 01.01.2019, відповідно до чинних статей 16-16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей" (далі - Закон №2011-ХІІ) та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (далі - Порядок №975).
19.06.2020 позивач звернувся до Міністерства оборони України через Житомирський об`єднаний міський військовий комісаріат (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про виплату йому одноразової грошової допомоги згідно з статтями 16-16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як інваліду 3 групи з 22.11.2019 внаслідок захворювань, пов`язаних із захистом Батьківщини (а.с. 22).
На звернення головного лікаря Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи щодо уточнення причинного зв`язку отриманого позивачем 17.08.2014 поранення, Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України надіслала лист від 06.07.2020 №1338 (а.с.23-24).
У листі Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України зазначила: <...> Звільнений в запас 05.05.2017. На час звільнення з військової служби документальних підтверджень про наявність захворювань нервової та судинної систем у ОСОБА_1 немає. Після звільнення з військової служби у зв`язку із погіршенням стану здоров`я ОСОБА_1 звертався за медичною допомогою у заклади охорони здоров`я з приводу патології нервової та судинної систем, що в подальшому призвело до розвитку захворювань: "Дисциркуляторної енцефалопатії ІІ ст. змішаного генезу з лікворо- динамічними порушеннями, лікворо-гіпертензивними кризами (2-3 рази на тиждень), мнестичним зниженням, цефалгічним та церебрастенічним синдромами, вестибуло- атактичними порушеннями. Астено-невротичного стану з інсомнією складного ґенезу з проявами емоційно-вольової нестійкості, когнетивно-мнестичним зниженням", що підтверджено медичними документами, зокрема Протоколом засідання ЦВЛК ЗС України від 02.10.2019 №2754 захворювання пов`язані із захистом Батьківщини (а.с. 23).
Рішенням комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - комісія МОУ) від 03.09.2020 №126 документи ОСОБА_1 повернуто на доопрацювання, оскільки заявником не подано висновок ЦВЛК у якому зазначено причинний зв`язок, який став підставою для встановлення інвалідності (а.с.25).

Надаючи оцінку правовідносинам у даній справі, суд зазначає про таке.

У силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Предметом спору у цій справі є вимога нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу позивачу, як інваліду ІІІ групи, встановлену йому при первинному огляді з 22 листопада 2019 року.

Відповідно до абзацу третього пункту 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці МСЕК.

Згідно з пунктом 4 статті 16-3 Закону №2011-XII, який набрав чинності з 1 січня 2014 року, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Комісія Міністерства оборони України не врахувала, що у 2015 році позивач під час обстрілу отримав травми, внаслідок яких йому встановлено часткову втрату працездатності 10%, а 22 листопада 2019 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, яка не пов`язана із пораненням, отриманим у 2015 році.

Визначена у пункті 4 статті 16-3 Закону №2011-XII заборона щодо виплати однієї грошової допомоги може мати місце лише у разі спливу двохрічного строку саме після первинного встановлення інвалідності чи втрати працездатності через одне і те ж ушкодження здоров`я, а не внаслідок різних.

Аналогічного висновку дійшла колегія суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду у постанові від 18.09.2020 у справі №240/1151/19.

За приписами статті 41 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Пунктом 4 частини 2 статті 16 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та їх сімей" визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Третю групу інвалідності ОСОБА_1 встановлено з 22 листопада 2019 року, що підтверджується довідкою МСЕК від 23 грудня 2019 року.

Згідно з пунктом 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності.

Отже, відмова Міністерства оборони України та направлення документів на доопрацювання є протиправними.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Міністерства оборони України призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у встановленому законом розмірі, слід зазначити, що адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим Кодексом адміністративного судочинства України критеріям, не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.

За такого правового врегулювання, адміністративний суд позбавлений можливості зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд наголошує, що відповідно до абзацу другого частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, для повного захисту прав позивача в рамках заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути заяву про призначення та нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених понесених судових витрат у даній адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 261-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Міністерства оборони України (проспект Повітрофлотський, 6, м.Київ, 03168, ) про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправними відмову Міністерства оборони України у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги і направлення документів на доопрацювання та скасувати рішення Міністерства оборони України відносно ОСОБА_1 , оформлене протоколом від 3 вересня 2020 року №126.

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву про призначення та нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням з 22 листопада 2019 року інвалідності ІІІ групи, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.М. Гурін