Справа № 520/1893/21
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2021-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення заяви без розгляду

12 лютого 2021 р. справа № 520/1893/21
Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваджин" (, 61124, м. Харків, вул. Качанівська, буд.17, кв.32) від 08.02.2021 року про заміну сторони стягувача для виконавчого провадження на підставі виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №242, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №МL-705/096/2008 від 16.01.2008 року, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме: стягувача - Акціонерне товариство «ОТП Банк» (, МФО 300528, адреса: 03680, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43) на Товариство з обмеженою відповідальністю АКВАДЖИН (код за , 61124, м. Харків, вул. Качанівська, буд. 17, кв. 32), -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Біленського О.О. надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваджин" від 08.02.2021 року про заміну сторони стягувача для виконавчого провадження на підставі виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №242, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №МL-705/096/2008 від 16.01.2008 року, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме: стягувача - Акціонерне товариство «ОТП Банк» (, МФО 300528, адреса: 03680, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43) на Товариство з обмеженою відповідальністю АКВАДЖИН (код за , 61124, м. Харків, вул. Качанівська, буд. 17, кв. 32).

Вказана заява мотивована тим, що 16.01.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №МL-705/096/2008, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 72555,13 швейцарских франків, зі строком користування по 16.01.2038 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених в Кредитному договорі. Крім того, я якості забезпечення виконання Позичальником основного зобов`язання за кредитним договором №МL-705/096/2008 від 16.01.2008 року, того ж дня між кредитором та відповідачем ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір №РМL-705/096/2008, від 16.01.2008 року. Предметом іпотеки за даним договором стала квартира АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_1 . У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, виникла заборгованість. 25 червня 2009 року ПН ХМНО ОСОБА_2 за заявою банку було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №242, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_1 , за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки останньому надано право задовольнити свої вимоги, щодо стягнення: суми заборгованості за кредитом у розмірі 72307,72 (сімдесят дві тисячі триста сім швейцарських франків 72 сантима), що еквівалента 511787,03 (п`ятсот одинадцять тисяч вісімдесят сім грн. 03 коп.); суми заборгованості за процентами в розмірі 6834,49 (шість тисяч вісімсот тридцять чотири швейцарських франка 49 сантимів), що еквівалентна 48373,86 (сорок вісім тисяч триста сімдесят три грн. 86 коп.); плати за вчинення цього виконавчого напису у сумі 2352,94 (дві тисячі триста п`ятдесят дві грн.. 94 коп.). Керуючись ст. ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України та на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року та договору про відступлення права вимоги від 12.11.2010 року Банк відступив, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором №ML-705/096/2008 від 16.01.2008 року, укладеним між Банком та ОСОБА_1 . 06.11.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП було укладено договір факторингу № 06/11/2020, згідно якого до ТОВ АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП перейшли права Кредитора до Боржника ОСОБА_1 за Договором №ML-705/096/2008 від 16.01.2008 року. 18.12.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП та Товариством з обмеженою відповідальністю «АКВАДЖИН» було укладено договір відступлення права вимоги № 18/12/2020, згідно якого до ТОВ АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП перейшли права Кредитора до Боржника ОСОБА_1 за Договором №ML-705/096/2008 від 16.01.2008 року. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАДЖИН» (код: 42960278) перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Боржника ОСОБА_1 за Договором №ML-705/096/2008 від 16.01.2008 року та іпотечним договором №РML-705/096/2008, від 16.01.2008 року. Заявник зазначив, що виконавче провадження на підставі виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 242, станом на сьогодні не відкрито, а заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною першою статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Згідно з частинами першою та другою статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною п`ятою статті 15 цього Закону визначено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частиною четвертою статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною другою статті 74 цього Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частина перша статті 287 КАС України визначає, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

На підставі частини першої статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Положення статті 379 КАС України визначають, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Суд зазначає, що нормами Цивільного процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного та господарського судочинства.

Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди. Аналізуючи в сукупності норми статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" та статті 379 КАС України, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 826/7941/17.

Разом з тим у справі № 826/7941/17 заміна стягувача або боржника відбувалася у відкритому виконавчому провадженні.

У справі, що розглядається, особливістю є те, що заяву про заміну стягувача подано до відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого напису.

Згідно наданих заявником документів, до Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАДЖИН» (код: 42960278) перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Боржника ОСОБА_1 за Договором №ML-705/096/2008 від 16.01.2008 року та іпотечним договором №РML-705/096/2008, від 16.01.2008 року.

За приписами частин першої та четвертої статті 379 КАС України, яку розміщено у Розділі IV "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах" у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Імперативними приписами частини четвертої статті 379 КАС України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі заміною сторони виконавчого провадження, суд в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 379 КАС України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, під яким розуміється виконавчий документ, виданий судом, який розглядав адміністративну справу як суд першої інстанції.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа у розумінні статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже положення частини четвертої статті 379 КАС України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 27 січня 2021 року у справі №ЗВ/380/22/20, від 28.01.2021 року у справі №824/387/20-а.

Суд наголошує на тому, що статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначено вимоги, яким повинен відповідати виконавчий документ, а частиною четвертою статті 4 цього Закону установлено вичерпний перелік підстав для повернення стягувачу виконавчого документа органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Ураховуючи наведене нормативне регулювання та праворозуміння, суд приходить до висновку, що вимоги про заміну сторони у виконавчому провадженні у виконавчому написі до відкриття виконавчого провадження у порядку статті 379 КАС України є передчасними, оскільки у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю державного чи приватного виконавця після подання виконавчого документа, заявник вправі їх оскаржити в загальному порядку.

Окрім цього, за приписами частин першої та другої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" 21 квітня 1999 року №606-XIV, в редакції станом на 11.06.2009 року, на час вчинення виконавчого напису №242 від 25.06.2009 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років; 3) посвідчення комісій по трудових спорах - протягом трьох місяців; 4) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 5) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не встановлено законом.

Частиною четвертою статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" визначено випадки, за яких строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються.

Суд зазначає, що згідно змісту виконавчого напису №242 від 25.06.2009 року, виконавчий напис може бути пред`явлений до виконання до державної виконавчої служби протягом року з дня його вчинення.

Додатки до заяви не містять жодного доказу, що вказаний виконавчий напис своєчасно був пред`явлений до примусового виконання та зазначений строк було продовжено або поновлено.

Також судом встановлено, що згідно наявного в Єдиному державному реєстрі судових рішень, рішення Київського районного суду м. Харкова від 24.09.2010 року по справі №2-611/10/03, позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором № ML-705/096/2008 від 16.01.2008р. в розмірі 672985,59(шістсот сімдесят дві тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять)грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» держмито у розмірі 1700,00 (одна тисяча сімсот)грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 250,00 (двісті п`ятдесят)грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ПАТ «ОТП Банк» відмовлено. Предметом вказаної справи було стягнення боргу саме на підставі кредитного договору №ML-705/096/2008 від 16.01.2008р. та договору іпотеки №РML-705/096/2008 від 16.01.2008р.

Таким чином, за тими самими договорами наявні два виконавчих документа - рішення суду та виконавчий напис, що свідчить про можливість подвійного стягнення з боржника суми боргу.

Окрім цього, до суду не надано жодного доказу, що на даний час відсутні відкриті виконавчі провадження за вказаними виконавчими документами.

Таким чином, оскільки нормами КАС України не передбачений порядок заміни стягувача у виконавчому написі нотаріуса, а доказів існування відкритого виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса або виконавчого листа про стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором №ML-705/096/2008 від 16.01.2008р., заявник не надав, суд визнає таку заяву безпідставною та необґрунтованою.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

За таких обставин суд дійшов висновку про повернення заяви про заміну сторони у виконавчому написі заявнику без розгляду, оскільки дана заява є очевидно безпідставною та необґрунтованою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.5, 166, 167, 293, 295, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваджин" (, 61124, м. Харків, вул. Качанівська, буд.17, кв.32) від 08.02.2021 року про заміну сторони стягувача для виконавчого провадження на підставі виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №242, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №МL-705/096/2008 від 16.01.2008 року, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме: стягувача - Акціонерне товариство «ОТП Банк» (, МФО 300528, адреса: 03680, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43) на Товариство з обмеженою відповідальністю АКВАДЖИН (код за , 61124, м. Харків, вул. Качанівська, буд. 17, кв. 32) - повернути заявнику без розгляду.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Біленський О.О.