Справа № 340/3138/20
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2021 року м. Дніпросправа № 340/3138/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 року в адміністративній справі №340/3138/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

11.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до заступника начальника Управління Державної служби України з безпеки на транспорті у Кіровоградській Кукуленко О.В. про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700 грн. від 21.04.2020р. №189207.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовільнити його позовні вимоги.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивач здійснює внутрішні перевезення, а відтак автомобіль згідно норм чинного законодавства не повинен бути облаштованим тахографом. З урахуванням наведеного, відповідачем протиправно притягнуто до відповідальності за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що посадовим особам Управління Укртрансбезпеки в Одеській області проводилась рейдова перевірка на автодорозі М-05 «Київ-Одеса» км 450+500 м.

01.03.2020р. в ході перевірки було зупинено належний позивачеві автотранспортний засіб: ІУЕСО, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

За результатами перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом №205842 від 01.03.2020р. та встановлено порушення, яке полягало у відсутності обов`язкових документів передбачених ст. 48 «Про автомобільний транспорт» - відсутність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу відповідно до наказу Міністерства транспорту та зв`язку України №385 від 24.06.2010р.

Розділ Акту «пояснення водія про причини порушень» містить запис «з актом ознайомлений, від підпису відмовився».

27.03.2020 р. на адресу позивача було направлено повідомлення про розгляд справи щодо порушення автотранспортного законодавства, розгляд якої призначено на 21.04.2020р., але відправлення не було вручено позивачеві з незалежних від відповідача причин

21.04.2020 р. відповідачем прийнято постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу №189207, якою до позивача, на підставі ч. 1 абз. З ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 1700 грн.

Відмовляючи у задоволенні адміністративноого позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на момент здійснення рейдової перевірки у перевізника були відсутні документи, передбачені ст.48 Закону України Про автомобільний транспорт, відповідачем правомірно застосовано до позивача адміністративного-господарський штраф у розмірі 1700 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, регулювалася Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок №1567).

Статтею 48 Закону України від 05.04.2001 № 2344-III Про автомобільний транспорт (далі Закон № 2344-III) передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже, перелік документів згідно ст. 48 Закону № 2344-III не є вичерпним.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, стаття 53 Закону № 2344-III визначає порядок організації міжнародних перевезень пасажирів і вантажів.

Відповідно до частини 8 статті 53 Закону № 2344-III водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Згідно з абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Таким чином, обов`язок ведення реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водіїв тахокарт, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, та відповідальність за недотримання вказаних вимог, покладений на водіїв, які здійснюють міжнародні автомобільні перевезення.

Відповідно до п. 1.2. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту і зв`язку України від 07.06.2010 N 340 (далі Положення), це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку.

Відповідно до п. 6.1 Положення автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни (п. 6.2 Положення).

Пункт 6.3 Положення визначає, що водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

Згідно з п. 1.2 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкція №385), ця Інструкція визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.

Відповідно до п.1.4 Інструкції №385:

- контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;

- тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Відповідно до п. 3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Згідно з п. 3.5 Інструкції №385 перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Судом встановлено, що вантажні перевезення здійснювались позивачем саме в межах України і є внутрішніми.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач дійшов помилкового висновку про відсутність у ОСОБА_1 документів, передбачених ст. 48 «Про автомобільний транспорт» та застосування до нього адміністративно-господарського штрафу, через що позовні вимоги обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким адміністративний позов слід задовольнити.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи нове рішення, вирішує питання про розподіл судових витрат. Судові витрати здійснені позивачем повертаються у разі коли його позовні вимоги задоволено.

ОСОБА_1 при поданні позову сплатив судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 23.07.2020 року, при поданні апеляційної скарги було сплачено 1 260 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 19.10.2020 року, всього 2100, 80 грн.

Позивачу ОСОБА_1 підлягають поверненню документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 2100, 80 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 року в адміністративній справі №340/3138/20 скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №189207 від 21.04.2020 року у розмірі 1700 грн.

Здійснити новий розподіл судових витрат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області (вул.Автолюбителів, 2, м.Кропив;ницький, 25031, ) понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2100, 80 грн.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до ст., ст. 328-329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник