Справа № 2-а-4487/10/0270
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2010-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2010 р. Справа № 2-а-4487/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Альчука Максима Петровича,

при секретарі судового засідання: Колодійчук Олександр Вікторович,

за участю представників сторін:

позивача : Заяць О.А. - представник за довіреністю

відповідача : Петрової І.М. - представник за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: публічне акціонерного товариства "Могилів-Подільський машзавод ім. С.М.Кірова"

до: управління Пенсійного фонду України у м. Могилеві-Подільському Вінницької області

про: визнання дій незаконними

ВСТАНОВИВ :

В листопаді 2010 року відкрите акціонерне товариство «Могилів-Подільський машзавод ім. С.М. Кірова» (далі - Позивач, Товариство) звернулося в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Могилеві-Подільському Вінницької області (далі - Відповідач) про визнання незаконними дій в частині пред`явлення вимог щодо відшкодування витрат по виплаті та доставці пільгової пенсії, призначеної ОСОБА_1 за Списком №1, та зобов`язання не пред`являти зазначені вимоги.

В обґрунтування адміністративного позову Товариство зазначило, що 14.10.2010 року ним було отримано від Відповідача розрахунок на відшкодування пільгових пенсій по Списку №1 переліку професій і посад, які дають право виходу на пенсію на пільгових умовах, за жовтень 2010 року, до якого було включено витрати по виплаті та доставці пенсії ОСОБА_1 у розмірі 15072,98 гривень, котрий працював у ВАТ «Могилів-Подільський машзавод ім. С.М. Кірова». Позивач вважає, що відшкодування витрат на виплату пільгової пенсії ОСОБА_1 є безпідставним, оскільки у останнього відсутні будь-які підтверджуючі документи про наявність пільгового трудового стажу.

Окрім того, Позивач на підтвердження своєї позиції зазначив, що рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.02.2010 року по справі №2-а-51/2010 ОСОБА_1 було відмовлено в позові про визнання незаконними дій Товариства щодо видачі уточнюючої довідки відносно того, що його робота на посаді змінного майстра ковальної дільниці в період з 28.12.1994р. по 19.06.1999р. відносилась до робіт, передбачених Списком №1.

Таким чином, на думку Товариства, вимоги управління Пенсійного фонду України у м. Могилеві-Подільському Вінницької області щодо відшкодування витрат на виплату пільгової пенсії громадянину ОСОБА_1 є незаконними.

В судовому засіданні представник Позивача позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у заяві та просив його задовольнити.

Представник Відповідача в ході судового засідання позов не визнала, посилаючись на свої письмові заперечення, суду пояснила, що відповідно до вимог пенсійного законодавства підставою для відшкодування підприємствами Пенсійному фонду України витрат з виплати пенсій на пільгових умовах за осіб, які працювали на цих підприємствах, є факт призначення працівнику пенсії на пільгових умовах. Оскільки рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07.07.2010 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_1 призначено пенсію на пільгових умовах по Списку №1, пред`явлені до Позивача вимоги є цілком обґрунтованими та законними. Тому, в задоволенні позову представник Відповідача просив відмовити.

Разом із тим, під час судового засідання представник Позивача своїм письмовим клопотанням повідомив суд про те, що відкрите акціонерне товариство «Могилів-Подільський машзавод ім. С.М. Кірова» було перейменовано на публічне акціонерне товариство «Могилів-Подільський машзавод ім. С.М. Кірова», надавши при цьому відповідні докази. У зв`язку із цим суд на місці ухвалив при подальшому розгляді справи Відповідача іменувати публічним акціонерним товариством «Могилів-Подільський машзавод ім. С.М. Кірова».

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку, встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство «Могилів-Подільський машзавод ім. С.М. Кірова» зареєстроване як юридична особа виконавчим комітетом Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, що стверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №689871.

Як з`ясовано в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, публічне акціонерне товариство «Могилів-Подільський машзавод ім. С.М. Кірова» є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", а також платником страхових внесків відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників) з жовтня 2010 року вбачається, що у Товариства наявна заборгованість з відшкодування витрат на виплату пільгової пенсії по громадянину ОСОБА_1 в сумі 13072,34 гривень (а.с.5).

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07.07.2010 року у справі №2-606/2010р. за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському про визнання протиправним рішення УПФ в м. Могилеві-Подільському в частині відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах, яке набрало законної сили 06.08.2010 року, зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах, починаючи з 02.10.2009 року, зарахувавши йому в пільговий стаж період роботи з 07.02.1987 року по 24.12.1994 року на посаді змінного майстра ковальської дільниці Могилів-Подільського машинобудівного заводу ім. С.М. Кірова, яка відносить до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваного Кабінетом Міністрів України.

Крім того, судом встановлено, що в матеріалах справи також наявне рішення згадуваного вище суду від 15.02.2010 року у справі №2-51/2010 за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Могилів-Подільський машзавод ім. С.М. Кірова» про визнання незаконними дій та зобов`язання надати довідку про підтвердження пільгового стажу, яким ОСОБА_1 було відмовлено в позові.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, заперечень Відповідача та наданих у справу доказів, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вiд 09.07.2003 № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди - окремим категоріям працівників залежно від умов праці за результатами атестації робочих місць можуть призначатися пенсії за рахунок коштів підприємств та організацій, але не раніше ніж за 5 років до досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України

Згідно із п.2.1 Інструкції "Про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України" (далі Інструкція), платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форми власності. Відшкодування підприємствами фактичних виплат пенсій за віком на пільгових умовах особам, які мають відповідний стаж роботи, проводиться щомісячно.

Відповідно до абз.4 п.1 ст.2 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 р. №400/97-ВР, об`єктом оподаткування для суб`єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п."б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з ч. 1 п.п.6.1 п.6 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за ставкою збору в розмірі 100%.

Пунктом 6.8 цієї ж Інструкції підприємства та організації зобов`язані щомісячно до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З аналізу наведених вище положень законодавчих актів вбачається, що пенсійне законодавство напряму пов`язує призначення пенсії на пільгових умовах з порядком відшкодування такої пенсії за рахунок підприємства.

Дійсно, як зазначає Позивач, у громадянина ОСОБА_1 відсутні документи, що підтвердили б наявність у нього трудового стажу за Списком №1 для призначення пенсії на пільгових умовах, а рішенням суду по справі №2-51/2010р. цьому громадянину було відмовлено у зобов`язанні Позивача видати довідку про підтвердження пільгового стажу.

Натомість, Товариством не взято до уваги, що ОСОБА_1 управлінням Пенсійного фонду України у м. Могилеві-Подільському Вінницької області уже з 02.10.2009 року призначено пенсію на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07.07.2010 року у справі №2-606/2010р.

Відтак, вести мову про наявність чи відсутність пільгового стажу у гр. Замрозевича для призначення пенсії, на переконання суду, не має жодного сенсу, оскільки згідно із ч. 1. ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, обставина призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах є встановленою рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду, котре набрало законної сили, а тому вона береться судом до уваги і не потребує доказування під час розгляду цієї справи.

Встановлені судом обставини у цій справі та системно проаналізовані норми чинного законодавства свідчать про те, що пенсія, котра була виплачена управлінням Пенсійного фонду України у м. Могилеві-Подільському гр. ОСОБА_1 підлягає відшкодуванню Позивачем.

Таким чином, жодної протиправності або незаконності у діях відповідача суд не вбачає, оскільки управління Пенсійного фонду України у м. Могилеві-Подільському, вимагаючи відшкодування витрат на виплату пільгової пенсії по громадянину ОСОБА_1 , діяло на підставі, в межах, та у спосіб, що передбачені законом.

Що стосується позовної вимоги в частині зобов`язання Відповідача в подальшому не пред`являти вимог щодо відшкодування витрат по виплаті та доставці пільгової пенсії, призначеної ОСОБА_1 за Списком №1, суд приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Зазначена вимога не відповідає змісту законодавства, оскільки судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання. Воно не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

Суд на підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які є в матеріалах справи, прийшов до висновку, що в позові слід відмовити, оскільки заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження під час розгляду адміністративної справи.

Статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує орган влади повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в силу ст. 94 КАС України поверненню з Державного бюджету України не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови оформлено: 10.12.10 року

Суддя Альчук Максим Петрович

07.12.2010