Справа № 400/1761/20
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2021 р. справа № 400/1761/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020

провизнання відмови від 24.01.2020 р. протиправною; зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі - відповідач або ГУ ПФУ в Миколаївській області), в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову відповідача від 24.01.2020 року щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1;

- зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 та зарахувати до стажу роботи періоди з 07.10.1991 року по 23.06.1997 року, з 09.09.1997 року по 21.04.2004 року у ВАТ "Атомремонт" слюсарем з ремонту реакторно-турбінного устаткування на Южно-Українському ремонтному виробництві з моменту звернення, а саме з 17.01.2020 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що відповідач протиправно відмовив йому у призначені пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 та не врахував пільговий стаж за періоди роботи у ВАТ "Атомремонт" з 07.10.1991 року по 23.06.1997 року, з 09.09.1997 року по 21.04.2004 року, оскільки до заяви позивачем було надано всі необхідні документи для призначення йому пільгової пенсії.

Відповідач надав до суду відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову, оскільки необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту та документального підтвердження виконання робіт, передбачених Списком № 1, що повинно бути підтверджено саме у довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності відповідних записів у трудовій книжці. Так, довідки ВАТ "Атомремонт" від 10.07.1997 року № 32 та від 04.06.2004 року № 94, які надані позивачем, не відповідають затвердженій формі, а також невірно зазначено найменування списків, куди включається період роботи позивача (а. с. 42-50).

Судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (а. с. 35-36).

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, на підставі ч. 9 ст. 205 КАС України.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

17.01.2020 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058) (а. с. 26).

До заяви позивач додав:

- копію паспорту;

- довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру;

- трудову книжку НОМЕР_1 від 02.12.1986 року;

- довідку про підтвердження наявного трудового стажу "Южно-Українська АЕС" від 16.01.2020 року 0034.02/09-80;

- довідку Арбузинського районного військового комісаріату від 21.10.2019 року № 2580;

- довідку управління кадрів ВП ЮУАЕС від 17.01.2020 року № 09;

- копії наказів від 31.03.2010 року № 372, від 31.03.2015 року № 391, від 16.09.2016 року № 1024 "Про підтвердження права працівників ВП ЮУАЕС на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації робочих місць" та переліки посад;

- довідку про реорганізацію та перейменування ВП "Южно-Українська АЕС" від 07.11.2019 року № 0034.02/09-1911;

- довідку ВАТ "Атомремонт" від 10.07.1997 року № 32;

- довідку ВАТ "Атомремонт" від 04.06.2004 року № 94;

- витяги з наказів № 442 від 18.12.1995 року, № 56 від 23.03.1999 року "Про підтвердження права надання пільгової пенсії за Списком № 1 і Списком № 2 працівникам підприємства ВАТ "Атомремонт" та перелік робочих місць;

- індивідуальні відомості про застраховану особу на ім`я ОСОБА_1 .

Рішенням від 24.01.2020 року № 58/03.20-р позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи на пільгових умовах за Списком № 1, визначеного п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 (а. с. 28-29, надалі - Рішення).

Оскаржуваним Рішенням встановлено, що загальний стаж ОСОБА_1 , обчислений з липня 1986 року по грудень 2019 року складає 32 роки 7 місяців 29 днів. Стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, становить 8 років 11 місяців 7 днів, обчислений за період з 25.01.2011 року по 31.12.2019 року.

До стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, не враховано періоди роботи з 07.10.1991 року по 23.06.1997 року та з 09.09.1997 року по 21.04.2004 року у ВАТ "Атомремонт" слюсарем з ремонту реакторно-турбінного устаткування на Южно-Українському ремонтному виробництві.

Так, як вбачається з Рішення, у довідках ВАТ "Атомремонт" від 10.07.1997 року № 32, від 04.06.2004 року № 94, які не відповідають затвердженій формі, не вірно зазначено найменування списків, куди включається період роботи (вказані списки нечинні на період роботи), відсутні первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. В Переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад працівникам, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1 відповідно до наказу про результати атестації робочих місць від 18.12.1995 року № 442 не зазначено структурні підрозділи. В Переліку до наказу від 23.03.1999 року № 56 зазначено ремонтне виробництво на діючій АЕС. В зв`язку з цим, неможливо встановити, яким саме працівникам підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

У відповідності до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (надалі - Закон № 1788), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Аналогічна норма містяться у ст. 114 Закону № 1058.

Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" № 637 від 12.08.1993 року (надалі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності) (п. 23 Порядку № 637).

Згідно записів у трудовій книжці позивача, зокрема:

- у період з 07.10.1991 року працював слюсарем з ремонту реакторно-турбінного устаткування ПФП "Хмельницкатоменергоремонт";

- 21.11.1991 року ПФП "Хмельницкатоменергоремонт" реорганізований в ПП "Атомремонт". 03.04.1996 року ПП "Атомремонт" перейменовано у ВАТ "Атомремонт";

- 16.12.1994 року позивачу присвоєно черговий розряд слюсаря з ремонту реакторно-турбінного обладнання;

- 23.06.1997 року позивача звільнено з ВАТ "Атомремонт" за власним бажанням;

- 09.09.1997 року позивача прийнято слюсарем з ремонту реакторно-турбінного устаткування 4 розряду в Південно-Українське РВ;

- 06.05.1999 року позивачу присвоєно 5 розряд слюсаря з ремонту реакторно-турбінного устаткування;

- 21.04.2004 року позивача звільнено за власним бажанням.

При цьому, у відповідності до довідок, уточнюючих характер роботи від 10.07.1997 року № 32 та від 04.06.2004 року № 94, виданих ВАТ "Атомремонт", позивач у період з 07.10.1991 року по 23.06.1997 року та у період з 09.09.1997 року по 21.04.2004 року працював на підприємстві на посаді слюсаря з ремонту реакторно-турбінного устаткування 5 розряду повний робочий день (а. с. 12).

Згідно наявного у матеріалах справи витягу з наказу ВАТ "Атомремонт" № 442 від 18.12.1995 року, на основі матеріалів атестації робочих місць за умовами праці професії "слюсар з ремонту реакторно-турбінного устаткування" підтверджено право виходу на пільгову пенсію за Списком № 1, розділ XXIV, підрозділ 6, позиція 541 (а. с. 15).

А також, згідно витягу з наказу ВАТ "Атомремонт" № 56 від 23.03.1999 року, на основі матеріалів атестації робочих місць за умовами праці професії "слюсар з ремонту реакторно-турбінного устаткування" підтверджено право виходу на пільгову пенсію за Списком № 1, розділ XXIV, підрозділ 6, позиція 541 (а. с. 16).

Відповідач, відмовляючи позивачу у зарахуванні пільгового стажу, посилався на те, що довідки від 10.07.1997 року № 32 та від 04.06.2004 року № 94, не відповідають формі, затвердженої Порядком № 637. Окрім того, в Переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад працівникам, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1 відповідно до наказу про результати атестації робочих місць від 18.12.1995 року № 442, не зазначено структурні підрозділи, а в Переліку до наказу від 23.03.1999 року № 56, зазначено ремонтне виробництво на діючій АЕС.

Водночас, на переконання суду, неточності та неповнота відомостей в уточнюючих довідках, виданих керівниками підприємств, не повинна перекладатись тягарем доведення правдивості чи достовірності даних на особу, якій вони видані. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17.

Суд зазначає, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 (надалі - Порядок № 442) та розробленими на виконання Порядку № 422 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41 (надалі - Методичні рекомендації).

Згідно з п. 4 Порядку № 442 та пп. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій, атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом п. 8 та 9 Порядку № 442, проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 520/15025/16-а.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує, що записи у трудовій книжці в повному обсязі підтверджують факт роботи позивача за професією, що віднесена до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Отже, належним та допустимим доказом, а саме трудовою книжкою підтверджується, що позивач має право на включення до пільгового стажу періоди роботи з 07.10.1991 року по 23.06.1997 року та з 09.09.1997 року по 21.04.2004 року, що складає більше 12 років.

Таким чином, зарахуванню до пільгового стажу позивача підлягає більше 12 років, а з урахуванням пільгового стажу, який відповідачем не оспорюється (8 років 11 місяців 7 днів), пільговий стаж позивача становить більше 20 років.

За таких обставин, враховуючи, що позивач на час звернення до відповідача 17.01.2020 року досяг 50-річного віку, має загальний трудовий стаж більше 32 років, з яких пільговий стаж за Списком № 1 більше 20 років, позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 17.01.2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією з вимог позивача є визнання протиправною відмову відповідача від 24.01.2020 року щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Суд звертає увагу позивача, що в даному спорі, відмова відповідача знайшла своє відображення в рішенні № 58/03.20-р від 24.01.2020 року, тобто у випадку, якщо дії суб`єкта владних повноважень призвели до прийняття ним відповідного рішення, предметом оскарження повинно бути рішення, а не дії.

Враховуючи викладене, суд, для повного та ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, виходить за межі позовних вимог та скасовує рішення відповідача № 58/03.20-р від 24.01.2020 року.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з ст. 139 ч. 1 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовими витратами в даній справі є судовий збір, доказів понесення інших судових витрат, сторони суду не подавали. Позивач сплатив судовий збір в розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією від 27.04.2020 року (а. с. 1), з урахування задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в повному розмірі.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ), задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) від 24.01.2020 року № 58/03.20-р про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) періоди роботи з 07.10.1991 року по 23.06.1997 року, з 09.09.1997 року по 21.04.2004 року на посаді слюсаря з ремонту реакторно-турбінного устаткування у ВАТ "Атомремонт".

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, починаючи з 17.01.2020 року.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

6. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз