Справа № 260/3461/20
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2021 року м. Ужгород№ 260/3461/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Калинич Я.М.

при секретарі судового засідання - Попович М.М.

за участю:

представник позивача: не з`явився,

відповідач: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Закарпатській області, в особі представника Подойми Наталії Віталіївни, звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 82672,55 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач мав узгоджену суму грошового зобов`язання по платежам 50 18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб» у розмірі 82300,00 грн., та 50 18030200 «Туристичний збір, сплачений фізичними особами» у розмірі 372,00 грн. Оскільки ці кошти у встановлений строк відповідачем не були сплачені, вони є податковим боргом, який позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на позовну заяву - упродовж 15 днів від дня отримання цієї ухвали.

18 грудня 2020 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та додаткові пояснення, відповідно до яких позивач зазначив, що відповідачем частково сплачено заявлену суму податкового боргу в розмірі 66770,00 грн. по єдиному податку фізичних осіб.

Ухвалою суду від 18 грудня 2020 року було постановлено розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.19 січня 2021 року до суду від позивача надійшли додаткові пояснення у яких зазначає, що відповідачем ще частково сплачено заявлений податковий борг у розмірі 5372,00 грн., а отже, просить стягнути з відповідача залишок податкового боргу по платежу 50 18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб» у розмірі 10530,55 грн.

Ухвали суду разом з повідомленнями про виклик в судове засідання направлялись на адресу відповідача за місцем його знаходження, однак повернуті такі без досилання із зазначенням причин такого недосилання «адресат відмовився».

Суд зазначає, що відповідно до положень частини 11 статті 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви останній просить суд розглядати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не прибув, з невідомих суду причин, повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Оскільки повістка направлена відповідачу рекомендованим листом за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Відзиву на позов від відповідача до суду не надходило.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог, з огляду на наступне.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку як платник податків в податковому органі.

28 січня 2020 року ФОП ОСОБА_1 подано до контролюючого органу звітну податкову декларацію №9020269 платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, в якій ФОП ОСОБА_1 самостійно визначив до сплати єдиний податок за 2019 рік у сумі 60199,25 грн. Вказана сума грошового зобов`язання частково сплачена у розмірі 28595,20 грн., несплаченою залишилась сума - 31604,05 грн.

09 квітня 2020 року ФОП ОСОБА_1 подано до контролюючого органу податкову декларацію №20351912 платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, в якій останній самостійно визначив до сплати єдиний податок за І квартал 2020 року в сумі 33623,00 грн.

03 липня 2020 року відповідачем подано до контролюючого органу податкову декларацію №31105192 платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, в якій ФОП ОСОБА_1 самостійно визначив до сплати єдиний податок за півріччя 2020 року в сумі 17073,50 грн.

За час розгляду справи відповідачем було частково погашено суму податкового зобов`язання, що підтверджується наявними доказами в матеріалах справи.

Сума податкового боргу по сплаті єдиного податку, яка залишається не погашеною, і яка є предметом розгляду у даній справі - 10530,55 грн.

Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Порядок сплати податків і зборів встановлений Податковим кодексом України (далі - ).

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 статті 56 вказаного Кодексу передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У встановлений Податковим кодексом України строк самостійно визначені відповідачем податкові зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб у загальній сумі 10530,55 грн. не сплачено, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями облікових карток особового рахунку відповідача з єдиного податку з фізичних осіб.

Заявлена позивачем до стягнення сума боргу в 10530,55 грн. відповідає визначенню податкового боргу, наведеному у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, а саме: «податковий борг» - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Закарпатській області сформовано податкову вимогу форми «Ю» №14437-52 від 05 березня 2020 року, яку направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу, внесену до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та вручена відповідачу 16.07.2020 року.

Доказів оскарження цієї вимоги матеріали справи не містять.

Докази повної оплати чи погашення відповідачем в інший спосіб спірної суми боргу в матеріалах справи також відсутні. Натомість, наявні у матеріалах справи копії облікових карток свідчать про наявність у відповідача податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 10530,55 грн.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, позовна вимога до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 10530,55 грн. заявлена позивачем правомірно, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивач, який є суб`єктом владних повноважень, витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, не поніс, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) податковий борг у розмірі 10530,55 (десять тисяч п`ятсот тридцять гривень 55 коп.) грн. по платежу 50 18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 15 лютого 2021 року.

СуддяЯ. М. Калинич