Справа № 380/1098/20
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/1098/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року зал судових засідань № 11

Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Гулика А. Г.,

за участю:
секретаря судового засідання Кушика Й.-Д.М.,

представника позивача Гірник О.О.,

представника відповідача Рудого О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України про стягнення компенсації вартості за неотримане речове майно, -

в с т а н о в и в:
до Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України , місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 146 (далі відповідач), в якому позивач з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог від 27.02.2020 та від 25.05.2020 просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України щодо непроведення розрахунку при звільненні невиплату ОСОБА_1 у день виключення із списків частини (04.01.2019) грошової компенсації за неотримане речове майно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно у сумі 80468,72 грн.;

- визнати протиправним перерахунок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, здійснене військовою частиною НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, згідно з довідкою про вартість речового майна від 27.04.2020 №149;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 04.01.2019 по день виплати компенсації із розрахунку 385,52грн. в день.

Ухвалою від 10.02.2020 суддя прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 21.09.2020 суд відмовив в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно не виплатив позивачу грошову компенсацію за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2016 №178.

У додаткових поясненнях представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 має право на компенсацію середнього грошового забезпечення (середній заробіток) за несвоєчасний розрахунок при за період з 04.01.2019 по день виплати компенсації із розрахунку 385,52грн. в день.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечує. Відзив обґрунтований тим, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні з пропуском місячного строку, встановленого статею 122 КАС України. Також відповідач звертає увагу на відсутність його вини у затримці виплати компенсації. Відповідач є бюджетною установою, а відтак, виплата компенсації позивачу можлива лише у випадку передбачення відповідних коштів у кошторисі військової частини.

У відповіді на відзив представник позивача спростовує доводи відповідача та зазначає, що звернення до суду за грошовою компенсацією вартості неотриманого речового майна не обмежується жодним строком.

Представник відповідача подав до суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначає, що станом на день виключення зі списків особового складу позивач не оскаржував здійснений з ним розрахунок при звільненні. Також звертає увагу, що вимога про стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 04.01.2019 по день виплати компенсації є передчасною.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві та уточненнях до неї та додаткових поясненнях. Просила суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у письмовому відзиві та запереченнях. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України від 04.01.2019 №3 (по стройовій частині) позивача виключено зі списків, усіх видів забезпечення.

Згідно з листом відповідача від 06.02.2019 №50/14/27/3-131 позивачу проведено нарахування за неотримане речове майно відповідно до довідки-розрахунку №10 від 04.02.2019 на суму 80468,72грн.

У відповіді від 26.04.2019 №27/27/3-Г-308-Укц відповідач повідомив позивача, що виплата вказаної грошової компенсації планується протягом 2019 року.

Згідно з листом від 26.12.2019 №50/14/33-1525 відповідач повторно підтвердив, що позивачу проведено нарахування за неотримане речове майно відповідно до довідки-розрахунку №10 від 04.02.2019 на суму 80468,72грн.

Листом від 30.04.2020 №50/14/27/3-554 позивача повідомлено, що сума компенсації згідно з довідки-розрахунку №10 від 04.02.2019 (80468,72грн) обрахована неправильно. Відтак, вказана довідка вважається недійсною.

Згідно з розпорядженням Головного управління Національної гвардії України від 23.10.2019 №27/27/3-7676 у військовій частині проведено перерахунок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно та сума до виплати вартості речового майна становить 18960,68грн. відповідно до довідки №149 від 27.04.2020.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача яка полягає в непроведенні повного розрахунку при звільненні в частині виплати грошової компенсації за недоотримане речове майно та оспорюючи розрахунок такої компенсації позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

При вирішенні спору по суті суд виходив з наступного.

Надаючи оцінку бездіяльності відповідача щодо проведення розрахунку при звільненні в запас Збройних Сил України та виплати позивачу у день виключення зі списків військової частини (04.01.2019) грошової компенсації за неотримане речове майно, суд вказує таке.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначаються Законом України № 2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 (далі Закон України № 2011-ХІІ).

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до статті 9-1 Закону України №2011-ХІІ продовольче забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 178 від 16.03.2016 затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі Порядок № 178), який визначає механізм виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку і Управління державної охорони (далі - військовослужбовці) грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - грошова компенсація).

Відповідно до пунктів 3-5 Порядку № 178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації. Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 № 232 (далі - Інструкція № 232), встановлено, що військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна. Порядок виплати грошової компенсації здійснюється відповідно до вимог Порядку № 178. Грошова компенсація замість речового майна, що підлягає видачі, виплачується на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, форма якої наведена у додатку до Порядку № 178, яка видається речовою службою військової частини, виходячи із заготівельної вартості цих предметів.

Відповідно до пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Суд встановив, що начальником речової служби відповідача здійснено розрахунок вартості речового майна, що належить до видачі позивачу, та видано довідку №10 від 02.04.2019 про вартість речового майна, що належить до видачі на загальну суму 80468,72грн (а.с.26-28).

Відповідно до розпорядження заступника командувача Національної гвардії України (з тилу-начальника логістики) від 23.10.2019 №27/27/3-7676 організовано перерахунок вартості речового майна, що належить до видачі.

На виконання вказаного розпорядження заступника командувача Національної гвардії України (з тилу-начальника логістики) від 23.10.2019 №27/27/3-7676 начальник речової служби здійснив перерахунок вартості речового майна, що належить до видачі позивачу, та сформував нову довідку-розрахунок №149 від 27.04.2020 на суму 18960,68грн.

З пояснень щодо нарахування від 23.06.2020 начальника речової служби відповідача вбачається, що в нову довідку-розрахунок не враховано предмети, на які не вказано ціну. Наказом Командувача Національної гвардії України №736 від 26.12.2016 заборонено використовувати для нарахування компенсації ціни попередніх років. З огляду на вказане, неможливо провести нарахування з моменту права носіння військової форми одягу.

Суд зазначає, що право позивача на компенсацію за неотримане речове майно виникло під час звільнення його з військової служби та виключення зі списків особового складу військової частини і всіх видів забезпечення (04.01.2019).

Довідка-розрахунок №10 від 04.02.2019 на суму 80468,72грн складена за нормами, чинними на час виключення позивача зі списків особового складу військової частини і всіх видів забезпечення, що сторонами визнається.

Суд зазначає, що подальша зміна порядку обрахунку компенсації за неотримане речове майно відповідно до розпорядження заступника командувача Національної гвардії України (з тилу-начальника логістики) від 23.10.2019 №27/27/3-7676 не повинна спричиняти негативні насліди для позивача у вигляді зменшення розміру належних йому виплат.

Як вбачається з листів від 06.02.2019 №50/14/27/3-131, від 26.04.2019 №27/27/3-Г-308-Укц, від 26.12.2019 №50/14/33-1525 відповідач неодноразово підтверджував нарахування позивачу компенсації вартості речового майна на суму 80468,72грн, а відтак, позивач мав правомірні очікування на отримання компенсації саме в такій сумі.

З огляду на наведене, суд вважає, що відповідач безпідставно здійснив перерахунок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно та видав довідку-розрахунок про вартість речового майна від 27.04.2020 №149 на суму 18960,68грн.

Суд звертає увагу позивача на те, що перерахунок грошової компенсації не є актом суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 5 КАС України, а тому не може бути визнаний протиправним. Водночас, суд вважає за необхідне для ефективного захисту прав позивача, керуючись частиною 2 статті 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо здійснення перерахунку грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, оформленого довідкою про вартість речового майна від 27.04.2020 №149 на суму 18960,68грн.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо проведення розрахунку при звільненні та виплати позивачу у день виключення зі списків військової частини (04.01.2019) грошової компенсації за неотримане речове майно.

Для повного та ефективного захисту прав позивача суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно у сумі 80468,72грн.

Щодо позовної вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 04.01.2019 по день виплати компенсації, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що станом на час звернення позивача до адміністративного суду із цим позовом та станом на час винесення рішення суду, із позивачем ще не проведено кінцевого розрахунку, тобто не виплачено грошової компенсації вартості речового майна у сумі 80468,72грн.

Таким чином, період протиправної бездіяльності відповідача ще триває, а початком обрахунку строку звернення до адміністративного суду із вимогою про стягнення середнього грошового забезпечення за період затримки розрахунку при звільненні, буде вважатись день фактичного кінцевого розрахунку, тобто день виплати грошової компенсації вартості речового майна у сумі 80468,72грн.

З врахуванням наведених норм законодавства та фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення з військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 04.01.2019 по день виплати компенсації із розрахунку 385,52грн. в день є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд
в и р і ш и в :
позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України щодо непроведення розрахунку при звільненні невиплату ОСОБА_1 у день виключення із списків частини (04.01.2019) грошової компенсації за неотримане речове майно.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України щодо здійснення перерахунку грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, оформленого довідкою про вартість речового майна від 27.04.2020 №149 на суму 18960 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. 68коп.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно у сумі 80468 (вісімдесят тисяч чотириста шістдесят вісім) грн. 72 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 15 лютого 2021 року.

Суддя А.Г. Гулик