Справа № 200/163/21-а
Суддя: Бєломєстнов О.Ю.
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 р. Справа№200/163/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бєломєстнова О.Ю.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії та стягнення заборгованості по пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

05.01.2021 року позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 35), у якій просить:

- визнати протиправними дії Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати заборгованості з пенсії ОСОБА_1 з 30.07.2019 року по 30.09.2020 року;

- стягнути з Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 заборгованість по пенсії за період з 30.07.2019 року по 30.09.2020 року.

В обґрунтування позову зазначив, що він є пенсіонером на пільгових умовах. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17.01.2020 року зобов`язано Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до його пільгового стажу періоди роботи з 04.05.1987 по 17.06.1987, з 18.06.1987 по 06.07.1990, з 14.01.1993 по 10.07.1995, з 14.01.1993 по 10.07.1995 на Шахтопрохідному управлінні №10 з урахуванням довідки ДВАТ "Шахтопрохідне управління №10"- ДП ВАТ "Державна холдингова компанія "Трест Горлівськвуглебуд" від 19.03.2014 №80/10 та повторно розглянути його заяву про призначення пенсії від 30.07.2019 року №4300 з урахуванням висновків суду. Згідно листа відповідача від 14.12.2020 року, останнім виконано розрахунок заборгованості суми пенсії за період з 30.07.2019 по 31.10.2020 року. Однак суму заборгованості повідомлено не було. Крім того, було зазначено, що доплата за цей період не передбачена бюджетом Пенсійного фонду України та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу. Вважає вказані дії відповідача протиправними. Наведене стало підставою його звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 11.01.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач відзив на адміністративний позов не надав незважаючи на те, що 14.01.2021 року отримав позовну заяву з доданими до неї документами та ухвалу про відкриття провадження від 11.01.2021 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах даної категорії заявами по суті справи є позов та відзив. Відповідно до ч.4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Дослідивши подані позивачем документи суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач - Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () є суб`єктом владних повноважень, основним завданням якого є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що позивач як отримувач пенсії перебуває на обліку у відповідача.

Листом від 14.12.2020 року № 0574-02-8/19751 відповідач повідомив представника позивача, що 21.01.2020 року до управління надійшло рішення Донецького окружного адміністративного суду, яке набрало законної сили 18.08.2018 року. Суд зобов`язав управління повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком № 4300 від 30.07.2019 року, зарахувавши до пільгового стажу періоди трудової діяльності, що зазначені в довідці № 80/10 від 19.03.2014 року, виданої ДВАТ "Шахтопрохідне управління №10"- ДП ВАТ "Державна холдингова компанія "Трест Горлівськвуглебуд". З 30.07.2019 року ОСОБА_1 призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". В жовтні 2020 року на поточний рахунок позивача була зарахована пенсія за період з 01.10.2020 року по 31.10.2020 року в розмірі 2889,88 грн. Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області вказане рішення суду виконано в повному обсязі в межах функціональних повноважень та нормативно-правового поля, а саме управління виконано розрахунок суми пенсії за період з 30.07.2019 року по 30.09.2020 року.

Стосовно виплати пенсії за минулий період управління повідомило, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Доплата за рішенням суду за період з липня 2019 року по вересень 2020 року, як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу.

Таким чином, спірним питанням є бездіяльність відповідача стосовно не виплати позивачу заборгованості з пенсії за період з 30.07.2019 року по 30.09.2020 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 3 статті 4 вказаного Закону визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно зі статтею 5 вказаного Закону виключно цим Законом, визначаються, зокрема порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Підстави для припинення виплати пенсії визначені статтею 49 вказаного Закону, згідно з якою виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17.01.2020 року у справі № 200/13628/19-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено, а саме:

скасовано рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 08 серпня 2019 року №65 про відмову у призначенні пенсії;

зобов`язано Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 04.05.1987 по 17.06.1987, з 18.06.1987 по 06.07.1990, з 14.01.1993 по 10.07.1995, з 14.01.1993 по 10.07.1995 на Шахтопрохідному управлінні №10 з урахуванням довідки ДВАТ "Шахтопрохідне управління №10"- ДП ВАТ "Державна холдингова компанія "Трест Горлівськвуглебуд" від 19.03.2014 №80/10 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 30.07.2019 №4300 з урахуванням висновків суду.

Як зазначено у листі відповідача від 14.12.2020 року № 0574-02-8/19751, доплата за вищевказаним рішенням суду за період з 30.07.2019 року по 30.09.2020 року, як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу.

При оцінці правомірності такої підстави для здійснення пенсійних виплат позивачеві суд виходить з того, що відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Нарахована позивачеві пенсія не отримана без вини з його боку, а тому вважається такою, що не отримана з вини відповідача. Адже щодо пенсійного забезпечення тільки відповідач знаходиться у безпосередніх правовідносинах з позивачем. Бездіяльність інших органів державної влади у бюджетних відносинах між собою не може оцінюватися у спорі щодо невиплати позивачеві заборгованості з пенсії через їх знеособлені дії при фінансуванні Пенсійного Фонду України. Правові наслідки для позивача має саме бездіяльність органу Пенсійного фонду України, який є кінцевим представником держави у відносинах щодо виплати особі коштів, необхідних для забезпечення мінімально встановленого законом рівня життя.

Реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням бюджетних коштів, і яке ґрунтується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від наявності бюджетних асигнувань.

Європейський суд з прав людини зазначив, що в контексті ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поняття «майно» охоплює як «наявне майно», так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності» (п.74 рішення від 02.03.2005 у справі «Von Maltzan and Others v. Germany»). Європейський суд з прав людини зробив висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та сформував позицію для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися «активом»: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність. Таким чином, ст.1 Першого протоколу до Конвенції слід застосовувати для захисту «правомірних (законних) очікувань».

Держава в особі відповідача обмежила позивача у праві власності на його актив (нараховану пенсію) без законних підстав для цього та відповідної легітимної мети. Відсутність фінансування або інші особливості бюджетного законодавства не впливають на вказаний висновок, оскільки закон не звільняє з таких підстав відповідача від покладених на нього обов`язків. Фінансове забезпечення виплат позивачеві знаходиться у сфері відповідальності держави та не може виправдовувати обмеження права власності особи.

Судом встановлено, що відповідачем протиправно не виплачена позивачу заборгованість з пенсії за період з 30.07.2019 року по 30.09.2020 року.

Разом з тим, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання протиправними саме дій щодо не виплати йому заборгованості з пенсії. З цього приводу слід зазначити, що будь-яка дія є активною поведінкою. Тому вказане позивачем формулювання позовних вимог є юридично некоректним. Суд виходить з того, що ним встановлена бездіяльність щодо не виплати заборгованості з пенсії, яка і підлягає визнанню протиправною у разі задоволення позовних вимог.

Також, надаючи правову оцінку обраному позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. TheUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Як вбачається з листа відповідача від 14.12.2020 року № 0574-02-8/19751, ним визначений період, за який не виплачена пенсія позивачу - з 30.07.2019 року по 30.09.2020 року, однак не зазначено загальної суми заборгованості з пенсії за вказаний період. При цьому достеменно відомо розмір пенсії позивача - 2889,88 грн. Тому з метою застосування найбільш ефективного способу захисту, враховуючи, що стягнення заборгованості передбачає зазначення конкретного її розміру, судом визначений розмір заборгованості з пенсії за період з 30.07.2019 року по 30.09.2020 року, який складає 40 458,32 грн. (14 місяців х 2889,88 грн.).

За приписами ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою повного захисту порушеного права позивача суд прийшов висновку, що підлягає визнанню протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати позивачу заборгованості з пенсії за період з 30.07.2019 року по 30.09.2020 року, а стягненню з відповідача на користь позивача - заборгованість з пенсії за вказаний період у розмірі 40458,32 грн.

Зважаючи на наведені обставини в їх сукупності позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, з урахуванням чого суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.01.2021 року сплату судового збору за подання до суду позовної заяви відстрочено до ухвалення судового рішення у справі. У зв`язку з тим, що позивач не сплачував судовий збір при зверненні до суду, при задоволенні позову він підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії та стягнення заборгованості по пенсії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не виплати ОСОБА_1 щодо не виплати заборгованості з пенсії за період з 30.07.2019 року по 30.09.2020 року.

Стягнути з Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 35) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) заборгованість з пенсії за період з 30.07.2019 року по 30.09.2020 року у розмірі 40458,32 грн. (сорок тисяч чотириста п`ятдесят вісім гривен).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 35) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Повний текст судового рішення складено 10 лютого 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Бєломєстнов О.Ю.