Справа № 620/6707/20
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2021-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2021 року м. Чернігів Справа № 620/6707/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) 22.12.2020 (відповідно до відбитку штампу на конверті) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУПФУ в Чернігівській області), у якому просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови йому у проведенні перерахунку (індексації) пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії за період з 2017 року по 2019 рік;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок (індексацію) пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії за період з 2017 року по 2019 рік, та здійснювати індексацію пенсії в подальшому;

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови йому у проведенні перерахунку пенсії з врахуванням стажу роботи та заробітку в виробничому структурному підрозділі ''Конотопське територіальне управління'' філія ''Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд'' Акціонерного товариства ''Українська залізниця'' за листопад 2017 року;

- зобов`язати відповідача зарахувати зазначений період роботи до стажу роботи, з врахуванням заробітної плати, та провести перерахунок пенсії з 13.11.2017.

Позовні вимоги мотивовані тим, що всупереч законодавчо встановлених вимог відповідач не проводить індексацію його пенсії. Крім того, відповідач протиправно при призначенні пенсії не врахував його заробіток за листопад 2017 року в сумі 19 690,48 грн., у зв`язку із чим розмір пенсії позивача є меншим від того, який йому належить.

Ухвалою судді від 28.12.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також установлено відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позов.

У встановлений судом строк відповідач подав відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити та зазначив, що для обчислення пенсії позивача врахована заробітна плата за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.10.2017, яка визначена із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016 роки і помноженої на індивідуальний коефіцієнт заробітної плати ОСОБА_1 1,54783. У зв`язку з наведеним, зазначив, що перерахунок позивачу пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17 та 1,11 проводити недоцільно, оскільки розмір його пенсії зменшується.

Щодо врахування стажу роботи та заробітної плати ОСОБА_1 за листопад 2017 року зазначив, що чинним законодавством передбачено обчислення страхового стажу з 01.01.2004, а заробітної плати з 01.07.2000, виключно за даними системи персоніфікованого обліку. У зв`язку з наведеним, враховуючи, що внески за листопад 2017 року повинні були сплачуватися до 20.12.2017, відповідно на час призначення пенсії позивачу дані про їх сплату були відсутні. Разом з тим, з 01.04.2020 ОСОБА_1 автоматично проведено перерахунок пенсії та зараховано страховий стаж за період з 01.11.2017 по 30.11.2017 за даними персоніфікованого обліку.

За наведених обставин, ГУПФУ в Чернігівській області вважає, що призначаючи позивачу пенсію відповідач діяв на підставі, в межах наданих йому повноважень. Крім того, вважає, що ОСОБА_1 пропущено строк на звернення до суду з позовом.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФУ в Чернігівській області та з 13.11.2017 отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Для обчислення пенсії врахована заробітна плата за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.10.2017, яка визначена із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки.

Вважаючи, що відповідач протиправно не проводить індексацію його пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії за період з 2017 року по 2019 рік, позивач звернувся до ГУПФУ в Чернігівській області із відповідною заявою.

Листами від 24.06.2020 за №1876-1783/М-02/8-2500/20 та від 10.09.2020 за №3190-3772/М-02/8-2500/20 відповідач повідомив про недоцільність проведення бажаного перерахунку, оскільки під час застосування величини оцінки одного року страхового стажу, визначеного статтею 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розмір пенсії ОСОБА_1 зменшиться (а.с. 12-15).

Крім того, під час ознайомлення з матеріалами пенсійної справи позивач з`ясував, що при нарахуванні та призначенні відповідачем пенсії не було враховано його заробіток за листопад 2017 року в сумі 19690,48 грн., у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до ГУПФУ в Чернігівській області із відповідною заявою (а.с. 16-20).

Листом від 04.12.2020 за №4722-4940/М-02/8-2500/20 ГУПФУ в Чернігівській області відмовило позивачу у задоволенні його заяви, повідомивши, що пенсія позивачу виплачується відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 21-22).

Вважаючи вказані відмови протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до пункту 1 частини першої вказаної статті Закону №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

У свою чергу, відповідно до статті 1 Закону України від 03.07.1991 №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон №1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону №1282-ХІІ передбачено, що пенсії є об`єктом індексації грошових доходів населення. Індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частиною другою статті 42 Закону №1058-IV визначено, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

У свою чергу, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» визначено, що:

- у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17;

- у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного у цьому пункті, не досягає 100 гривень, встановлюється доплата до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Зазначений коефіцієнт (1,17) визначений виходячи з індексу споживчих цін на товари і послуги у 2018 році - 9,8 % та зростання середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески у 2018 році - 24,5 %.

Враховуючи наведене, пунктом 5 постанови визначено Пенсійному фонду України забезпечити: перерахунок пенсій, зазначених у пункті 2 цієї постанови, з 1 березня 2019 року; виплату одноразових доплати до пенсії, передбаченої пунктом 3 цієї постанови, одночасно з виплатою пенсії за березень та квітень 2019 року.

Надалі пунктом 1 частини 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» установлено, що у 2020 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11.

Також постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок), яким визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Згідно із положеннями пунктів 2 та 3 Порядку, перерахунку підлягають пенсії, обчислені відповідно до Закону №1058-IV, призначені за зверненнями, які надійшли по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок, крім тих, які на дату проведення перерахунку переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на умовах, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону №1058-IV (за зверненнями, які надійшли з 1 січня року, в якому проводиться перерахунок).

Пунктом 5 Порядку встановлено, що у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Отже, з 1 березня 2019 року перерахунок пенсій здійснюється за умов, визначених пунктами 2, 3 та 5 Порядку, а саме: перерахунку підлягають пенсії, призначені відповідно до Закону №1058-IV за зверненнями, які надійшли по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок, та для обчислення розміру яких враховувався показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, станом на 1 жовтня 2017 року.

Матеріали справи свідчать, що пенсія позивачу призначена з 13.11.2017 відповідно до Закону №1058-IV, що відповідає вимогам, визначеним пунктами 2 та 3 вказаного Порядку.

Станом на 01.06.2020 розмір пенсії позивача становить 3418,37 грн., а саме: 3303,71 грн. - основний розмір пенсії; 114,66 грн. доплата за понаднормовий стаж 7 років.

Загальний стаж позивача становить 42 роки 0 місяців 26 днів, індивідуальний коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,56700 (а.с. 39-40).

Відповідно до частини першої статті 25 Закону №1058-IV коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

Кс=См х Вс/100%х12, де

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Відповідно до пункту 6 Порядку, під час перерахунку пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, призначених відповідно до Закону, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу, визначена статтею 25 Закону на дату проведення перерахунку.

Таким чином, постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 визначено, що показник величини оцінки одного року страхового стажу, визначається на дату проведення перерахунку, а не на дату призначення пенсії, як вказує позивач.

Разом з тим, особам, пенсії яким призначені з урахуванням коефіцієнту 1,35 (звернення за призначенням, які надійшли у 4 кварталі 2017 року), перерахунки будуть проведені лише у тих випадках, якщо розмір пенсії, з урахуванням коефіцієнту вартості одного року 1 та величини нової осучасненої заробітної плати будуть вищі ніж до перерахунку. Якщо внаслідок перерахунку, розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується при наступному збільшенні показника середньої заробітної плати.

Враховуючи, що позивачу була призначена пенсія при врахуванні величини оцінки одного року страхового стажу 1,35 - розмір пенсійної виплати не перераховується.

За наведених обставин, суд вважає, що, відмовляючи ОСОБА_1 у проведенні перерахунку (індексації) пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії за період з 2017 року по 2019 рік, ГУПФУ в Чернігівській області діяло обґрунтовано. При цьому, суд зазначає, що чинним законодавством не встановлено право позивача самостійно визначати коефіцієнти для призначення/перерахунку пенсії, це є виключними повноваженнями органу Пенсійного фонду України.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача зарахувати до стажу його роботи листопад 2017 року та з врахуванням заробітної плати за вказаний період провести перерахунок пенсії з 13.11.2017, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Статтею 40 Закону №1058-IV передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Судом встановлено та відповідачем не заперечується, що листопад 2017 року, коли позивач працював у виробничому структурному підрозділі ''Конотопське територіальне управління'' філія ''Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд'' Акціонерного товариства ''Українська залізниця'', має бути зарахований до страхового стажу ОСОБА_1 , однак не був до нього включений, у зв`язку із тим, що станом на день звернення за призначенням пенсії (04.12.2017) дані про нарахування та сплату позивачем єдиного внеску у персоніфікованому обліку були відсутні. За наведених обставин, страховий стаж ОСОБА_1 за листопад 2017 року був врахований при автоматичному перерахунку пенсії, проведеному з 01.04.2020.

Разом з тим, суд зауважує, що позивач не може нести негативні наслідки у вигляді неврахування певного періоду (в даному випадку листопад 2017 року) до його страхового стажу, у зв`язку із не відображенням у персоніфікованій системі даних про сплату ним єдиного внеску станом на день звернення до ГУПФУ в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії. Суд зазначає, що держава, встановлюючи певні механізми розрахунку страхового стажу та порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, не повинна перекладати тягар відповідальності на особу, яка має обґрунтовані очікування на призначення пенсії у розмірі, що відповідає законодавчо встановленим.

Так, практика Європейського суду з прав людини виробила конструкцію «legitimate expectations» («правомірні очікування»), пояснюючи сутність якої ЄСПЛ зазначає про необхідність більш широкого розуміння терміну майна (possessions), зазначеного у статті 1 Першого Протоколу Конвенції, згідно з яким до майна входить як наявне майно, так і активи, включаючи вимоги, щодо яких заявник може стверджувати про наявність у нього щонайменше «правомірного очікування» ефективного отримання майнового права.

У справі «Суханов та Ільченко проти України» (Заяви № 68385/10 та 71378/10) ЄСПЛ повторив, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Колишній Король Греції та інші проти Греції» (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

Враховуючи наведене, суд зазначає, що листопад 2017 року мав бути зарахований до стажу роботи позивача та до заробітної плати, яка враховується при обчисленні пенсії, при її призначенні з 13.11.2017, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 у цій частині слід задовольнити.

При цьому, доводи відповідача щодо того, що позивачем пропущено строк звернення до суду суд вважає необґрунтованими, оскільки право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов, не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

Верховний Суд неодноразово, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17, у постановах від 24 квітня 2018 року у справі №646/6250/17, від 30 жовтня 2018 року у справі № 493/1867/17, від 22 січня 2019 року у справі №201/9987/17, від 19 березня 2019 року у справі №806/1952/18 наголошував на тому, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Відповідно до частин першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з врахуванням стажу роботи та заробітку в виробничому структурному підрозділі ''Конотопське територіальне управління'' філія ''Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд'' Акціонерного товариства ''Українська залізниця'' за листопад 2017 року, починаючи з 13.11.2017, з урахуванням раніше проведених виплат.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до стажу роботи та для обчислення пенсії заробітну плату (дохід) ОСОБА_1 за листопад 2017 року та провести перерахунок пенсії починаючи з 13.11.2017, з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 12 лютого 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (, вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005).

Суддя С.В. Бородавкіна