Справа № 1.380.2019.000798
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2021-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року справа № 1.380.2019.000798

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністра оборони України, начальника Управління з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністра оборони України, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Міністра оборони України, начальника Управління з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України щодо надання висновків та рекомендацій у скороченій оцінній картці ОСОБА_1 за період з 17.03.2017 по 17.12.2018;

- зобов`язати начальника Управління з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України скласти нову скорочену оцінну картку з урахуванням вимог нормативно-правових актів у сфері проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Ухвалою від 25.02.2019 суд залишив позовну заяву без руху, встановив позивачу строк, протягом десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

27.02.2019 позивач подав заяву (вх. № 6637) на виконання вимог ухвали про залишення позовну заяви без руху.

Ухвалою від 07.12.2019 суд прийняв позовну заяву до рогляду та відкрив загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою від 25.04.2019 суд продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою від 23.07.2019 суд зупинив провадження у справі.

Ухвалою від 27.10.2020 суд поновив провадження у справі.

Протокольною ухвалою від 25.11.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує необ`єктивністю щорічного оцінювання за період з 17.03.2017 по 17.12.2018 роки та порушенням, встановленого нормативно - правовими актами, порядку їх проведення, зокрема Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом оборони України від 10.04.209 № 170. Вказує, що у висновку та рекомендаціях оцінної картки відсутні рекомендації із зазначенням конкретної військової посади, на якій вважається за доцільне службове використання позивача. Окрім того вказує, що не забезпечено ознайомлено позивача із результатами оцінювання. Ознайомлення із змістом оцінної картки, з огляду на зазначені дії безпосереднього начальника, відбулося лише 08.02.2019, що вказує на порушенням порядку комплексного оцінювання та призводить до порушення термінів створення Резерву з службового використання військовослужбовця. Звертає увагу, що до змісту скороченої оцінної картки внесено інформацію, що не знаходить свого підтвердження у матеріалах контрольних занять, підсумкових перевірок, інспектувань та ревізій. Більш того, зміст вказаної оцінної картки не співвідноситься з висновками та оцінними критеріями (сумою балів) за результатами щорічного оцінювання.

Представник відповідача Міністра оборони України подав до суду відзив на позовну заяву від 04.04.2020 (вх. № 11413). Зазначає, що атестуванню підлягають усі військовослужбовці, за винятком військовослужбовців-депутатів, прикомандированих до відповідних рад у зв`язку з обранням на посади, на яких вони працюють на постійній основі, та військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних закладів, а також військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період (за винятком атестації до присвоєння військового звання та оцінювання перед закінченням військової служби). Спірні правовідносини зумовлені складанням на позивача під час його перебування на посаді начальника Західної територіальної групи з питань запобігання та виявлення корупції скороченої оцінної картки військовослужбовця за період з 17.03.2017 по 17.12.2018. Відповідна оцінна картка складена начальником відділу з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України полковником юстиції В. Приймаком. Відтак оцінна картка складена уповноваженою на те посадовою особою. Позовні вимоги щодо порушення порядку ознайомлення із висновками щорічного оцінювання є необгрунтованими. Просить відмовити взадоволенні позову.

Представник відповідача - начальника Управління з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України подав до суду відзив від 19.07.2019 (вх. № 25720) зміст якого аналогічний змісту відзиву представника відповідача Міністра оборони України від 04.04.2020 (вх.№ 11413).

17.11.2020 представник відповідача - Міністра оборони України подав до суду доповнення до відзиву на позовну заяву від 17.11.2020 (вх. № 10396 ел), вказує що позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими. Повноваження безпосереднього і прямого начальників щодо проведення оцінювання підлеглого військовослужбовця мають дискреційний характер, а тому, у чітко окреслених законодавством рамках дозволяють керівнику самостійно і, виходячи з власних переконань, обирати одне з декількох альтернативних рішень, яке, на думку такого керівника, є найбільш прийнятним в даних конкретних обставинах. Звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово висловлювався про межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами.

Позивач подав до суду відповідь на відзив від 24.11.2020 (вх. № 62592). Зазначає, що подаючи відзив на позовну заяву відповідач не довів об`єктивність тексту характеристики, яку містить скорочена оцінна картка, з покликанням при цьому на докази, що могли стати підставами для її складання з відповідним висновком. В тексті характеристики скороченої оцінної картки відповідачі зазначають про відсутність за звітній період у позивача ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень, що за визначених підстав вважається письмовими доказами, які свідчать про відсутність правових підстав для надання вказаного висновку у оцінній картці. Внесена до характеристики скороченої оцінки картки позивача - ОСОБА_1 інформація за своїм змістом містить ознаки свавільності.

У судовому засіданні 02.02.2021 позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просив позов задовольнити.

У судовому засіданні 02.02.2021 представники відповідачів проти позову заперечили з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву, доповненні до відзиву на позовну заяву, просили у задоволенні позовних вимог відмовити.

02.02.2021 у судовому засіданні суд дослідив письмові докази та перейшов до письмового провадження. Сторони підтримали перехід до письмового провадження.

Заслухавши встепне слово представника позивача, представників відповідачів, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

19.02.2018 безпосереднім начальником відділу з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України складено скорочену оцінну картку військовослужбовця ОСОБА_1 за період з 17.03.2017 по 17.12.2018, відповідно до якої:

- висновок безпосереднього начальника начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України: «Займаній посаді відповідає», рекомендації безпосереднього начальника начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України: «Доцільно перемістити на рівнозначну посаду для більш доцільного використання за фахом»;

- висновок прямого начальника - Міністра оборони України: «Займаній посаді відповідає», рекомендації прямого начальника - Міністра оборони України: «Доцільно перемістити на рівнозначну посаду для більш доцільного використання за фахом».

Позивач, не погоджуючись із діями Міністра оборони України, начальника Управління з питань запобігання та виявлення корупції щодо надання висновків та рекомендацій у скороченій оцінній картці ОСОБА_1 за період з 17.03.2017 по 17.12.2018, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини в даній справі врегульовані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі- Закон №2232-XI), Інструкцією «Про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170 (далі - Інструкція №170), Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008), Методичними рекомендаціями з порядку організації і проведення атестування військовослужбовців Збройних Сил України, затвердженими директором Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України від 19.04.2017 №328 (Методичні рекомендації № 328).

Частиною першою статті 2 Закону №2232-XI визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктами 176 - 179 розділу VII Положення №1153/2008 атестування військовослужбовців проводиться для забезпечення правильного добору, розстановки, виховання і вдосконалення підготовки військових кадрів шляхом об`єктивного оцінювання професійного рівня, ділових та моральних якостей кожного військовослужбовця, відповідності їх посаді, визначення перспективи службового використання, створення резерву кандидатів для просування по службі.

Процес атестування військовослужбовців передбачає проведення комплексного та періодичного оцінювання.

Атестуванню підлягають усі військовослужбовці, за винятком військовослужбовців-депутатів, прикомандированих до відповідних рад у зв`язку з обранням на посади, на яких вони працюють на постійній основі, та військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних закладів, а також військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період (за винятком атестації до присвоєння військового звання та оцінювання перед закінченням військової служби).

Порядок та строки проведення атестування військовослужбовців визначаються Міністерством оборони України.

Згідно з п.7.1 Інструкції №170 процес атестування військовослужбовців передбачає проведення комплексного та періодичного оцінювання військовослужбовців. Комплексне оцінювання включає щорічне оцінювання, здійснене прямими командирами (начальниками), та незалежне оцінювання військовослужбовців, здійснене визначеним представником Головної інспекції Міністерства оборони України або комісій з перевірки військ (сил), утворених наказами Міністерства оборони України, у випадках, визначених пунктом 7.5 цього розділу.

Згідно з п.7.5 відповідної Інструкції щорічне оцінювання військовослужбовців проводиться до 30 листопада календарного року. В особливий період оцінювання військовослужбовців проводиться в кінці календарного року, а осіб рядового, сержантського і старшинського складу військових частин (підрозділів), які виконують завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій,- після завершення виконання завдань за призначенням.

Пунктом 7.7 Інструкції №170 визначено, що за підсумками щорічного оцінювання складається оцінна картка військовослужбовця.

Згідно з п.7.10 Інструкції №170 щорічне оцінювання військовослужбовця здійснює його безпосередній командир (начальник) за умови спільної служби не менше трьох місяців. В іншому випадку зазначену дію виконує заступник безпосереднього командира (начальника) або старший прямий командир (начальник), який має тримісячний строк спільної служби з військовослужбовцем, який оцінюється. У такому разі заступник безпосереднього командира (начальника), який здійснює щорічне оцінювання військовослужбовця, повинен займати посаду, вищу за посаду військовослужбовця.

Пункт 7.13 Інструкції № 170 посадові особи, які складають оцінну картку військовослужбовця, зобов`язані:

знати порядок комплексного оцінювання;

проаналізувати службову діяльність підлеглих військовослужбовців за рік та оцінити виконання ними службових обов`язків, рівень їх індивідуальної підготовки, виконання планів і програм бойової підготовки, індивідуальних результатів за підсумками контрольних занять, підсумкових перевірок, інспектувань тощо;

вивчити матеріали періодичного оцінювання підлеглих військовослужбовців за період після останнього щорічного оцінювання;

особисто скласти оцінну картку військовослужбовця, написати висновок, надати відповідні рекомендації та подати за підпорядкованістю для отримання висновків і рекомендацій прямого начальника.

Пункт 7.14 Інструкції №170, в свою чергу, визначає, що залежно від результатів оцінювання службової діяльності військовослужбовців за рік посадові особи, які складають на військовослужбовців оцінні картки, роблять висновки щодо відповідності посадам, які вони займають, а також надають рекомендації стосовно їх подальшого службового використання, а саме:

зарахування до Резерву для просування по службі;

залишення на займаній посаді або продовження строку перебування на посаді;

призначення або переміщення на рівнозначну посаду із зазначенням причин, визначених підпунктом 2 пункту 82 Положення;

переміщення на нижчу посаду із зазначенням причин, визначених -пунктом 3 пункту 82 Положення;

направлення на навчання, підготовку до ад`юнктури, докторантури;

залишення на військовій службі понад граничний вік; з

звільнення а військової служби із зазначенням підстав, назначених статтею 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Пунктом 7.25 Інструкції №170 встановлено, що в особливий період на військовослужбовця складається скорочена оцінна картка (додаток 12). Безпосередній начальник заповнює розділи 1-3 скороченої оцінної картки. Прямий начальник здійснює висновок та рекомендації, які заносить до розділу 4 скороченої оцінної картки військовослужбовця. У разі потреби на військовослужбовця складається службова характеристика у випадках, визначених Положенням. Незалежне оцінювання військовослужбовця, який займає посаду, передбачену штатом воєнного часу, в особливий період не проводиться.

Військовослужбовець, на якого складається оцінна картка, ознайомлюється з нею після висновку та рекомендацій прямого начальника.

Голова комісії, під керівництвом якого здійснювалося незалежне оцінювання військовослужбовця, надає його результат до кадрового органу військової частини за місцем проходження військової служби військовослужбовцем та до Кадрового центру Збройних Сил України для обліку та врахування. Представник кадрового органу цієї військової частини заповнює розділ 6 оцінної картки військовослужбовця в порядку, визначеному Міністерством оборони України.

Відповідно до вимог пунктів 7.26, 7.28 Інструкції №170 ознайомлення з результатами щорічного оцінювання та службовою характеристикою військовослужбовця здійснює безпосередній начальник під підпис. Оцінна картка та службова характеристика доводиться до військовослужбовця після рішення посадової особи, яка їх затверджує, під підпис в оцінній картці та в службовій характеристиці.

За приписами п. 7.29 Інструкції № 170 скарга на порушення порядку оцінювання, необ`єктивність змісту, висновків та рекомендацій, викладених в оцінній картці або в службовій характеристиці, подається не пізніше ніж через місяць після ознайомлення військовослужбовця з оцінною карткою або службовою характеристикою і розглядається в порядку, установленому Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Рішення за скаргою щодо щорічного оцінювання або службової характеристики приймає прямий начальник військовослужбовця, який не брав участі в їх складанні. У разі визнання скарги обґрунтованою складається нова оцінна картка або службова характеристика військовослужбовця (п. 7.30 Інструкції № 170).

За приписами п. 7.31, 7.32 Інструкції № 170 виконання висновку оцінювання проводиться після ознайомлення військовослужбовця з оцінною карткою або зі службовою характеристикою, а у разі їх оскарження - після розгляду та прийняття рішення за скаргою.

Для забезпечення виконання атестаційного висновку кадрові органи всіх рівнів зобов`язані:

уточнити відповідні плани переміщення військовослужбовців на посади;

скласти та подати за належністю списки військовослужбовців, які оцінені до призначення на посади, переміщення по службі;

скласти контрольні списки військовослужбовців, строк контракту в яких закінчується в наступному році.

Відповідно до п.п. 1.1.2 п. 1.1. розділу І Методичних рекомендацій №328 посадові особи, які здійснюють періодичне та щорічне оцінювання військовослужбовців, серед іншого, особисто складають оцінну картку військовослужбовця або службову характеристику з відповідними висновками та рекомендаціями.

Абзацом 4 п. 5.4. вказаних Методичних рекомендацій визначено, що загальна оцінка за критерії діяльності військовослужбовця визначається по сумі балів за всі оцінні критерії.

Судом встановлено, що 19.02.2018 безпосереднім начальником відділу з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України складено скорочену оцінну картку військовослужбовця ОСОБА_1 за період з 17.03.2017 по 17.12.2018, відповідно до якої:

- висновок безпосереднього начальника начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України: «Займаній посаді відповідає», рекомендації безпосереднього начальника начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України: «Доцільно перемістити на рівнозначну посаду для більш доцільного використання за фахом»;

- висновок прямого начальника - Міністра оборони України: «Займаній посаді відповідає», рекомендації прямого начальника - Міністра оборони України: «Доцільно перемістити на рівнозначну посаду для більш доцільного використання за фахом».

Судом не встановлено наявності жодних рішень стосовно позивача про його переміщення чи звільнення тощо, які б приймались на підставі оскаржуваної оцінної картки, як і не встановлено реалізації висновку скороченої оцінної картки.

Отже, з аналізу наведеного вбачається, що інформація, зазначена в скороченій оцінній картці стосується оцінки за критеріями службової діяльності, оцінної характеристики та пропозицій безпосереднього начальника, а також висновків та рекомендацій прямого начальника.

Скорочена оцінна картка є документом внутрішнього користування, порядок заповнення якої, а також її оскарження регламентовано Інструкцією № 170. У разі незгоди з викладеними в оцінній картці даними, військовослужбовець має право звернутись із відповідною скаргою, у разі задоволення якої складається нова оцінна картка.

Тобто, оцінні характеристики, висновки, рекомендації та пропозиції, викладені в скороченій оцінній картці, є відображенням дій посадових осіб військової частини за підсумками щорічного оцінювання і самі по собі не породжують правових наслідків для військовослужбовця. Відповідно, така оцінна картка не порушує прав останнього, не є актом індивідуальної дії.

Враховуючи, що посадовими особами військової частини, у підпорядкуванні яких перебуває військовослужбовець, фактично реалізована їх компетенція та функція на проведення щорічного оцінювання та оформлення результатів такого оцінювання, оспорювана оцінна картка не є такою, що порушує права позивача та інтереси шляхом обмежень у реалізації його прав чи безпідставного покладення на нього необґрунтованих обов`язків, відтак визнання її незаконною не призведе до поновлення порушеного права позивача, оскільки не є юридично значимою для позивача та носить виключно інформативний характер. Вказане також не свідчить про наявність права, яке підлягає захисту, оскільки захисту підлягає тільки порушене право, а не ймовірно порушене у майбутньому.

В той же час, матеріали справи не містять доказів звернення позивача з відповідною скаргою, за результатами розгляду якої приймається відповідне рішення.

В спірних правовідносинах актом індивідуальної дії, що має певні правові наслідки, породжує права та обов`язки для позивача є, по-перше, рішення за результатами скарги, по-друге, рішення, прийняте на підставі оскаржуваної оцінної картки про переміщення, звільнення тощо.

Аналогічна пзиція викладена у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2021 у справі № 640/7654/20.

Суд вказує, що відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Положеннями частини першої статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права, свободи або інтереси.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 у справі № 18-рп/2004 термін «порушене право», який вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». При цьому з приводу останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Проте право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 5 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі №687/1539/16-а та від 4 лютого 2020 року у справі №320/7969/17.

Крім того, суд звертає увагу на те, що обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Висновки, викладені у скороченій оцінній карці, не породжують обов`язкових юридичних наслідків для позивача. Водночас аналіз службової діяльності військовослужбовця за визначений період є лише висновками та рекомендаціями безпосереднього та прямого начальника, зазначення яких у скороченій оцінній карці аконодавству. Такі висновки скороченої оцінної картки можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки та рекомендації скороченої оцінної картки.

Суд вважає, що скорочена оцінна картка не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, стосовно яких була складена, тому її висновки не можуть бути предметом спору. Скорочена оцінна картка є носієм оціночної і доказової інформації щодо службової діяльності військовослужбовця, документом, на підставі якого приймаються відповідні рішення у формі наказів посадових осіб по особовому складу щодо призначення на посади, переміщення, звільнення з посад і зарахування у розпорядження, звільнення з військової служби та присвоєння військових звань. А тому оцінка скороченої оцінної картки , в тому числі й оцінка дій посадових осіб щодо її складання, викладення у ній висновків, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такої скороченої оцінної картки .

Аналогічна позиція щодо схожих правовідносин викладена у постанові Верховного Суду від 02.09.2020 у справі № 580/2354/19

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що дії Міністра оборони України, начальника Управління з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України щодо надання висновків та рекомендацій у скороченій оцінній картці ОСОБА_1 за період з 17.03.2017 по 17.12.2018 не створюють безпосередньо для позивача будь-яких правових наслідків. Отже, відсутність порушення прав, свобод чи інтересів позивача є підставою для відмови у задоволенні позову про визнання протиправними дй Міністра оборони України, начальника Управління з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України щодо надання висновків та рекомендацій у скороченій оцінній картці ОСОБА_1 за період з 17.03.2017 по 17.12.2018.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати стягененню не підлягають.

Керуючись статтями 242 - 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:
1. У задоволені позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Міністра оборони України (просп. Повітрофлотський, 6, м. Київ), начальника Управління з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України просп. Повітрофлотський, 6, м. Київ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Судові витрати стягененню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 12.02.2021.

Суддя Костецький Н.В.