Справа № 320/5599/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5599/19 Суддя першої інстанції: Лапій С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати неправомірною відмову Кагарлицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (процесуальним правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області) у здійсненні перерахунку пенсії згідно довідки ПАТ «Миронівське АТП 13243» від 29 травня 2019 року № 34;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії, виходячи з суми заробітної плати за період роботи в зоні відчуження з 13 по 28 травня 1987 року відповідно до довідки ПАТ «Миронівське АТП 13243» від 29 травня 2019 року № 34 з урахуванням вимог пп. 4 п. 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, починаючи з 19 червня 2019 року з урахуванням вже виплачених сум.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права. Скаржник вказує на те, що довідка ПАТ «Миронівське АТП 13243» від 29 травня 2019 року № 34, яку позивач подав разом із заявою про перерахунок пенсії, була видана на виконання рішення Миронівського районного суду Київської області від 27 липня 2017 року у справі № 371/891/17, проте суперечить його змісту. Також відповідач наголошує на тому, що відомості, зазначені в довідці від 29 травня 2019 року № 34, не підтверджуються первинними документами, про що зазначено в акті про результати звірки відомостей, поданих для обчислення пенсії з первинними документами від 05 серпня 2019 року.

Крім того скаржник зазначає, що ОСОБА_1 вже звертався до суду з адміністративним позовом щодо перерахунку пенсії, у задоволенні якого було відмовлено рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року у справі № 810/2118/18, що залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року. Посилаючись на вказані обставини, відповідач просив закрити провадження у цій справі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що питання правомірності перерахунку заробітної плати за період роботи в зоні відчуження та видачі нової довідки про розмір заробітної плати вже були предметом розгляду в межах справи № 371/891/17. Позивач наполягає на тому, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року - залишити без змін, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 від 11 лютого 2016 року та вкладкою № НОМЕР_2 до вказаного посвідчення.

Згідно з актом огляду МСЕК серії АВ № 0512160, позивач з 25 серпня 2015 року є інвалідом ІІ групи, захворювання якого пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС .

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області та отримує пенсію по інвалідності, передбачену ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Розрахунок пенсії позивача був проведений на підставі довідки про заробітну плату від 06 жовтня 2015 року № 63, що видана ПАТ «Миронівське АТП 13243».

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 27 липня 2017 у справі № 371/891/17, що залишене без змін ухвалою Апеляційного суд Київської області від 20 березня 2018 року, було зобов`язано ПАТ «Миронівське автотранспортне підприємство 13243» здійснити перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 , а саме - збільшити на 100 % тарифну ставку за період з 13 травня 1987 року по 28 травня 1987 року та нарахувати премію в розмірі 60 % тарифної ставки (посадового окладу) за період з 13 травня 1987 року по 28 травня 1987 року.

Також вказаним судовим рішення було зобов`язано ПАТ «Миронівське автотранспортне підприємство 13243» надати ОСОБА_1 нову довідку про заробітну плату встановленого зразку за період виконання ним робіт по ліквації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС з 13 травня 1987 року по 28 травня 1987 року.

На виконання вимог вказаного рішення суду позивачу було видано довідку від 07 серпня 2017 року № 47. Разом з тим, Кагарлицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області відмовило ОСОБА_1 в проведенні перерахунку на підставі вказаної довідки, посилаючись на те, що зазначені у ній відомості не підтверджуються первинними документами.

Вказане рішення Кагарлицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області ОСОБА_1 оскаржив у судовому порядку. Однак рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року у справі № 810/2118/18, що залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено. Суд погодився з доводами відповідача про те, що факт нарахування позивачу заробітної плати в розмірі, зазначеному в довідці від 07 серпня 2017 року № 47, не підтверджується виписками з особових рахунків, платіжними відомостями та іншим документами.

У подальшому голова правління ПАТ «Миронівське АТП 13243» видав наказ від 07 серпня 2017 року № 18 «Про проведення перерахунку заробітної плати ліквідатору аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 ».

На підставі вказаного наказу позивачу додатково нараховано заробітку плату за роботу в зоні відчуження за період з 13 по 28 травня 1987 року шляхом збільшення на 100 % тарифної ставки та нарахування премії в розмірі 60 % тарифної ставки (посадового окладу), що підтверджується відомістю перерахунку заробітної плати. Згідно з розрахунково-платіжною відомістю від 07 серпня 2017 року після проведеного перерахунку ОСОБА_1 належить до видачі 1071 крб 75 коп., що дорівнює 0,01072 грн.

Також ПАТ «Миронівське АТП 13243» видало ОСОБА_1 довідку про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 29 травня 2019 року № 34. Розмір заробітної плати за роботу в населених пунктах зони відчуження у період з 13 по 28 травня 1987 року складає 2502 крб 25 коп.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про перерахунок пенсії, до якої приєднав довідку ПАТ «Миронівське АТП 13243» від 29 травня 2019 року № 34.

Відповідач провів у ПАТ «Миронівське АТП 13243» звірку відомостей, поданих для обчислення пенсії, з первинними документами по гр. ОСОБА_1 , за підсумками якої склав акт від 05 серпня 2019 року № 5838/02.

Листом від 09 серпня 2019 року № 141/Я-02 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повідомило позивача про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії на підставі довідки ПАТ «Миронівське АТП 13243» від 29 травня 2019 року № 34. Відповідач зазначив, що первинні документи (накази на відрядження, маршрутні листи, табелі обліку робочого часу), що підтверджують період участі ОСОБА_1 у проведенні робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та Положення про преміювання за 1986-1987 роки на підприємстві, яке видало довідку, відсутні. Також відповідач повідомив про відсутність підстав для одночасного збільшення тарифної ставки на 100 % та застосування кратної оплати праці.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Суд першої інстанції встановив, що сума нарахованої та виплаченої заробітної плати позивачу, зазначена в довідці від 29 травня 2019 року № 34, підтверджується листом ПАТ «Миронівське АТП 13243» від 13 листопада 2019 року № 58, наказом від 07 серпня 2017 року № 18, розрахункова-платіжною відомістю працівника за травень 1987 року, відомістю перерахунку заробітної плати ліквідаторам аварії на Чорнобильській АЕС за 1986-1987 роки.

У зв`язку з цим суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відмова відповідача у перерахунку пенсії позивача з урахуванням довідки ПАТ «Миронівське АТП 13243» від 29 травня 2019 року № 34 є необґрунтованою та протиправною.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з ч. 1 ст. 49 вказаного Закону пенсії особам, віднесеним до категорій потерпілих від Чорнобильської катастрофи 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986 - 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.ст. 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначений у Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 (далі - Порядок № 1210).

Згідно з п. 2, пп. 4 п. 3 Порядку № 1210 заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд роботи в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках.

У разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Зазначені норми права вказують на те, що довідка ПАТ «Миронівське АТП 13243» від 29 травня 2019 року № 34, яка містить відомості про розмір заробітної плати за період роботи в зоні відчуження за період з 13 по 28 травня 1987 року є документом, на підставі якого може бути обчислений розмір пенсії ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постанова правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області має право перевірити обґрунтованість видачі довідки від 29 травня 2019 року № 34.

Як раніше зазначалося, відповідач скористався вказаним правом та провів відповідну звірку з ПАТ «Миронівське АТП 13243». У ході звірки було виявлено, що первинні документи (накази на відрядження, маршрутні листи, табелі обліку робочого часу), що підтверджують період участі ОСОБА_1 у проведенні робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на підприємстві відсутнє. Положення про преміювання за 1986-1987 роки ПАТ «Миронівське АТП 13243» не надано до перевірки.

Аналізуючи відомості, викладені в акті від 05 серпня 2019 року № 5838/02, колегія суддів враховує, що фактичне виконання ОСОБА_1 робіт в зоні відчуження не є предметом цього спору та виходило за межі перевірки. Пенсія по інвалідності згідно зі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була призначена ще до ухвалення рішення Миронівського районного суду Київської області від 27 липня 2017 року у справі № 371/891/17, а також до видачі довідок від 07 серпня 2017 року № 47 та від 29 травня 2019 року № 34.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що наявність чи відсутність підстав для виплати ОСОБА_1 заробітної плати зі збільшенням на 100 % тарифної ставки та нарахування премії в розмірі 60 % тарифної ставки (посадового окладу), у тому числі з огляду на застосування кратної оплати праці, було предметом спору в справі № 371/891/17. Рішенням суду, що набрало законної сили, ПАТ «Миронівське АТП 13243» зобов`язано здійснити перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 , а саме - збільшити на 100 % тарифну ставку та нарахувати премію в розмірі 60 % тарифної ставки (посадового окладу) за період з 13 травня 1987 року по 28 травня 1987 року.

У свою чергу відповідач під час проведення звірки підтвердив, що згідно з відомістю про нарахування заробітної плати за травень 1987 року ОСОБА_1 було виплачено 1121 крб 42 коп. Також в акті звірки від 05 серпня 2019 року № 5838/02 зазначено, що заробітну плату після проведення її перерахунку на підставі рішення суду від 27 липня 2017 року було фактично виплачено позивачу 07 листопада 2018 року.

Отже, відповідач під час проведення звірки відомостей, поданих для обчислення пенсії, з первинними документами по гр. ОСОБА_1 , дослідив документи щодо нарахування і виплати заробітної плати за травень 1987 року і підтвердив фактичну виплату позивачу коштів у загальному розмірі 2502 крб 25 коп.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області необґрунтовано відмовило ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки ПАТ «Миронівське АТП 13243» від 29 травня 2019 року № 34.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Відповідач в апеляційній скарзі наголошував на тому, що спір про перерахунок пенсії на підставі довідки, виданої на виконання рішення Миронівського районного суду Київської області від 27 липня 2017 у справі № 371/891/17, вже був вирішений судом у межах справи № 810/2118/18. У зв`язку з цим відповідач вважає, що провадження у справі належить закрити з підстави, передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Вказана норма права передбачає, що суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Разом з тим, предмет і підстави цього адміністративного позову ОСОБА_1 є іншими ніж ті, що вже перевірялися судом під час розгляду справи № 810/2118/18.

Так, у межах справи № 810/2118/18 ОСОБА_1 оскаржував відмову Кагарлицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки ПАТ «Миронівське АТП 13243» від 07 серпня 2017 року № 47. В той час як у межах цієї справи суд перевіряє наявність підстав для перерахунку пенсії позивача на підставі довідки ПАТ «Миронівське АТП 13243» від 29 травня 2019 року № 34.

Колегія суддів враховує, що кожна із зазначених довідок була видана на виконання рішення Миронівського районного суду Київської області від 27 липня 2017 року у справі № 371/891/17 та містить відомості про те, що розміру заробітної плати ОСОБА_1 за травень 1987 року становив 2502 крб 25 коп.

Водночас вказані довідки були видані ПАТ «Миронівське АТП 13243» за різних фактичних обставин.

Довідка від 07 серпня 2017 року № 47 була видана до фактичного проведення перерахунку і виплати заробітної плати на виконання рішення суду від 27 липня 2017 року (зазначені у такій довідці відомості не підтверджувалися первинними документами).

Натомість довідка від 29 травня 2019 року № 34 була складена вже після видачі наказу від 07 серпня 2017 року № 18 «Про проведення перерахунку заробітної плати ліквідатору аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 », а також складення відомості перерахунку заробітної плати та розрахунково-платіжної відомості від 07 серпня 2017 року.

За таких обставин висновок відповідача про те, що тотожний спір вже був розглянутий судом, не знайшов свого підтвердження.

Отже, доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 238, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Л.Т. Черпіцька