Справа № 420/14126/20
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.12.2017 року № та №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 27.11.2020 року представник позивача ознайомилася з Актом про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 з питань дотримання податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період 01.01.2016-30.09.2017 року № 1686/15-32-13-03/ НОМЕР_1 від 23.11.2017 року, а також з податковими повідомленнями-рішеннями від 21.12.2017 року № та №, якими збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на 135000 гривень та військовий збір на суму 11250 гривень.

Під час перевірки було встановлено, що позивач 26.02.2016 року заснувала Товариство з обмеженою відповідальністю «Пром-Будтекстиль» (). На підставі даних ІС «Податковий блок» з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців також було встановлено, що позивачем здійснено внесок в уставний фонд вказаного Товариства у розмірі 600000 грн. З наведених фактів відповідачем зроблено висновок щодо неутримання і неперерахування до бюджету ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб у розмірі 108000 грн. та заниження зобов`язання по сплаті військового збору на загальну суму 9000 грн.

Позивач вважає, що відповідач зробив безпідставний висновок, що рішення про створення Товариства із статутним капіталом 600000 грн. свідчить про отримання позивачем доходу в 2016 році в цьому ж розмірі.

Позивач стверджує, що відповідно до протоколу № 1 Установчих загальних зборів учасників ТОВ «Пром-Будтекстиль» ОСОБА_1 вирішила створити Товариство із статутним капіталом в розмірі 600000 грн., що становить 100%. Вказана доля внесена не була ані на момент реєстрації Товариства, ані до цього часу, що не суперечить законодавству.

Відповідно до фінансових звітів суб`єкта малого підприємництва ТОВ «Пром-Будтекстиль» від 01.01.2018р., 01.01.2019р., 01.01.2020р., у рядку 3 розділу І «Власний капітал» зазначено, що на час формування фінансових звітів в підприємстві існує неоплачений капітал на суму 600000 грн.

Отже позивач наполягала на тому, що внесок до статутного капіталу Товариства вона не робила і, відповідно, доходу в розмірі 600000 грн. не отримувала, а тому підстав для нарахування їй грошових зобов`язань спірними рішеннями не було.

14.01.2021 року до суду надійшов відзив відповідача на позов, згідно якого відповідач позов не визнає, просить в його задоволенні відмовити, обґрунтовуючи свої доводи щодо правомірності оскаржуваних позивачем рішень тим, що позивачу належить частка у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Пром-Будтекстиль» () як учаснику Товариства, в розмірі 600000 грн., що складає 100%.

Посилаючись на норми ч.3 ст.144 ЦК України (в редакції до 06.02.2018р.), ч.2 ст.52 Закону України «Про господарські товариства», відповідач стверджував, що у разі невнесення протягом року учасниками своїх вкладів, загальні збори учасників приймають одне з таких рішень: про виключення зі складу товариства тих учасників, які не внесли (не повністю внесли) свої вклади та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про зменшення статутного капіталу та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про ліквідацію товариства.

Також відповідач посилався на приписи ст.117 ЦК України щодо обов`язків учасників товариства виконувати свої зобов`язання перед товариством та ч.ч.1, 2 ст.144 ЦК України щодо неприпустимості звільнення учасника товариства від обов`язку внесення вкладу до статутного капіталу, у тому числі шляхом зарахування вимог до товариства.

Також відповідач послався на те, що Товариством здійснювалися суттєві обсяги господарської діяльності, що підтверджується поданими деклараціями з ПДВ за серпень та вересень 2016 року.

Ухвалою від 16 грудня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Зазначено, що розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі та справу буде розглянуто у строк не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За клопотанням відповідача від 11.01.2021 року суд ухвалою від 19.01.2021 року вирішив здійснювати подальший розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання на 28 січня 2021 року на 15:00 год.

У судове засідання, призначене на 28 січня 2021 року на 15:00 год., сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Позивач про причини неявки суд не сповістив.

28.01.2021 року відповідач електронною поштою подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи через неможливість прибуття до суду. Наведена у клопотання відповідача причина неявки визнана судом неповажною.

З огляду на викладене, відповідно до приписів п.1 ч.3 та ч.9 ст.205 КАС України суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін, в порядку письмового провадження.

Дослідивши в порядку письмового провадження наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 01.11.2017 року № 5541, повідмолення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 01.11.2017 року уповноваженими посадовими особами контролюючого органу проведено перевірку позивача, за наслідками якої складено Акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 з питань дотримання податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період 01.01.2016-30.09.2017 року № 1686/15-32-13-03/ НОМЕР_1 від 23.11.2017 року.

Згідно висновків Акту перевірки від 23.11.2017 року, в порушення пп.14.1.56 п.14.1 ст.14, п.164.1, п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168, пп.168.4.5 п.168.4 ст.168, ст.171, ст.176 ПК України ОСОБА_1 не утримано та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб у розмірі 108000 грн; в порушення пп.1.4, пп.1.6 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень та п.162.1 ст.162, п.163.1 ст.163, п.164.1 ст.164, п.168.2 ст.168, ст.171, ст.176 ПК України ОСОБА_1 було занижено зобов`язання зі сплати військового збору на загальну суму 9000 грн. (а.с.7-11).

На підставі вказаних висновків Акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.12.2017 року № про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на 135000 гривень, а також податкове повідомлення-рішення від 21.12.2017 року № про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір на суму 11250 гривень (а.с.12-13).

Висновки Акту перевірки № 1686/15-32-13-03/ НОМЕР_1 від 23.11.2017 року ґрунтуються на тому, що 26.02.2016 року заснувала Товариство з обмеженою відповідальністю «Пром-Будтекстиль» (). На підставі даних ІС «Податковий блок» з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців також було встановлено, що позивачем здійснено внесок в уставний фонд вказаного Товариства у розмірі 600000 грн. З наведених фактів відповідачем зроблено висновок щодо неутримання і неперерахування до бюджету ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб у розмірі 108000 грн. та заниження зобов`язання по сплаті військового збору на загальну суму 9000 грн.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначає і регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 164.1.1 п.164.1 ст.164 ПК України визначено, що загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Згідно пп.164.2.1, 164.2.2, 164.2.6 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту); суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору; оподатковуваний дохід (прибуток), не включений до розрахунку загальних оподатковуваних доходів минулих податкових періодів та самостійно виявлений у звітному періоді платником податку або нарахований контролюючим органом згідно із цим Кодексом;

Відповідно до п.167.1 ст.167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Згідно п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до пп.1.1 п.16-1 розділу ХХ ПК України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Згідно пп.1.2 п.16-1 розділу ХХ ПК України об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Підпунктом 1.3 вказаної норми передбачено, що ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Відповідно до підпункту 1.4 п.16-1 розділу ХХ ПК України нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Таким чином, для нарахування грошових зобов`язань позивачу з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, має бути підтверджено належними доказами отримання позивачем доходу в період, що перевірявся.

Твердження відповідача про отримання позивачем доходу у розмірі 600 000 грн. ґрунтуються на тому, що позивачем одноосібно було засноване Товариство з обмеженою відповідальністю «Пром-Будтекстиль» () зі статутним капіталом в розмірі 600000 грн., що становить 100%. При цьому, внесені до статутного капіталу Товариства кошти є доходом, який позивач попередньо отримала.

Разом з тим, доказів того, що вказана доля була внесена позивачем до статутного капіталу Товариства відповідачем не було добуто під час перевірки. Не надано таких доказів і до суду під час розгляду даної справи.

Натомість, відповідно до фінансових звітів суб`єкта малого підприємництва ТОВ «Пром-Будтекстиль» від 01.01.2018р., 01.01.2019р., 01.01.2020р., наданих позивачем до позову, у рядку 3 розділу І «Власний капітал» зазначено, що на час формування фінансових звітів в підприємстві існує неоплачений капітал на суму 600000 грн. (а.с.14-19).

Отже відповідачем не доведено факт отримання позивачем у період, що перевірявся, доходу в розмірі 600000 грн., як і факт внесення вказаної суми до статутного капіталу ТОВ «Пром-Будтекстиль».

При цьому, суд не бере до уваги доводи відповідача з посиланням на норми Цивільного та Господарського кодексів України щодо відповідальності учасника Товариства у разі невнесення його частки до статутного капіталу, оскільки така відповідальність перед Товариством не має наслідком нарахування учаснику, що не виконав свої зобов`язання, грошових зобов`язнань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, оскільки для таких нарахувань має існувати дохід, що є об`єктом оподаткування згідно приписів ст.163 ПК України.

Беручи до уваги, що доходу в розмірі 600000 грн. позивач у період з 01.01.2016 по 30.09.2017 р. не отримувала, а висновки Акта перевірки ґрунтуються виключно на припущеннях, підстав для нарахування позивачу грошових зобов`язань спірними податковими повідомленнями-рішеннями не було.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів суду правомірність оскаржуваних рішень, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.1 ст.139, 241-246, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, буд.5, м. Одеса, 65044, ) - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 21.12.2017р. № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 21.12.2017р. № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 1462,50 грн. (одна тисяча чотириста шістдесят дві гривні п`ятдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Андрухів

.