Справа № 1.380.2019.003773
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.003773
УХВАЛА

ПРО ЗАМІНУ ВІДПОВІДАЧА ПРАВОНАСТУПНИКОМ ТА ЗАМІНУ БОРЖНИКА У ВИКОНАВЧОМУ ЛИСТІ

11 лютого 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клименко О.М., за участю секретаря судового засідання Надич М.О., та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не з`явився

відповідача: представник не з`явився

розглянувши в судовому засіданні клопотання представника позивача від 27 січня 2021 року про заміну відповідача у справі та боржника у виконавчому листі у справі № 1.380.2019.003773 за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фелінс» про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків шляхом зупинення видаткових операцій,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року у справі № 1.380.2019.003773 в задоволенні позову Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фелінс» про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків шляхом зупинення видаткових операцій відмовлено повністю.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фелінс» 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року в адміністративній справі № 1.380.2019.003773 без змін.

02 лютого 2021 року представник позивача подав через канцелярію суду клопотання від 27 січня 2021 року, у якому просить замінити відповідача у справі Головне управління Державної фіскальної служби України у Львівській області () в порядку процесуального правонаступництва на належного відповідача Головне управління Державної податкової служби України у Львівській області (), а також замінити боржника у виконавчому листі, виданому Львівським окружним адміністративним судом щодо стягнення судового збору за рахунок бюджетних асигнувань у розмірі 3000,00 грн., з Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області на Головне управління Державної податкової служби України у Львівській області.

Указана заява мотивована тим, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» постановлено реорганізувати Державну фіскальну службу України та утворити Державну податкову службу України.

Державна податкова служба України є правонаступником прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

21 серпня 2019 року Кабінет Міністрів України прийняв розпорядження № 682-р «Питання Державної податкової служби», яким погодив пропозицію Міністерства фінансів України щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» (далі Постанова № 227) функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу (далі ДПС).

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 25 вересня 2019 року № 846 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» розподілено сервісну та правоохоронну функції ДПС та передбачено виключення у ДПС функцій з реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску. При цьому, відповідно до Постанови № 227 затверджено положення про ДПС згідно з яким ДПС є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів, який і реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Представник позивача зауважує, що відповідно до статті 379 КАС України її положення застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Звертає увагу на те, що заміна сторони у правовідносинах щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, зокрема, й на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили та здійснюється виключно за відповідним рішенням суду.

Клопотання представника позивача від 27 січня 2021 року про заміну відповідача у справі та боржника у виконавчому листі суд призначив до розгляду у судовому засіданні на 11 лютого 2021 року.

Належним чином повідомлені позивач та відповідач в судове засідання, призначене на 11 лютого 2021 року, не з`явилися.

11 лютого 2021 року представник відповідача через електронну адресу суду подав заяву, у якій зазначив, що, зважаючи на погодні умови, не зможе прибути в судове засідання; по суті заяви не заперечує щодо заміни боржника у справі. Просив провести розгляд справи без його участі.

При постановленні ухвали, суд виходить з наступного:

Згідно з частиною першою статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

У статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною першою та другою статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону № 1404-VIII у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Аналіз наведених вище норм права вказує, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка його завершує. Ця стадія розпочинається з набрання судовим рішенням законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. При цьому законодавством встановлено головну умову, за якої тягар боржника може бути перекладено на іншу особу - це вибуття сторони виконавчого провадження.

Згідно з положеннями статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні. Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 КАС України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід щодо переходу до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувались ліквідованим органом, не можуть бути припинені і підлягають передачі іншим державним органам, за виключенням того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Отже, правонаступництво в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

У такому випадку також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама по собі має бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

Отже, коли відбувається публічне правонаступництво, вирішальним є встановлення факту переходу повністю чи частково функцій (адміністративної компетенції) від одного суб`єкта владних повноважень до іншого, а не факту державної реєстрації припинення суб`єкта владних повноважень як юридичної особи, який вибув з публічних правовідносин.

Наведена вище правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 грудня 2020 року у справі № 805/4361/17-а.

Суд відзначає, що відповідачем у цій справі є Головне управління ДФС у Львівській області.

В той же час, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Головне управління ДФС у Львівській області перебуває в стані припинення (запис № 6035540 від 02 серпня 2019 року).

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 1200 від 18 грудня 2018 року «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» утворено шляхом поділу Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу (пункт 1 Постанови).

Абзацом 4 пункту 2 цієї Постанови установлено, що Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України № 227 від 06 березня 2019 року затверджено положення про Державну податкову службу України.

Відповідно до пункту 1 цього Положення Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Завдання, покладені на Державну податкову службу України визначені пунктами 3, 4 Положення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Питання Державної податкової служби» від 21 серпня 2019 року № 682-р забезпечено здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 17 травня 2019 року внесено запис № 0085321 про утворення Державної податкової служби України.

Відповідно до наказу Державної податкової служби України від 28 серпня 2019 року № 36 «Про початок діяльності Державної податкової служби України», розпочато виконання Державною податковою службою функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється.

Державна податкова служба України видала наказ від 12 лютого 2020 року «Про затвердження положень про головні управління ДПС в областях та м. Києві у новій редакції».

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління ДПС у Львівській області від 12 липня 2019 року № 14 (у редакції наказу ДПС України від 12 лютого 2020 року № 81) Головне управління ДПС у Львівській області є правонаступником усіх прав та обов`язків Головного управління ДФС у Львівській області.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 31 липня 2019 року за номером № 0047952 утворено Головне управління ДПС у Львівській області.

Отже, з 31 липня 2019 року відбулося фактичне (компетенційне) адміністративне правонаступництво, оскільки саме норми адміністративного права врегулювали умови та порядок передання адміністративної компетенції від повноважень Головного управління ДФС у Львівській області до Головного управління ДПС у Львівській області, відтак факт припинення (ліквідації) юридичної особи не є вирішальним.

Беручи до уваги викладене вище, враховуючи правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 30 грудня 2020 року у справі № 805/4361/17-а, суд доходить висновку, що необхідно замінити відповідача у справі Головне управління ДФС у Львівській області у порядку процесуального правонаступництва відповідно до статті 52 КАС України на правонаступника Головне управління ДПС у Львівській області, а тому клопотання представника позивача від 27 січня 2021 року цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо заміни боржника у виконавчому листі суд зазначає таке.

У клопотанні від 27 січня 2021 року представник позивача просить суд замінити боржника у виконавчому листі, виданому Львівським окружним адміністративним судом щодо стягнення судового збору за рахунок бюджетних асигнувань у розмірі 3000,00 грн., з Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області на Головне управління Державної податкової служби України у Львівській області.

Як встановив суд, 17 листопада 2020 року Львівський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист № 1.380.2019.003773 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фелінс» 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Боржником згідно вказаного виконавчого листа є Головне управління ДФС у Львівській області.

В матеріалах справи відсутні докази відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 1.380.2019.003773 від 17 листопада 2020 року, виданого Львівським окружним адміністративним судом.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи наведене правове регулювання та фактичні обставини справи, суд вважає за необхідне замінити боржника у виконавчому листі № 1.380.2019.003773 від 17 листопада 2020 року, виданому Львівським окружним адміністративним судом про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фелінс» 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу з Головного управління ДФС у Львівській області на Головне управління ДПС у Львівській області, а тому клопотання представника позивача від 27 січня 2021 року у цій частині також є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 52, 248, 379, 293-295, п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача від 27 січня 2021 року про заміну відповідача у справі та боржника у виконавчому листі задоволити.

Замінити у справі № 1.380.2019.003773 за позовом Головного управління ДФС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фелінс» (вул. Городоцька, 357, м. Львів, 79040) про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків шляхом зупинення видаткових операцій відповідача Головне управління ДФС у Львівській області () на правонаступника Головне управління ДПС у Львівській області ().

Замінити боржника у виконавчому листі № 1.380.2019.003773 від 17 листопада 2020 року, виданому Львівським окружним адміністративним судом про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фелінс» 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу з Головного управління ДФС у Львівській області () на Головне управління ДПС у Львівській області ().

Ухвалу суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду відповідно до ст.ст. 293-297 КАС України, з урахуванням п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали складено 15 лютого 2021 року.

Суддя Клименко О.М.