Справа № 160/14346/20
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про стягнення коштів,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про стягнення з останнього середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 01.01.2020 по день прийняття судового рішення, який станом на день звернення до суду (31.10.2020) складає 120486,08 грн.
Позов обґрунтовано тим, що відповідач не виконує рішення суду щодо поновлення позивача на роботі, а отже повинен сплатити заробітну плату за час невиконання рішення про поновлення на роботі.
Представником відповідача також подано відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позовних відмовити посилаючись на їх необґрунтованість.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та із матеріалів справи слідує, що 18.10.2016 постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 804/3843/16, адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області, ГУ Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області про скасування рішення та поновлення на роботі задоволено частково, а саме суд:
- визнав протиправним та скасував наказ Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області від 01.06.2016 №47-к про звільнення ОСОБА_1 ;
- зобов`язав ГУ Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 на роботі в ГУ Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області за тією ж спеціальністю, кваліфікацією та посадою, яку він займав в Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області;
- стягнув з ГУ Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.06.2016 по 18.10.2016 (а.с. 16-21).
Вищевказана постанова набрала законної сили 31.01.2017.
17.03.2017 Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано позивачеві виконавчі листи у справі № 804/3843/16.
10.05.2017 позивач звернувся до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про примусове виконання рішення у справі №804/3843/16.
11.05.2017 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макушевим Є.П. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа, а саме - виконавчого листа №804/3843/16, виданого 17.03.2017, та зобов`язано ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 на роботі за тією ж спеціальністю, кваліфікацією та посадою, яку він займав в Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області.
Листом від 12.06.2017 №11/6493 ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області повідомило Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про неможливість виконання рішення суду по справі №804/3843/16, оскільки у структурі Головного управління, затвердженою Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів 13.03.2017, в тому числі в Управлінні захисту споживачів, така посада та відділ, який позивач займав до звільнення (начальник відділу контролю у сфері послуг), відсутні.
02.08.2017 Дніпропетровським окружним адміністративним судом винесено постанову, якою заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень в порядку судового контролю - задоволено. Визнано протиправною бездіяльність ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області щодо невиконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2016 у справі № 804/3843/16 в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі в ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області за тією ж спеціальністю, кваліфікацією та посадою, яку він займав в Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області. В іншій частині заяви відмовлено.
На звернення від 21.12.2017 ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області листом від 22.01.2018 за № 11.2/1801102 повідомлено ОСОБА_1 , що відповідно до структури та штатного розпису на 2016 і 2017 роки, затверджених головою Держпродспоживслужби, посада, яку займав позивач в Державній інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області, відсутня, а затверджена посада начальника відділу контролю у сфері торгівлі, робіт та послуг управління захисту споживачів, укомплектована з 05.05.2016 р.
Також, у вказаному листі зазначено про те, що посада, на яку претендує позивач, не передбачає спеціальність та кваліфікацію. Водночас звернуто увагу позивача щодо пропонування йому раніше на час звернення за вих. №01/75 від 12.05.2016 р. наявних вакансій в Держпродспоживслужбі Дніпропетровської області. Щодо виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу скаржником зазначено, що вказане питання може бути вирішено за результатом рішення адміністративного суду по справі № 804/8042/17, яке набере законної сили.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.02.2018 у справі №804/8042/17 позов задоволено частково, стягнуто з ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 18.10.2016 по 05.02.2018 в сумі 92 054,16 грн., без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.11.2018 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.02.2018 у справі №804/8042/17- змінено в частині визначення розміру середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, яка підлягає стягненню з ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 , визначивши його у розмірі 120 904,48 грн.

Окрім того, Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2019 у справі №160/288/19 позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено, а саме: стягнуто з Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 06.02.2018 по 31.12.2018, в сумі 99 951,37 грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.08.2019 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2019 у справі №160/288/19 змінено в частині визначення розміру середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, яка підлягає стягненню з Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 , та визначено розмір 65 100,00 грн.

Більш того, Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.09.2020 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2020 у справі №160/172/20 скасовано та прийнято нове про стягннення з Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 в сумі 132908 (сто тридцять дві тисячі дев`ятсот вісім) грн. 18 коп.

У зв`язку з тим, що рішення про поновлення на посаді позивача, відповідачем не виконано, позивач звернувся із цим позовом та стягнення у судовому порядку з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час невиконання рішення про поновлення на роботі за період з 01.01.2020 по 31.10.2020 (день звернення до суду) є предметом спору у межах цієї адміністративної справи.

При вирішені спору суд виходить із того, що відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За статтею статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною другою статті 235 Кодексу законів про працю України (КЗпП) передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до статті 236 КЗпП у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Обставина невиконання рішення суду у справі № 804/3843/16 встановлена відповідними судовими рішеннями у справах № 804/8042/17, № 160/288/19, а також №160/172/20, що є правовою підставою для застосування до відповідача, як роботодавця, відповідальності, визначеної статтею 236 КЗпП України.

Щодо доводів учасників справи у частині розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 01.01.2020 по 31.10.2020 суд зазначає, що Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 (далі Порядок №100), пунктом 1 якого передбачено його застосування у випадках: вимушеного прогулу; інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Згідно з пунктом 5 Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до пункту 8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до пункту 10 Порядку №100 у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей. Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати у розрахунковому періоді, за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу IV Порядку №100 визначається середньоденний (годинний) заробіток. У випадках, коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів).

Верховний Суд у постанові 21 серпня 2020 р. у справі № 540/953/19 дійшов висновку, що з аналізу змісту пункту 10 Порядку № 100 слідує, що зазначена норма передбачає коригування заробітної плати у зв`язку з підвищенням саме посадового окладу (тарифної ставки). Коефіцієнт коригування заробітної плати повинен розраховуватися шляхом ділення посадового окладу, встановленого працівникові після підвищення, на посадовий оклад, який був у працівника до підвищення. Такий коефіцієнт має розраховуватися окремо в кожному випадку підвищення посадового окладу. Розрахований коефіцієнт слід множити на суми виплат за період до підвищення.

Відповідно до довідки від 02 червня 2016 р. позивачеві у квітні 2016 року нараховано заробітну плату у розмірі 3683,97 грн, у травні 2016 року - 2272,80 грн.

Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача на момент звільнення складає: 148,91 грн, виходячи з розрахунку: 5956,77 грн (3683,97 грн + 2272,80 грн): 40 (кількість робочих днів в квітні - травні 2016 року) = 148,91 грн.

Як зазначалось вище, відповідач у справі не заперечує обставину невиконання ним постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2016 у справі №804/3843/16 в частині поновлення позивача на роботі з 01.01.2020 по день звернення до суду 31.10.2020 року

Відповідно до листа Мінсоцполітики України від 29.07.2019 р. № 113370/206-19 «Щодо норми тривалості робочого часу на 2020 рік» в 2020 році - 251 робочий день.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 р. №15 посадовий оклад керівника відділу у складі департаменту, головного управління, служби, самостійного управління, що розповсюджується на територію однієї, або декількох областей (6 група оплати праці) у 2019 році складає 7050 грн.

Тобто, посадовий оклад керівника відділу збільшився порівняно з посадовим окладом начальника відділу контролю у сфері послуг в Держспоживінспекції у Дніпропетровській області, яку займав позивач до 31 травня 2016 року, в 3,89 рази (7050,00 грн.:1814,00 грн.). Отже, середня заробітна плата позивача за 2020 рік підлягає коригуванню на коефіцієнт - 3,89.

Таким чином, розмір середньої заробітної плати, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у зв`язку із затримкою виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2016 у справі № 804/3843/16 за вказаний період складає 120486,06 грн. (148,91 грн * 208 робочих дні * коефіцієнт 3,89).

Аналогічного висновку у справі №804/8042/17 дійшов Верховний Суд у постанові від 03 жовтня 2019 р.

Суд звертає увагу, що середній заробіток позивача був обрахований у справі №804/8042/17, у рамках розгляду якої на користь позивача стягнуто середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 18.10.2016 по 30.11.2017, який визначено, виходячи із середньоденної заробітної плати (148,91 грн.), розрахованої у відповідності до пунктів 5, 8 Порядку № 100. Верховний Суд у постанові від 03.10.2019 у цій справі дійшов висновку про дотримання судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального права при застосуванні розміру середньоденної заробітної плати (148,91 грн.) для визначення суми, яка підлягає стягненню за затримку виконання судового рішення.

За викладених обставин, позовні вимоги позивача є цілком обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки, дата рішення охоплює весь 2020 рік та 4 робочі дні 2021 року, розрахунок суми, що підлягає виплаті обраховується з 255 робочих днів.

Таким чином, сума, що підлягає стягненню складає 147711,28 грн. (148,91 грн * 255 робочих дні * коефіцієнт 3,89).

Керуючись ст.ст.243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 01.01.2020 по 11.01.2021 у сумі 147711,28 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова