Справа № 160/2032/21
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

15 лютого 2021 року Справа 160/2032/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Луніна О.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

11.02.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій позивач просить:

- поновити строк на судове оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження № 58162291, постанови про стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження № 58162291 від 23.01.2019 року та постанови про відкриття виконавчого провадження № 61700070 від 03.03.2020 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження № 58162291 від 23.01.2019 року за виконавчим документом № 201/10079/16-ц від 15.01.2019 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 23.01.2019 року про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадження № 58162291 у розмірі 37657,85 доларів США, винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Клименко Наталією Олександрівною за виконавчим документом № 201/10079/16-ц від 15.01.2019 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 03.03.2020 року про відкриття виконавчого провадження № 6700070, винесену Печерським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрухно С. О. за виконавчим документом № 58162291 від 23.01.2019 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 року відмовлено у відкритті провадження в частині позовної вимоги про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадження № 58162291 у розмірі 37657,85 доларів США, винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Клименко Наталією Олександрівною за виконавчим документом № 201/10079/16-ц від 15.01.2019 року.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи є передбачені нормами Кодексу адміністративного судочинства України підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Вивчивши подані позовні матеріали, суд дійшов висновку про те, що позовну заяву подано з порушенням вимог, встановлених статтею 160, 161 КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Приписами ч. 1 ст. 25 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Так, у поданій позовній заяві зазначено місце проживання чи перебування позивача: АДРЕСА_1 .

При цьому, за відомостями довідки № 105/26-17-1166 від 03.11.2020 року, виданої Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної в місті Києві Державної адміністрації, згідно даних Реєстру територіальної громади міста Києва гр. ОСОБА_1 знятий з реєстрації місця проживання у Дніпровському районі міста Києва. Вище вказаний громадянин був зареєстрований у період з 26.07.2017 по 27.09.2018 за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, для встановлення судом зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) особи-позивача, ОСОБА_1 необхідно надати до суду належним чином завірені копії документів (паспорта, довідки відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб).

Крім того, позивачем у позові заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду, розглянувши яке, суд не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

Приписами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Так, позивачем до суду оскаржуються: постанова відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження № 58162291 від 23.01.2019 року за виконавчим документом № 201/10079/16-ц від 15.01.2019 року та постанова від 03.03.2020 року про відкриття виконавчого провадження № 6700070, винесена Печерським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрухно С. О. за виконавчим документом № 58162291 від 23.01.2019 року.

У поданій позовній заяві зазначено, що позивач дізнався про оскаржувані постанови лише 25 січня 2021 року.

Однак, судом встановлено, що позивачем у 2020 році було оскаржено постанову від 23.01.2019 року про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадженням №58162291, за яким прийнято рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, позивач, оскаржуючи постанову про стягнення виконавчого збору, вже був обізнаний про наявність постанови про відкриття такого виконавчого провадження №58162291.

Щодо постанови від 03.03.2020 року, то дізнавшись 25.01.2021 року про таку постанову, у позивача було 10 днів на подання позовної заяви, тобто останній день на оскарження постанови в судовому порядку припадав на 04.02.2021 року.

При цьому, з відмітки на поштовому конверті вбачається, що позовну заяву подано на пошту 08.02.2021 року.

Враховуючи вище викладені обставини, суд дійшов висновку, що наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду з позовом є необгрунтованими, а тому не є поважними та не підтверджують наявність об`єктивних причин для неможливості своєчасного звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

Частинами 1-2 ст. 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 123, 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до канцелярії суду:

- належним чином завірені копії документів, що підтверджують зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування, знаходження) особи-позивача (паспорта, довідки відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб);

- заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви не позбавляє права позивача повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Луніна