Справа № 560/5681/20
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5681/20
РІШЕННЯ

іменем України

05 лютого 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М.

за участю:секретаря судового засідання Нетичай Ю.В. представника позивача: Курила Р.М., представника відповідача: Поліщука Є.Р.,
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення форми "Ф" №№ 0-2225, 0-2225, 0-2225 від 24.06.2020.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті відповідачем не у спосіб, передбачений законодавством та з грубими порушеннями вимог законодавства.

Ухвалою від 28.09.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Суд, ухвалою від 07.10.2020 року відкрив провадження та призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 09.12.2020 задоволено клопотання представника позивача та вирішено адміністративну справу №560/5681/20 розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 18.01.2021 закрито підготовче провадження у справі №560/5681/20 та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши суду відзив на позов, в якому вказав, що за даними Головного управління ДПС у Хмельницькій області ОСОБА_1 не подавалась інформація про використання у своїй господарській діяльності за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва, нежитлових будівель, по яким було винесено оскаржувані податкові повідомлення - рішення. Вважає, що оскільки позивач в звітному періоді не здійснював промислового виробництва з використанням зазначених будівель, право на фінансове сприяння з боку держави у вигляді звільнення від сплати податку на промислові будівлі він не має. Просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Встановлено, що відповідно до наявних в органах ДПС відомостей, а саме даних про об`єкти нерухомого майна, які загружено в «Реєстр платників податків на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», для використання при нарахуванні податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, по РНОКПП НОМЕР_1 ОСОБА_1 зареєстровано наступні об`єкти нежитлової нерухомості:

тип об`єкту - «комплекс», доповнення до типу - «комплекс швейна фабрика» за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа 7338,6 кв.м.;

тип об`єкту - «цілісний майновий комплекс», доповнення до типу - «цілісний майновий комплекс, база відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_2 , загальна площа 5405,1 кв.м.;

тип об`єкту - «цілісний майновий комплекс», доповнення до типу - «цілісний майновий комплекс, база відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_2 , загальна площа 4391,40 кв.м.

24.06.2020 року Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області проведено нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки по РНОКПП НОМЕР_1 ОСОБА_1 та сформовано податкове повідомлення-рішення №0-2225 на суму 76559,94 грн., податкове повідомлення - рішення №0-2225 на суму 67666,45 грн., податкове повідомлення-рішення №0-2225 на суму 54975,94 гривень.

Позивач не погодився з винесеними Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області вище зазначеними податковими повідомленнями - рішеннями подав позовну заяву про їх скасування.

Під час вирішення спору по суті судом враховано наступне.

Відповідно до підпункту 266.1.1. пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України (надалі - ПКУ) платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1. пунктом 266.2 статі 266 ПКУ об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом 266.3.1. пунктом 266.3 статті 266 ПКУ базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Підпунктом 266.3.2. пунктом 266.3 статті 266 ПКУ база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Підпунктом 266.5.1. пунктом 266.5 статті 266 ПКУ ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Підпунктом 266.10.1. пунктом 266.10 статті 266ПКУ податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Доводи позивача полягають в тому, що віднесення будівель до класу 1251 "Будівлі промисловості" дає підстави для звільнення їх власника від оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Суд погоджується з відповідачем, що встановлена підпунктом «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України застосовується у разі, якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з урахуванням виду їх діяльності) використанням таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).

Суд не погоджується з обгрунтуваннями позивача, що податкове повідомлення -рішення відповідача форми «Ф» № 0-2225 від 24.06.2020 року є протиправним у зв"язку з допущеною, на думку позивача, помилки відповідачем під час розрахунку.

З розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік, по об`єктах оподаткування, які належать ОСОБА_1 , вбачається, що суму податку в розмірі 54 975,94 грн., визначено позивачу за об`єкт нерухомого майна площею 4391,40 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Об`єктом оподаткування є цілісний майновий комплекс бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

У відповідності до рішення № 7-54/2018 від 27 липня 2018 року Меджибізької селищної ради, було остаточно визначено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2019 рік, зокрема, згідно п. 1212.1 ставка податку за 1 кв.м. для туристичних баз та гірських притулків, для фізичних осіб, встановлена в розмірі 0.3% мінімальної заробітної плати.

Мінімальна заробітна плата на 2019 рік в Україні встановлена Законом України «Про держбюджет на 2019 рік», зокрема, з 01 січня 2019 року мінімальна зарплата в Україні становила 4 173,00 гривень.

Відтак, 0.3% від мінімальної заробітної плати, складає 12 грн. 52 коп. (4 173.00 * 0.3/100).

З розрахунку позивача, слідує: вказану ставку податку (12.52 грн.) помножити на кількість зареєстрованих квадратних метрів вказаного вище об`єкта нерухомого майна ОСОБА_1 (4 391,40 кв.м.), отримаємо суму 54 980,33 гри. (4 391,40* 12.52).

Натомість, у оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні форми «Ф» № 0137378- 5805-2225 від 24.06.2020 року та розрахунку, зазначено іншу суму - 54 975,94 грн., що вказує на неправильність та некоректність розрахунку податкового зобов`язання проведеного контролюючим органом.

Судом досліджено, що під час проведення розрахунку відповідачем зазначено в таблиці заокруглену суму ставки податку - 12,52 грн, а під час розрахунку відповідач застосував без заокруглення суму 12,519грн, тому виникла розбіжність. На думку суду більш точний, а тому є правильним розрахунок, який був застосований відповідачем, а саме без заоруглення - сума ставки податку 12,519грн.

У судовому засіданні встановлено, що позивач впродовж 2019 року не використовував належні йому на праві власності нежитлові будівлі об`єкта нерухомого майна площею 4391,40 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , які відносяться до будівель промисловості, за функціональним призначенням, тому відповідачем правомірно нараховано податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Суд погоджується з позивачем, що податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми «Ф» № 0-2225 від 24.06.2020 року є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки, як встановлено судом, відповідачем, під час винесення податкового повідомлення - рішення форми «Ф» № 0-2225 від 24.06.2020 року, не взято до уваги те, що інформація про даний об`єкт міститься в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, при цьому, аналогічний об`єкт нерухомого майна зареєстровано, також в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що призвело до подвійного оподаткування одного і того ж об`єкта нерухомого майна ОСОБА_1 і вказує на очевидну протиправність та необгрунтованість податкового повідомлення - рішення Форми «Ф» № 0-2225 від 24.06.2020 року.

Державна реєстрація права власності у Реєстрі прав власності позивача на нерухоме майно - об`єкта нерухомого майна площею 5405,1кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , цілісний майновий комплекс бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », проведена 12.05.2003 року за №529763.

В подальшому, 29.07.2016 року реєстратор Хмельницького бюро технічної інвентарізації, після проведення технічної інвентарізації вказаного об"єкта здійснила державну реєстрацію прав та їх обтяжень у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно цілісного майнового комплексу бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 при цьому вказала загальну площу 4391,40 кв.м., тому необхідно брати до уваги останню державну реєстрацію вказаного цілісного майнового комплексу, вказане підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.08.2016 року №64980763.

Стосовно податкового повідомлення - рішення форми «Ф» № 0-2225 від 24.06.2020 року.

Відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення форми «Ф» № 0-2225 від 24.06.2020 року, та визначено суму податкового зобов`язання щодо об`єкта нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі Акту про проведення електронних торгів, 26.07.2016 року, позивачем набуто на праві власності майно, що складається з комплексу - швейна фабрика загальною площею 7338.6 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі договору позички від 01.01.2019 року позивач передала користувачу ТзОВ "Т-Стиль" частину виробничого комплексу швейної фабрики, площею - 200 м.кв. Строк використання за даним договором встановлено з 01.01.2019 року по 31.12.2020 року.

Факт передачі частини виробничого комплексу швейної фабрики також підтверджується актом приймання - передачі об"єкта від 01.01.2019 року та довідкою ТзОВ "Т-Стиль" від 06.04.2019 року №03/1465 про здійснення ТзОВ "Т-Стиль" виробничо - господарської діяльності "Швейне виробництво" з кількістю працівників -54 чоловік.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач зазначає, що відповідно до змін внесених Законом України від 16 січня 2020 року №466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, до підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Кодексу викладено в новій редакції: будівлі промисловості, віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях В - Р КВЕДДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку"».

Суд не сприймає позицію відповідача, оскільки вказані зміни Законом України від 16 січня 2020 року №466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України" було внесено 16.01.2020 року, які набрали чинності лише 23.05.2020 року, а нарахування позивачу податків відбулося за 2019 рік, тому ця норма Закону до нарахування податку за 2019 рік не застосовується.

Згідно ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, відповідачем протиправно нараховано позивачу податок на об`єкт нежитлової нерухомості площею - 200 м.кв., який остання передала користувачу ТзОВ "Т-Стиль", тому податкове повідомлення - рішення форми «Ф» № 0-2225 від 24.06.2020 року підлягає скасуванню в цій частині.

Судом встановлено, що загальна площа об`єкта нерухомого майна розташованого за адресою: Хмельницька область, місто Волочиськ, вулиця Незалежності, будинок 2а становить - 7338,6кв.м.

Площа в 200 кв.м. використовувалась ТзОВ "Т-Стиль", отже оподаткуванню підлягає площа об`єкта нерухомого майна - 7338,6 - 200 = 7138,6 кв.м.

Довід позивача у позові, що нежитлові будівлі, оподаткування яких стосується спір, він не використовував у 2019 році з незалежних від нього причин, не може бути визнаний слушним в контексті перевірки правомірності зазначених податкових повідомлень-рішень з врахуванням характеру податкового обов`язку як безумовного обов`язку. Згідно з частиною четвертою статті 319 Цивільного кодексу України власність зобов`язує. Встановлена нормою підпункту ''є'' підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК податкова пільга має на меті стимулювання розвитку промислового виробництва, створення для цього сприятливих умов, в тому числі, фінансових. Оскільки позивач в 2019 році не здійснював промислового виробництва з використанням зазначених будівель, право на фінансове сприяння з боку держави у вигляді звільнення від сплати податку на промислові будівлі він не має.

Також Верховний Суд у постанові від 17 березня 2020 року у справі №300/261/19 (адміністративне провадження №К/9901/20544/19) висловив аналогічну правову позицію.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши обґрунтованість ключових доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Згідно ч. 3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 24.06.2020 року №0-2225 та податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 24.06.2020 року №0-2225 в сумі 2086,50грн. В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Хмельницькій області судовий збір в сумі 857,68грн(вісімсот п"ятдесят сім грн 68 коп.) на користь ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 12 лютого 2021 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 43142957)

Головуючий суддя П.М. Майстер