Справа № 215/6920/20
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2021-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2021 року Справа № 215/6920/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
09 грудня 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із адміністративним позовом до Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради (далі - відповідач), в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради, яка виявилася у неналежному застосуванні управлінської функції, у порушенні правового режиму, форми розгляду скарги від 11.11.20р. вх. С-660 і не підкоренню ст.ст. 3, 34, 46, 144 Конституції України;
- зобов`язати призначити комісію по наданню соціальної допомоги, якою забезпечити рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму;
- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради, яка виявилася у не винесенні за результатами звернення від 11.11.20р. вх.С-660 рішення, постанови, тобто правового акту, та у порушенні управлінської функції відповідно до п. 18,19 ч. 1 ст. 4 КАС України і ст.ст. 3, 19, 144 Конституції України;
- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради, яка виявилася у не вжитті заходів для забезпечення права на отримання інформації, права на отримання про повноваження осіб з приводу розгляду скарги від 11.11.20р. вх.С-660, права на рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму до правової позиції ст. ст. 3, 22, ч. 3 ст. 32, 34, 46, 48, 59, 92 Конституції України;
- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради, яка виявилася у порушенні права на свободу від шкоди, спричиненої неналежним функціонуванням системи місцевого самоврядування, у не вжитті заходів для забезпечення права на державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії до поданої скарги від 11.11.2020р. вх. С-660 та зазначити Закон, вимоги якого порушено ним згідно ст. 249 КАС України.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач виявив протиправну бездіяльність під час розгляду його скарги від 11.11.20 р. вх.С-660, яка виявилася у її неналежному розгляді, у застосуванні не належним чином управлінської функції та неприйнятті рішення за її результатом в розумінні п. 18, 19 ч.1 ст. 4 КАС України. На переконання позивача, відповідач окрім наведеного, не повідомив про дату, час і місце розгляду скарги, не зобов`язав призначити комісію про наданню соціальної допомоги, дисциплінарного стягнення, не зазначив причин відсутності потрібної інформації та не вжив заходів щодо забезпечення права на державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії, чим порушені його права та що зумовило звернення до суду із даним позовом.
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.12.2020 р. матеріали адміністративної справи позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання бездіяльності протиправною передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 року відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи призначено у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
19.01.2021 р. засобами електронного зв`язку та 25.01.2021 р. поштовим зв`язком відповідачем надано відзив на адміністративний позов, в якому позовні вимоги не визнав. В обґрунтування своєї позиції зазначив наступне. Скарга позивача від 11.11.2020 р. зареєстрована в Тернівській районній у місті раді за вх.№С-660 та була розглянута відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» у робочому порядку без запрошення позивача з урахуванням вимог Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постанови Кабінету Міністрів України про встановлення загальнодержавного карантину та керуючись розпорядженням голови Тернівської районної у місті ради від 18.03.2020 р. №52-р з метою недопущення імовірного зараження коронавірусною інфекцією як працівників виконкому, так і позивача. Рішення за скаргою у формі листа було надіслано позивачу поштою 25.11.2020 з роз`ясненнями щодо порушених у зверненні питань та з посиланням на нормативно-правові акти. Щодо доводів позивача про не забезпечення його права на державні соціальні гарантії, відповідач зазначив, такі доводи відповідача безпідставні та необґрунтовані. Позивач перебував на обліку в управлінні як одержувач компенсаційної виплата непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю І група ОСОБА_2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 № 832 «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян». Зазначена компенсація була призначена з 01.12.2014 по 24.07.2023 у розмірі 4,80 грн. з щомісячною індексацією. Виплата компенсації здійснена по 31.12.2020 та була припинена у зв`язку з призначенням іншої виплати, встановленої законодавством. Позивач неодноразово подавав до управління заяву про призначення усіх видів соціальної допомога, компенсацій та пільг, але не зазначав, на які саме види допомоги він претендує. Спеціалісти сектору прийому громадян в особистому спілкуванні на прийомі повідомили позивачу, що відповідно до його життєвої ситуації він може звертатись для перевірки права на призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, а також державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. 27.11.2020 р. після надання позивачем пакету документів, йому була призначена компенсація фізичній особі, яка надає соціальні послуга з догляду на непрофесійній основі за ОСОБА_2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 859 від 23.09.2020 р. Допомога призначена на період з 01.01.2020 по 31.12.2020 у розмірі 1992,76 грн. щомісячно. У грудні 2020 р. позивач отримав кошти у сумі 23 913,12грн. Разом з цим, відповідно до проведеного розрахунку допомоги малозабезпеченим сім`ям позивач не має права на призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, оскільки розрахунковий середньомісячний дохід його сім`ї (2361,50грн.) перевищує рівень забезпечення прожиткового мінімуму для його сім`ї, встановлений законодавством (549,25грн.), про що йому неодноразово повідомлялось. Щодо вимоги зобов`язати призначити комісію по наданню соціальної допомоги відповідач зауважив, що вони безпідставні та необґрунтовані, оскільки повноваження по призначенню соціальних допомоги покладені на Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради, яке є самостійним структурним підрозділом виконкому. З урахуванням викладеного, при розгляді скарги позивача від 11.11.2020 р. відповідач діяв на підставі, у межах та у спосіб, що визначені законодавством, тому підстави для задоволення позову відсутні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2021 року залучено в якості другого відповідача -Тернівську районну у місті Кривий Ріг раду.
Цією ж ухвалою відповідачу-2 встановлено строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача-2.
02.02.2021 р. засобами електронного зв`язку та 12.02.2021 р. поштовим зв`язком відповідачем-2 надано відзив на адміністративний позов, в якому позовні вимоги не визнав. В обґрунтування своєї позиції зазначив наступне. Розгляд скарги позивача від 11.11.20р. №С-660 до голови Тернівської районної у місті ради здійснювався відповідно до Регламенту виконкому Тернівської районної у місті ради, затвердженого від 19.07.2017 р. №248. Скарга позивача від 11.11.2020 вх. № С-660 була розглянута відповідно до ст.7 Закону України «Про звернення громадян» у робочому порядку без запрошення позивача з урахуванням розпорядження голови Тернівської районної у місті ради від 18.03.2020 № 52-р «Про запобігання поширенню коронавірусу СОVID-19 на території Тернівського району міста Кривого Рогу» з метою недопущення імовірного зараження коронавірусною інфекцією як працівників виконкому, так і позивача. Щодо непогодження позивача із змістом відповіді на його скаргу, відповідач-2 зазначає, що Законом України «Про звернення громадян» не передбачено обов`язок суб`єктів владних повноважень надавати особам, які до них звертаються, відповіді саме того змісту і форми, яку зазначені особи прагнуть отримати, а також приймати позитивні рішення на кожну вимогу заявника, особливо якщо ця вимога суперечить нормам, встановленим законодавством України, та виходить за межі наданих повноважень. Рішення за розглянутою скаргою у формі листа було надіслано позивачу поштою 25.11.2020 р. роз`ясненнями щодо порушених у зверненні питань та з посиланням на нормативно-правові акти. З урахуванням викладеного, при розгляді скарги позивача від 11.11.2020 р. відповідач діяв на підставі, у межах та у спосіб, що визначені законодавством. Окрім того, позовні вимоги є необґрунтованими З огляду на викладене, підстави для задоволення позову відсутні.
Відповідно до ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За змістом приписів п.2 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо розгляду звернення.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
11.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Голови Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради із скаргою, в якій просив:
- скасувати рішення від 13.10.2020 р. без реєстраційного номера Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради;
- щодо дисциплінарного стягнення начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради ОСОБА_3 за не підкорення ст.19,21, 22, 46,48,68,92 Конституції України, ст.1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», ч.1 ст. 11 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права держави», ст. 3, ч.1,2,3 ст. 11 Закону України «Про державну службу»;
- розпорядженням зобов`язати ОСОБА_3 на видаваних довідках про компенсацію, доходи помічати, що у ОСОБА_1 відсутнє інше джерело доходу, крім призначеної компенсації, копію розпорядження надати ОСОБА_1
- наказом, розпорядженням призначити компенсацію по наданню соціальної допомоги, яким забезпечити ОСОБА_1 рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму та надати цей наказ у правовий акт, відповідно до якого буде зазначено повноваження осіб, їх повні ПІБ, які будуть приймати участь у засіданні комісії;
- залагодити моральні страждання сумою у 4000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: 2102грн. х 4000 = 8408000грн.;
- надати дві скарги від 11.11.2020 з реєстраційними номерами та належно завіреними;
- надати запрошення з повідомленням про повноваження осіб з приводу розгляду скарги від 11.11.2020 р., а після її розгляду, висновки викласти в рішенні, постанові, наказі, тобто в індивідуальному правовому акті, складеному за підсумками всебічного розгляду питань скарги, який надати ОСОБА_1
- рішенням виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради відповідно до ст. 22, 46, 48, 68, 144 Конституції України вжити заходи для забезпечення права на державні соціальні стандарти і державні соціальні гарантії, чим визначити спосіб соціального захисту прав відповідно до Конституції України, ст. 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».
Скарга зареєстрована 11.11.2020 р. за вх.С-660.
Листом від 25.11.2020 р. за вих. №С-660 Тернівська районна у місті Кривий Ріг рада повідомила позивачу про результати розгляду його скарги від 11.11.2020 р. за вх.С-660.
У листі від 25.11.2020 р. за вих. №С-660 щодо порушених позивачем у скарзі від 11.11.2020 р. за вх.С-660 питань відповідачем-2 зазначено наступне.
Щодо вимог про суми витрат на проведення ремонтних робіт будівлі та прибудинкових територій управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради зазначило, що у 2015 році такі витрати становили 0,00грн.; у 2016 році - на капітальний ремонт заплановано 431 511,00грн., фактично - 375 980,40грн., у 2017 році - на поточний заплановано 6000,00грн., фактично - 5 595,78грн., у 2018 році - на капітальний ремонт заплановано 4 213 808,00грн., фактично - 585 220,00грн., у 2019 році - на поточний ремонт заплановано 34 470,00грн., фактично - 34 466,50грн., на капітальний ремонт заплановано 1 525 485,20грн., фактично - 1 525 484,40грн., за січень - жовтень 2020 р. - на капітальний ремонт заплановано 2 578 515,01грн., фактично - 2 385 097,20грн.
Щодо скасування рішення управління від 13.10.2020 р. зазначено, що Управління праці та соціального захисту виконкому Тернівської районної у місті ради є самостійним структурним підрозділом виконкому. Виконком не має законних підстав скасовувати рішення управління про призначення допомоги або про відмову в її призначенні, яке приймається у програмному комплексі АСОПД автоматично у відповідності до законодавства.
Щодо дисциплінарного стягнення з начальника управління - ОСОБА_3 , було повідомлено, що відповідно до ст. 147 КЗпПУ дисциплінарні стягнення застосовуються за порушення трудової дисципліни. Відповідно до ст. 149 КЗпПУ при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника. З огляду на викладене, підстави для дисциплінарного стягнення начальника управління відсутні.
Щодо зобов`язання начальника управління - ОСОБА_3 відмічати на документах відсутність інших джерел доходу, позивачу у листі від 25.11.2020 р. за вих. №С-660 повідомлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні як одержувач компенсації непрацюючій працездатній особі, яка здійснює догляд за особою з інвалідністю І групи або за особою похилого віку, яка згідно з висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, з 01.12.2014 року. Довідки про суми призначених державних соціальних допомог та компенсацій видаються по особистому зверненні. Підтвердити факт відсутності іншого джерела доходу управління не може, так як це не входить до повноважень управління.
Додатково повідомлено, що діючими нормативно-правовими актами, які регулюють порядок та умови, призначення державних соціальних допомог не передбачено розгляд заяв на призначення державної соціальної допомоги у присутності заявника.
Щодо стягнення моральної шкоди з управління зазначено, що відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Щодо надання запрошення з повідомленням про повноваження осіб з приводу розгляду скарги від 11.11.2020 зазначено, що відповідно до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, враховуючи рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 р. Кабінет Міністрів України постановив з 12 березня 2020 по 31 грудня 2020 р. на всій території України встановити карантин.
Відповідно до зазначених нормативних документів головою Тернівської районної у місті ради прийнято розпорядження від 18.03.2020 №52-р «Про запобігання поширенню коронавірусу COVID-19 на території Тернівського району міста Кривого Рогу».
Згідно п. 4.1 вказаного розпорядження виконкому районної у місті ради, його структурним підрозділам, керівникам державних та комунальних закладів і установ необхідно скасувати до особливого розпорядження особистий прийом громадян, приймати лише письмові звернення поштою, електронні й телефонні звернення та розглядати їх в установленому порядку.
Також, надіслано завірені копії скарги від 11.11.2020 р. за вх.№С-660.
Копію листа Тернівської районної у місті Кривому Розі ради від 25.11.2020 р. за вих. №С-660 надіслано позивачу на адресу: м. Кривий Ріг, вул. Ухтомського,2/8, згідно з реєстром витрат конвертів.
Не погоджуючись з відповіддю, що викладена у листі від 25.11.2020 р. за вих. №С-660, щодо не вжиття заходів по скарзі 11.11.2020 року та порядку розгляду зазначеної заяви, позивач звернувся до суду із цим позов.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Згідно з преамбулою Закону України «Про звернення громадян» (№393/96-ВР від 02.10.1996 р., далі - Закон №393) цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Частиною першою статті 1 Закону №393 передбачено право громадянина України звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (частина 1 статті 3 Закону України «Про звернення громадян»).
Визначення «скарги» міститься у частині 4 статті 3 Закону України «Про звернення громадян» та означає, що скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Відповідно до статті 4 цього Закону до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:
порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян);
створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод;
незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.
Статтею 7 Закону №393 передбачено заборону відмови в прийнятті та розгляді звернення.
Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.
Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Відповідно до статті 16 Закону №393 скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.
Статтею 18 Закону №393/96-ВР встановлено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право:
особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;
знайомитися з матеріалами перевірки;
подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;
бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;
користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;
одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;
висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;
вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.
Відповідно до статті 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:
об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;
у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;
на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;
скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;
забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;
письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;
вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;
у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;
не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;
особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.
За змістом частини першої статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Статтею 20 Закону України «Про звернення громадян» визначено термін розгляду звернень громадян.
Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.
Системний аналіз викладених правових норм дозволяє дійти висновку, що кожен громадян в разі порушення його законних прав має право звернутися органів влади, їх посадових осіб із заявою (клопотанням), пропозицією чи скаргою, при цьому таке право кореспондується із обов`язками органів влади здійснити розгляд таких звернень з урахуванням їх функціональних обов`язків у порядку та з дотримання умов, визначених Законом України «Про звернення громадян».
У спірних правовідносинах позивач звернувся до голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради із скаргою від 11.11.2020 р., зареєстрованої 11.11.2020 р. за вх. С-660.
В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за результатами розгляду скарги позивача від 11.11.2020 р. за вх. С-660 Тернівською районною у м. Кривий Ріг радою було підготовлено позивачу письмову відповідь, що викладена у листі Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради від 25.11.2020 р. за вих. №С-660.
Як встановлено судом, у листі від 25.11.2020 р. за вих. №С-660 відповідачем-2 було надано відповіді на усі питання, які порушені у скарзі ОСОБА_1 від 11.11.2020 р. за вх. С-660, а також надані копії запитуваних заявником документів.
Копію листа від 25.11.2020 р. за вих. №С-660 надіслано позивачу на адресу: м. Кривий Ріг, вул. Ухтомського,2/8, згідно з реєстром витрат конвертів з 01 по 30 листопада, що міститься в матеріалах справи.
Отже, порушень вимог Закону України «Про звернення громадян» щодо надання відповіді поставлені у скарзі від 11.11.2020 р. вх. С-660 питання, термінів її розгляду з боку Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради матеріалами справи не встановлено.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради щодо розгляду і вирішення скарги позивача від 11.11.2020 р. вх.С-660, суд зазначає наступне.
Згідно із статтею 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.
У статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» надано визнання поняттю виконавчим органам рад.
Так, згідно із абз.11 статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.
У містах з районним поділом за рішенням територіальної громади міста або міської ради відповідно до цього Закону можуть утворюватися районні в місті ради.
Районні в містах ради утворюють свої виконавчі органи та обирають голову ради, який одночасно є і головою її виконавчого комітету.
Відповідно до статті 11 цього Закону виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.
Частинами 1, 3 статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в Виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.
Виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб.
Відповідно до статті 54 Закону сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.
Відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, сільському, селищному, міському голові, голові районної у місті ради.
Вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльність виконавчого комітету Криворізької міської ради є безпідставними, оскільки надання відповіді на заяву від 11.11.2020 забезпечувалось іншою юридичною особою, тобто Тернівською районною у місті Кривий Ріг радою.
Безпосередньо виконавчий комітет Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради не отримував для розгляду спірну заяву позивача, а тому відсутні підстави для задоволення позову щодо бездіяльності відповідача-1 та зобов`язання відповідача-1 до вчинення визначених позивачем дій.
Щодо доводів позивача про неналежне застосування управлінської функції, у порушенні правового режиму, форми розгляду скарги позивача від 11.11.2020 вх. С-660 і не підкоренню ст. 3, 34, 46, 144 Конституції України, суд зазначає наступне.
Відповідно до приписів ст. 27 Конституції України, обов`язком держави є захист життя людини.
Згідно з п.2 ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», у редакції, яка діяла на момент звернення позивача і розгляду, власником підприємства, установи, організації або уповноваженим органом може змінюватися режим роботи органів, закладів, підприємств, установ, організацій, зокрема щодо прийому та обслуговування фізичних та юридичних осіб. Інформація про такі зміни повинна доводитися до відома населення з використанням веб-сайтів та інших комунікаційних засобів.
Відповідно до пунктів 14, 16, 20.2, 20.3 розпорядження Криворізького міського голови № 67-р від 12.03.2020 «Про запобіганню поширенню короновірусу СОVID-19 на території м. Кривого Рогу», скасовано до особливого розпорядження проведення особистих прийомів громадян у виконкомі міської ради, визначено, що письмові звернення приймаються лише поштою, електронні й телефонні звернення громадян приймаються та розглядаються в звичайному режимі.
Керівникам відділів, управлінь, інших виконавчих органів міської ради, підприємств, установ та організацій усіх форм власності, виконкомів районних у місті рад наказано скасувати або максимально перевести в режим телефонних чи відеоконференцій усі нарадчі заходи та засідання колегіальних і дорадчих органів (зокрема громадських слухань і обговорень), у тому числі органів місцевого самоврядування; рекомендувати населенню максимально обмежити фізичні контакти.
18.03.2020 р. головою Тернівської районної у місті ради також було прийнято розпорядження від 18.03.2020 р. №52-р «Про запобігання поширенню коронавірусу СОVID-19 на території Тернівського району міста Кривого Рогу».
Відповідно п. 4.1 розпорядження від 18.03.2020 р. №52-р виконкому районної у місті ради, його структурним підрозділам, керівникам державних і комунальних закладів і установ скасувати до особливого розпорядження особистий прийом громадян, приймати лише письмові звернення поштою, електронні й телефонні звернення та розглядати їх в установленому порядку.
Тож, враховуючи вимоги статті 27 Конституції України, установлення з 12 березня 2020 року загальнодержавного карантину, що в силу ч. 3 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України є загальновідомим та не потребує доказуванню, враховуючи дію заходів органів влади, які впровадженні з метою запобіганню поширенню короновірусу СОVID- 19 на території України з метою забезпечення основоположних принципів держави за для захисту життя та здоров`я людини, а також зміст вимог, викладених у скарзі ОСОБА_1 від 11.11.2020 р., суд вважає, що проведений відповідачем-2 розгляд скарги позивача без його участі не порушує саме правовий режим форми розгляду скарги.
Окрім того, відповідь позивачу була надана у повному обсязі на кожну вимогу та у письмовій формі з направленням останньому на його адресу засобами поштового зв`язку.
Щодо доводів позивача про не винесення за результатами розгляду звернення від 11.11.2020 рішення, постанови, тобто правового акту, та у порушенні управлінської функції відповідно п. 18, 19 ч. 1 ст. 4 КАС України і ст. ст. 3, 19, 144 Конституції України, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
При цьому, суд зазначає, що письмова відповідь, надана на звернення громадян в порядку Закону України «Про звернення громадян», не може мати юридичної сили, бо відповідно до теоретичних основ права, юридична сила є основною властивістю правових актів діяти та породжувати правові наслідки: виникнення, зміни, припинення правовідносин.
Письмова відповідь на звернення громадян не є правовим актом, а орган місцевого самоврядування не є суб`єктом правотворчої діяльності.
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що чинним законодавством України не передбачено можливості видачі нормативно-правових актів у рамках розгляду звернення громадян згідно Закону України «Про звернення громадян», а тому дана позовна вимога не підлягає задоволенню.
Щодо доводів позивача про не вжиття з боку виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради заходів для забезпечення права на отримання інформації, права на отримання інформації про повноваження осіб з приводу розгляду скарги від 11.11.2020 р., а також порушень права на свободу від шкоди, спричиненої неналежним функціонуванням системи місцевого самоврядування, у не вжитті заходів для забезпечення права на державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії до поданої скарги від 11.11.2020 р. та зазначити закон, вимоги якого порушено ним згідно ст. 249 КАС України, суд зазначає наступне.
У спірних правовідносинах виконавчий комітет Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради не отримував для розгляду скаргу позивача від 11.11.2020 р. вх. С-660, а тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.
Позовні вимоги зобов`язати призначити комісію по наданню соціальної допомоги, якою забезпечити рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, також не підлягають задоволенню, оскільки звернуті до Виконавчого комітет Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради, який не приймав участі у розгляді і вирішенню питань, викладений у скарзі від 11.11.2020 р.
Окрім того, повноваження на призначення соціальної допомоги покладені на управління праці та соціального захисту населення, яке є самостійним структурним підрозділом Виконавчого комітет Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради.
Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що при наданні відповіді на скаргу позивача від 11.11.2020 р. вх.С-660 Тернівська районна у місті Кривий Ріг рада діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
З огляду на встановлені судом обставини дотримання відповідачем-2 процедури надання відповіді на скаргу позивача, суд вважає, що позовні вимоги не є обґрунтованим та задоволенню не підлягають.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 р. звільнено позивача від сплати судового збору у даній справі.
Оскільки у задоволенні позову відмовлено, позивач звільнений від сплати судового збору і відсутні докази понесених витрат відповідачами, у суду відсутні підстави для розподілу судових витрат.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук