Справа № 320/4070/19
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4070/19 Суддя (судді) першої інстанції: Панченко Н.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Парінова А.Б.,

Беспалова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року (прийняте в порядку письмового провадження, суддя Панченко Н.Д.) у справі за адміністративним позовом дочірнього підприємства "Рітейл Іст" до Державної податкової служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство «Рітейл Іст» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України (правонаступником якої є Державна податкова служба України), в якому просило визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо нездійснення реєстрації 170 податкових накладних в день їх фактичного відправлення - 15.01.2019 засобами електронного зв`язку та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних в день їх фактичного відправлення - 15.01.2019.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відмовляючи у реєстрації податкових накладних, контролюючий орган не вказав конкретних обставин, які б виключали можливість їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач стверджував, що складені ним податкові накладні відповідають нормам Податкового кодексу України та були своєчасно направлені відповідачу на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних в електронному вигляді засобами програмного забезпечення "M.E.doc." 15.01.2019, у зв`язку з чим підстави для відмови в реєстрації вищезазначених податкових накладних були відсутні, проте, протягом операційного дня на електронну адресу позивача не надходило будь-яких квитанцій про прийняття або відмову у прийнятті податкових накладних.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 у справі №320/4070/19 роз`єднано позовні вимоги, виділивши позовні вимоги щодо нездійснення реєстрації податкової накладної №537 від 31.12.2018 в день її фактичного відправлення та зобов`язання відповідача зареєструвати податкову накладну №537 від 31.12.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних в день її фактичного відправлення - в самостійне провадження.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо нездійснення реєстрації податкової накладної №537 від 31.12.2018 в день її фактичного відправлення - 15.01.2019, засобами електронного зв`язку; зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №537 від 31.12.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних в день її фактичного відправлення - 15.01.2019.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Державна податкова служба України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що податкова накладна №537 від 31.12.2018 не надходила для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідач наголошує на тому, що позивач з метою з`ясування обставин реєстрації податкової накладної мав можливість переглянути інформацію через електронний кабінет та за необхідності повторно направити податкову накладну для її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, у відповідності до положень ч. 1 ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, дочірнє підприємство «Рітейл Іст» зареєстроване в якості юридичної особи 12.09.2013 (номер запису: 1 003308) за адресою: 08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Лісова, 6-Г, що підтверджується наявною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформацією за кодом в .

Видами економічної діяльності позивача є: Код КВЕД 10.13 Виробництво м`ясних продуктів; Код КВЕД 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; Код КВЕД 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; Код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; Код КВЕД 73.11 Рекламні агентства; Код КВЕД 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки.

Відповідно до Витягу № 075 з реєстру платників податку на додану вартість, позивач з 01.11.2013 є платником ПДВ.

Позивачем, на виконання вимог пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, в електронному вигляді засобами програмного забезпечення «M.Е.doc.», з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, 15.01.2019 направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, зокрема, податкову накладну № 537 від 31.12.2018.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем отримано підтвердження про направлення податкової накладної на адресу відповідача саме 15.01.2019.

Крім того, позивачем до позовної заяви додані письмові докази технічних збоїв роботи серверів електронної звітності ДФС України, а саме:

- витяг з офіційного веб-сайту ДФС України (sfs.gov.ua), в якому зазначено, що у зв`язку із перенавантаженням серверу ДФС та необхідністю своєчасного прийому податкових накладних/розрахунків коригування, запити щодо отримання відомостей з ЄРПН обробляються із затримкою в часі;

- лист-відповідь від 10.04.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор Звіт» (постачальник програмного забезпечення «M.E.Doc»), яке підтвердило технічні збої роботи серверів обробки електронної звітності ДФС, а також зазначило, що всі податкові накладні ДП «Рітейл Іст» за 15.01.2019, були успішно відправлені до відповідача за допомогою комп`ютерної програми «M.E.Doc» з використанням електронної пошти.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача з метою врегулювання питання, щодо прийняття та реєстрації податкових накладних, зокрема, у кількості 170 штук за 15.01.2019, однак як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач 04.02.2019 листом за №5630/6/99-99-09-07-02-15 повідомив позивача, що в ЄРПН зареєстровано лише 244 податкових накладних, а решта 170 податкових накладних на реєстрацію до ДФС України не надходили.

25 квітня 2019 року позивач повторно листом №25/04-2019_1 звернувся до відповідача з вимогою забезпечити прийняття та реєстрацію вказаних податкових накладних та проведення розслідування щодо мотивів та причин дій відповідача, що призвели до неприйняття податкових накладних та їх реєстрації в ЄРПН.

23 травня 2019 року листом № 23657/6/99-99-08-10-02-15 ДФС України повідомила позивача, що за даними підсистеми «Архів електронної звітності» інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдине вікно подання електронної звітності», податкові накладні у кількості 170 штук, зазначені у листі позивача на реєстрацію не надходили.

Не погоджуючись із спірною бездіяльністю відповідача позивач оскаржив її до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що технічний збій роботи серверів обробки електронної звітності ДФС не може слугувати підставою для позбавлення платника реєстрації податкових накладних за умови виконання ним всіх приписів податкового законодавства.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на дату виникнення податкових зобов`язань, далі - ПК України) платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з нормами п. 201.4 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно з п. 5 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (далі - Порядок) податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених п. 192.1 ст. 192, п.п. 2001.3, 2001.9 статті 2001 та п.п. 201.1, 201.10 і 201.16 ст. 201 Кодексу, а також з урахуванням законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній / розрахунку коригування.

Так, п. 12 Порядку № 1246, передбачено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 2001.3 і 2001.9 статті 2001Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

При цьому, за п. 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Згідно з нормами п. 14 Порядку № 1246, квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Відповідно до п. 15 Порядку № 1246, у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Абзацом 13 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, передбачено, що якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Під час розгляду даної справи судом було досліджено, що позивачем 15.01.2019 протягом операційного дня було направлено в електронному вигляді до ДФС України податкову накладну №537 від 31.12.2018, тобто, в межах граничного строку для реєстрації вказаної податкової накладної, що вказує на те, що підприємством належним чином підтверджено своєчасність направлення ним податкової накладної №537 від 31.12.2018 для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, відповідачем так і не було надано доказів надіслання платнику податків протягом операційного дня (15.01.2019) квитанції про прийняття або неприйняття, чи зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, а відтак, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних в силу вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, на що цілком правильно звернув увагу суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності Державної фіскальної служби України щодо нездійснення реєстрації податкової накладної поданої позивачем 15.01.2019.

Натомість, посилання контролюючого органу на технічний збій роботи серверів обробки електронної звітності ДФС, на переконання суду апеляційної інстанції, у жодним чином не може слугувати підставою для позбавлення платника реєстрації податкових накладних за умови виконання ним всіх приписів податкового законодавства.

При цьому, колегія суддів наголошує на тому, що в даній справі суд не має надавати оцінку реальності здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентом, на підставі яких складено податкову накладну, оскільки дане питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що, відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України, включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. Тож, при вирішенні питання про реєстрацію податкових накладних, адміністративний суд не досліджує сам зміст господарських правовідносин.

Під час апеляційного розгляду справи колегія суддів також враховує доводи ДПС України про те, що вказана податкова накладна фактично не була доставлена за призначенням.

Надаючи оцінку таким доводам, колегія суддів виходить із того, що за правилами абз. 13 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вказана норма права фактично покладає ризики можливого збою в роботі засобів обміну електронними документами, внаслідок яких платник податків, що надіслав податкову накладну для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановленому законом порядку, не отримав відповідної квитанції, саме на контролюючий орган.

Колегія суддів наголошує на тому, що згідно з абз. 13 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних незалежно від причин, з яких платнику податків протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної.

У відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі відповідач не заперечує проти того, що податкова накладна №537 від 31.12.2018 була направлена в порядку та у спосіб, що визначені Податковим кодексом України та Порядком, у тому числі з використанням допустимого програмного забезпечення - комп`ютерної програми «M.Е.doc.».

Враховуючи, що ТОВ «Рітейл Іст» належними доказами підтвердило виготовлення, скріплення електронним підписом та направлення податкової накладної №537 від 31.12.2018 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних з використанням електронної пошти, заперечення контролюючого органу факту отримання такої податкової накладної не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Крім того, колегія суддів враховує, що у Податковому кодексі України закладено презумпцію правомірності дій платника податків.

Так, згідно з пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України податкове законодавство України ґрунтується, зокрема, на принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Враховуючи, правомірність дій ТОВ «Рітейл Іст» щодо реєстрації податкової накладної №537 від 31.12.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних підтверджується матеріалами справи, колегія суддів вважає правильним рішення суду першої інстанції, яке прийняте на користь платника податку.

Додатково колегія суддів приймає до уваги, що позивач неодноразово повідомляв ДФС України про направлення 170 податкових накладних (у тому числі податкової накладної №537 від 31.12.2018) для їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та надавав підтверджуючі документи, однак контролюючим не були вжиті заходи з метою врегулювання спору шляхом застосування абз. 13 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

Водночас, посадові та службові особи контролюючих органів, згідно з пп.пп. 21.1.2, 21.1.3 п. 21.1 ст. 21 Податкового кодексу України, зобов`язані забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій, а також ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень.

Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на те, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Рітейл Іст».

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні та не можуть бути підставою для його скасування.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, судом повно з`ясовано обставини справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді А.Б. Парінов

О.О. Беспалов