Справа № 280/3176/20
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 лютого 2021 року м. Дніпросправа № 280/3176/20
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.2020 року у справі №280/3176/20
за позовом:Приватного акціонерного товариства «Український графіт»
до: про:Дніпровської митниці Держмитслужби визнання протиправними та скасування рішень про визначення митної вартості товарів, карток відмови у митному оформленні
ВСТАНОВИВ:

12.05.2020р. Приватне акціонерне товариство «Український графіт» (далі ПрАТ «Український графіт») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби (далі митниця, митний орган), про визнання протиправними та скасування рішень про визначення митної вартості товарів, карток відмови у митному оформленні, судом першої інстанції позов зареєстровано 14.05.2020р. / а.с. 64а том 2, а.с. 1-30том 1/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 18.05.2020р. відкрито провадження в адміністративній справі №280/3176/20 за вищезазначеним адміністративним позовом та справу призначено до судового розгляду / а.с. 66 том 2/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що з метою митного оформлення партій товару, які надійшли на митну територію України за зовнішньоекономічним контрактом №OIL.01-06.1/54/804/23-16/2020334/34 від 14.02.2020р. між ПрАТ «Український графіт (покупець) з та VKG OIL AS , Естонія, (продавець) з урахуванням додатку № 1 (специфікації № 1) до контракту, - «Кокс смоляний. Якість за EE 10528765 TS 8:2017» на умовах DAP - границя України (станція Соловечно-екс. Південно-Західної залізниці) згідно з Інкотермс-2010, ним було подано відповідачу митні декларації (далі - МД) № UA110230/2020/006923 від 23.03.2020р., МД № UA110230/2020/007179 від 25.03.2020р., МД № UA110230/2020/008167 від 07.04.2020р., у яких митна вартість задекларованої партії товару декларантом була визначена за методом 1, тобто за ціною контракту №OIL.01-06.1/54/804/23-16/2020334/34 від 14.02.2020р. та на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем до кожної МД було надано копії наступних документів: - сертифікату якості товару №21,22,23 від 04.03.2020р., №№29,30,31,32 від 16.03.2020р., №№33,34 від 19.03.2020р.; - рахунку (інвойс) № 105-35449 від 06.03.2020р.; - залізничних накладних №№С0276805, С0276807, С0276808, С0276810 від 09.03.2020р., №№С0277795,С0277796,С0277797,С0277798 від 20.03.2020р.; - контракту № OTL.01-06.1/54/804/23-16/2020334/34 від 14.02.2020р.; - додатку № 1 (специфікація № 1) від 14.02.2020р. до контракту. Митниця, не зважаючи на той факт, що декларантом було подано до митного органу всі визначені чинним законодавством документи на підтвердження митної вартості задекларованого товару, направила електронне повідомлення за кожною з поданої позивачем МД з вимогою про витребування додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості через те, що у поданих документах містяться розбіжності, і позивачем було надано митному органу додаткові документи: - висновок ДП «Держзовнішінформ» № 25/24-1 від 19.03.2020р. про вартісні характеристики товару; - копію митної декларації країни відправлення 20ЕЕ5130ЕЕ70700794 від 06.03.2020р.; - прибуткові ордери №200100п від 16.03.2020р., №№200101п, 200102п, 200103п, 200106п від 19.03.2020р.; - виписку з бухгалтерської документації ПрАТ «Український графіт» (відомість руху ТМЦ за 16.03.2020) №10/1166 від 24.03.2020р./№10/1194 від 26.03.2020р.,№10/1318 від 07.04.2020р.; - лист ДП «Держзовнішінформ» №25/194-JI від 30.01.2020р. з роз`ясненнями щодо правових підстав діяльності та статусу експертних висновків ДП «Держзовнішінформ», а також зазначено про неможливість надання інших документів на підтвердження заявленої митної вартості. За результатами розгляду поданих документів митним органом здійснено коригування заявленої митної вартості товару та прийнято рішення про коригування митної вартості товару

- №UA110230/2020/000050/2 від 25.03.2020р. ( по МД № UA110230/2020/006923 від 23.03.2020р.), яким митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (метод №3) на рівні 0,2795 євро за одиницю;

- №UA110230/2020/000051/2 від 26.03.2020р. ( по МД № UA110230/2020/007179 від 25.03.2020р.), яким митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (метод №3) на рівні 0,2794 євро за одиницю;

- №UA110230/2020/000060/2 від 09.04.2020р. (по МД № UA110230/2020/008167 від 07.04.2020р.), яким митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (метод №3) на рівні 0,275 євро за одиницю

та у зв`язку із прийняттям цих рішень митним органом було сформовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2020/00102, № UA110230/2020/00104, № UA110230/2020/00118. Позивач вважає прийняті відповідачем рішення про визначення митної вартості та картки відмови необґрунтованими та безпідставними, оскільки ним, як декларантом, були надані усі необхідні документи для ідентифікації визначення вартісних показників товару та підтвердження розміру ціни задекларованого товару, для здійснення митної оцінки товару саме за методом №1, тобто за ціною контракту № OTL.01-06.1/54/804/23-16/2020334/34 від 14.02.2020р. з урахуванням додатку № 1 (специфікація № 1) від 14.02.2020р. до нього, а у митного органу навпаки, були відсутні підстави для відмови позивачу в митному оформленні товару за основним методом і застосуванню методу визначення митної вартості за ціною подібних (аналогічних) товарів , тому просив суд визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA110230/2020/000050/2 від 25.03.2020р., № UA110230/2020/000051/2 від 26.03.2020р., №UA110230/2020/000060/2 від 09.04.2020р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2020/00102, № UA110230/2020/00104, № UA110230/2020/00118.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.2020р. у справі №280/3176/20 адміністративний позов задоволено, визнано протиправними та скасовано рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA110230/2020/000050/2 від 25.03.2020р., №UA110230/2020/000051/2 від 26.03.2020р., №UA110230/2020/000060/2 від 09.04.2020р. та картки відмови Дніпровської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110230/2020/00102, №UA110230/2020/00104, №UA110230/2020/00118. / а.с. 28-37 том 3/.

Відповідач Дніпровська митниця Держмитслужби, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу / а.с. 46-57 том 3/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції від 15.07.2020р. скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Адміністративна справа №280/3176/20, разом з матеріалами вищезазначеної апеляційної скарги відповідача, надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 24.11.2020р. / а.с. 45 том 3/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.11.2020р. у справі №280/3176/20 апеляційна скарга Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.2020р. у справі №280/3176/20 була залишена без руху та заявнику апеляційної скарги надано строк для усунення зазначених судом недоліків апеляційної скарги / а.с. 61 том 3/.

У встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги відповідачем були усунуті /а.с. 63 -67 том 3/ та ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020р. у справі №280/3176/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення суду першої інстанції від 15.07.2020р.у цій справі / а.с. 68 том 3/ та апеляційний розгляд справи у судовому засіданні призначено на 13 годин 30 хвилин 02.02.2021р. / а.с. 69 том 3/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строк було повідомлено учасників справи /а.с. 70,71,73,74 том 3/.

Позивач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 76-91 том 3/, заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було з`ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та постановлено обґрунтоване рішення у справі, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 15.07.2020р. у цій справі залишити без змін.

У судовому засіданні представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, підтримав позицію позивача, яка викладені у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, та просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 15.07.2020р. у цій справі залишити без змін.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Відповідач про день, годину та місце розгляду справи апеляційним судом повідомлений належним чином / а.с. 70,73 том 3/, про поважність причин не явки свого представника у судове засідання або про можливість розгляду справи у відсутність свого представника суд у встановленому законом порядку не повідомив. За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача.

Заслухавши у судовому засіданні представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та прийняте судом першої інстанції рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції, так і апеляційним судом встановлено, що позивачем у справі було укладено зовнішньоекономічний контракт №OIL.01-06.1/54/804/23-16/2020334/34 від 14.02.2020р з та VKG OIL AS , Естонія, (продавець) / а.с. 32-38 том 1/, в межах якого з урахуванням додатку № 1 (специфікації № 1) до контракту від 14.02.2020р. / а.с. 39 том 1/, який є невід`ємною частиною контракту, продавцем було здійснено поставку товару «Кокс смоляний. Якість за EE 10528765 TS 8:2017» на умовах DAP - границя України (станція Соловечно-екс. Південно-Західної залізниці) згідно з Інкотермс-2010», поставки здійснювались на митну територію партіями, і з метою митного оформлення цього товару позивачем було подано до митного органу, відповідача у справі, наступні МД:

- № UA110230/2020/006923 від 23.03.2020р. / а.с. 43 том 1/,

- № UA110230/2020/007179 від 25.03.2020р. /а.с. 60 том 1/,

- № UA110230/2020/008167 від 07.04.2020р. /а.с. 81-82 том 1/,

у яких митна вартість задекларованої партії товару декларантом була визначена за методом 1, тобто за ціною товару за контрактом №OIL.01-06.1/54/804/23-16/2020334/34 від 14.02.2020р., і до кожної МД на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем до кожної МД було надано копії наступних документів: - - сертифікату якості товару №21,22,23 від 04.03.2020р., №№29,30,31,32 від 16.03.2020р., №№33,34 від 19.03.2020р.; - рахунку (інвойс) № 105-35449 від 06.03.2020р.; - залізничних накладних №№С0276805, С0276807, С0276808, С0276810 від 09.03.2020р., №№С0277795, С0277796, С0277797, С0277798 від 20.03.2020р.; - контракту № OTL.01-06.1/54/804/23-16/2020334/34 від 14.02.2020р.; - додатку № 1 (специфікація № 1) від 14.02.2020р. до контракту.

За результатами розгляду відповідачем усіх наданих позивачем до вищезазначених МД документів ним було направлено відповідні повідомлення за кожною МД з вимогою про витребування додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості у кожній МД товару через те, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на «дійсній вартості» імпортованих товарів, додатково звернута увагу, що відповідно до п.5.1 контракту від 14.02.2020 № OIL.01-06.1/54/804/23-16/2020334/34 оплата здійснюється протягом 20 календарних днів з дати рахунка, а відповідно до ст.53 Митного кодексу України ...п. 1.4 якщо рахунок сплачено, надаються банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, які не були надані. Також зазначено, що надані документи містять розбіжності і декларант зобов`язаний надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості: а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, та повідомлено про можливість надання інших документів за власним бажанням / а.с. 50,69 том 1/.

Декларантом, позивачем у справі, після отримання повідомлення митниці про надання додаткових документів за кожною з МД було для підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення були надані митному органу наступні додаткові документи: - висновок ДП «Держзовнішінформ» № 25/24-1 від 19.03.2020р. про вартісні характеристики товару; - копії митної декларації країни відправлення 20ЕЕ5130ЕЕ70700794 від 06.03.2020р.; - прибуткові ордери №200100п від 16.03.2020р.,№№200101п,200102п,200103п,200106п від 19.03.2020р.; - виписку з бухгалтерської документації ПрАТ «Український графіт» (відомість руху ТМЦ за 16.03.2020) №10/1166 від 24.03.2020р./№10/1194 від 26.03.2020р.,№10/1318 від 07.04.2020р.; - лист ДП «Держзовнішінформ» №25/194-JI від 30.01.2020р. з роз`ясненнями щодо правових підстав діяльності та статусу експертних висновків ДП «Держзовнішінформ», а щодо решти зазначених у повідомленнях документів, а саме щодо надання договір (угода, контракт) з третіми особами, пов`язаний з контрактом на поставку товарів, митна якість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; копія митної декларації країни відправлення; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, то відповідача було повідомлено про неможливість їх надання з підстав які не залежать від декларанта і на підтвердження цих обставин надано запит ПрАТ «Український графіт» до продавця за контрактом за яким здійснювалась поставка спірного товару - VKG OIL AS, № 34/1157 від 23.03.2020р. з проханням надати такі документи та відповідь продавця-виробника товару - лист б/н на запит із повідомленням про неможливість надати цю інформацію.

За результатами розгляду поданих документів митним органом здійснено коригування заявленої митної вартості товару задекларованого за:

- МД № UA110230/2020/006923 від 23.03.2020р. шляхом прийняття рішення про коригування митної вартості №110230/2020/000050/2 від 25.03.2020р., яким митна вартість товару, що імпортується, визначена із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (метод 2в) згідно наявної у органу доходів і зборів України інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ), та враховуючи вимоги ст.60 Митного кодексу України відповідачем використана наявна в органі доходів і зборів України інформації щодо подібних (аналогічних) товарів митне оформлення яких було здійснено за основним методом визначення митної вартості та застосовано митну вартість подібного (аналогічного) товару на рівні 0,2795 євро за одиницю /а.с. 57 том 1/, та у митному оформленні задекларованого за МД товару було відмовлено та складено картку відмови в митному оформлені №UA110230/2020/00102 / а.с. 58 том 1/;

- МД № UA110230/2020/007179 від 25.03.2020р. шляхом прийняття рішення про коригування митної вартості №110230/2020/000051/2 від 26.03.2020р., яким митна вартість товару, що імпортується, визначена із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (метод 2в) згідно наявної у органу доходів і зборів України інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ), та враховуючи вимоги ст.60 Митного кодексу України відповідачем використана наявна в органі доходів і зборів України інформації щодо подібних (аналогічних) товарів митне оформлення яких було здійснено за основним методом визначення митної вартості та застосовано митну вартість подібного (аналогічного) товару на рівні 0,2794 євро за одиницю /а.с. 78 том 1/, та у митному оформленні задекларованого за МД товару було відмовлено та складено картку відмови в митному оформлені №UA110230/2020/00104 / а.с. 79 том 1/;

- МД № UA110230/2020/008167 від 07.04.2020р. шляхом прийняття рішення про коригування митної вартості №110230/2020/000060/2 від 09.04.2020р., яким митна вартість товару, що імпортується, визначена із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (метод 2в) згідно наявної у органу доходів і зборів України інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ), та враховуючи вимоги ст.60 Митного кодексу України відповідачем використана наявна в органі доходів і зборів України інформації щодо подібних (аналогічних) товарів митне оформлення яких було здійснено за основним методом визначення митної вартості та застосовано митну вартість подібного (аналогічного) товару на рівні 0,275 євро за одиницю /а.с. 107 том 1/, та у митному оформленні задекларованого за МД товару було відмовлено та складено картку відмови в митному оформлені №UA110230/2020/00104 / а.с. 108-109/.

Вищенаведені рішення відповідача, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, є предметом оскарження у цій адміністративній справі.

Також під час розгляду справи встановлено, що після прийняття митницею кожного з рішень про коригування митної вартості за кожною МД з метою випуску кожної партії товару у вільний обіг декларантом подавались нові МД на кожну партію товару, у яких митна вартість кожної партії товару була визначена з урахуванням прийнятого митницею рішення про коригування митної вартості кожної партії товару, та товар випущено у обіг шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України, а у подальшому позивачем були подані до митного органу заяви про повернення (вивільнення) фінансової гарантії по кожній партії товару, до якої для підтвердження митної вартості товару декларантом надано платіжне доручення в іноземній валюті.

Спірні відносини, що виникли між сторонами у даній адміністративній справі з приводу здійснення митного оформлення товарів, справляння митних платежів врегульовано нормами Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

При цьому необхідно зазначити, що під час розгляду справи відповідач наполягає ( у письмових запереченнях на адміністративний позов) на те, що під час здійснення митної оцінки товару на підставі доданих позивачем до МД документів було виявлено ряд розбіжностей та відсутність необхідних відомостей, щодо ціни задекларованого товару, вартісних та якісних характеристик задекларованого товару, що призвело до виникнення сумнівів що заявлена митна вартість спірного товару ґрунтується на «дійсній вартості», наявності в митниці інформації щодо вищих рівнів митної вартості подібних до задекларованому позивачем товарів, митне оформлення яких вже здійснено, а також через ненадання декларантом певних документів, що унеможливлює проведення перевірки числових значень заявленої декларантом (позивачем) митної вартості.

Так ч. 1 ст. 246 МК України передбачено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

За правилами ст. 248 цього ж Кодексу - митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Положеннями ст. 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Аналіз положень ст. ст. 49, 50 МК України дає можливість зробити висновок про те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, і відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці, і міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - GAТТ).

Відповідно до ч. 2 статті VII GAТТ - оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Статтями 49-58 Митного кодексу України визначено повноваження митного органу щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень. Так, митний орган зобов`язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також у відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору. При цьому, митний орган має право відійти від наведених у даних нормах матеріального права законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України визначено в ст.57 Митного кодексу України, якою передбачено що:

1. Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

2. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

3. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

4. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

5. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

6. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

7. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

8. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

При цьому необхідно зазначити, що аналіз положень ч. 3 та ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України дає можливість зробити висновок про те, що право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно ч. 2 цієї статті Митного кодексу України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість, але витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України, а ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічний правовий висновок з приводу застосування вищенаведених положень МК України викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019р. у справі №804/3411/18, від 28.05.2019р. у справі №160/7893/18, від 25.06.2019р. у справі №804/744/18, від 27.06.2019р. у справі №803/667/17.

Аналіз вищевикладених норм права та фактичних обставин свідчить про те, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про визначення митної вартості задекларованого позивачем товару з застосуванням методу за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (методу 2в), оскільки відповідачем, всупереч законодавчо встановлених вимог, не було підтверджено факт обґрунтованості сумнівів у достовірності поданих позивачем відомостей про митну вартість товару, які, що було встановлено судом під час розгляду даної справи під час вивчення письмових доказів, підтверджують митну вартість товарів та відповідають характеру угоди, тоді як позивачем у справі, як декларантом, під час митного оформлення спірних партій товару було надано митниці усі документи на підтвердження заявлено ним митної вартості товару за ціною договору за яким вони імпортуються, які дозволяли визначити усі складові частини митної вартості цього товару, тому колегія суддів вважає, що відповідачем у справі, який у спірних правовідносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, під час розгляду даної справи не було доведено правомірності застосування обраного ним методу для визначення митної вартості задекларованого позивачем за МД № UA110230/2020/006923 від 23.03.2020р., UA110230/2020/007179 від 25.03.2020р., № UA110230/2020/008167 від 07.04.2020р товару, що свідчить про те, що оскаржувані позивачем рішення відповідача про визначення митної вартості товарів №UA110230/2020/000050/2 від 25.03.2020р., №UA110230/2020/000051/2 від 26.03.2020р., №UA110230/2020/000060/2 від 09.04.2020р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110230/2020/00102, №UA110230/2020/00104, №UA110230/2020/00118, прийняті митним органом безпідставно та з порушенням норм чинного законодавства, і суд першої інстанції зробив правильний висновок стосовно обґрунтованості заявлених позивачем вимог щодо визнання протиправними та скасування таких рішень відповідача і задовольнив позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи об`єктивно, повно та всебічно з`ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі, норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблено правильний висновок про те, що заявлені позивачем у даній справі позовні вимоги підлягають задоволенню і оскільки апеляційним судом під час розгляду даної справи не було встановлено порушень чи неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної судової постанови, тому колегія суддів вважає необхідним постанову суду першої інстанції від 15.07.2020р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі відповідача, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки ним доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 310,315,316,321,322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.2020р. у справі №280/3176/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано 05.02.2021р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко