Справа № 600/1343/20-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 600/1343/20-а

11 лютого 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Курка О. П. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Приватного сільськогосподарського підприємства "Зоря" про винесення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Зоря" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року позовну заяву Приватного сільськогосподарського підприємства "Зоря" повернуто заявнику на підставі пункту 6 частини 4 статті 169 КАС України.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду І інстанції та направити справу для продовження розгляду.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року апеляційну скаргу ПСП "Зоря" задоволено, ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

22 січня 2021 року від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення. Заява обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції, задовольняючи апеляційну скаргу позивача, не вирішив питання про розподіл судових витрат.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Тобто, наведеною нормою визначено, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням.

Водночас, додаткове судове рішення не може змінювати суті основного судового рішення, а перелік підстав, за яких суд може прийняти додаткове судове рішення, є вичерпним. Прийняття додаткового судового рішення за юридичною природою є засобом доповнення вже ухваленого судового рішення.

В поданій заяві позивач вказує, що підставою для ухвалення додаткового судового рішення є невирішення судом при ухваленні постанови питання про розподіл судових витрат.

За загальними правилами розподілу судових витрат, передбаченими статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, компенсуються понесені у зв`язку з розглядом справи судові витрати за рахунок іншої сторони. У разі часткового задоволення адміністративного позову судові витрати розподіляються за принципом пропорційності.

Згідно з частиною 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Разом з тим, судове рішення про направлення справи для продовження розгляду не є рішенням, прийнятим на користь однієї із сторін у справі, оскільки передбачає повторну передачу справи до суду відповідної інстанції для продовження розгляду по суті.

Системний аналіз викладених положень дає підстави для висновку про те, що у випадках направлення справи для продовження розгляду розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної скарги, здійснює адміністративний суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Таким чином, при ухваленні судового рішення про направлення справи для продовження розгляду розподіл судових витрат не здійснюється.

Аналогічне застосування наведених норм викладено Верховним Судом в ухвалах від 20 грудня 2019 року (справа №826/4788/17), від 12 травня 2020 року (справа №817/589/17)

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки викладені у заяві про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 600/1343/20-а вимоги не узгоджуються з нормами процесуального права та суперечать інституту додаткового судового рішення, у задоволенні заяви Приватного сільськогосподарського підприємства "Зоря" про ухвалення додаткового судового рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви Приватного сільськогосподарського підприємства "Зоря" про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат у справі за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Зоря" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Курко О. П. Гонтарук В. М.