Справа № 826/13634/16
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року м. Київ № 826/13634/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Центрбуд»
доДержавної архітектурно-будівельної інспекції України
провизнання протиправними та скасування приписів, постанов, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Центрбуд» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Центрбуд») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ДАБІ), у якому просив визнати протиправними та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 08 серпня 2016 року, постанову від №217/16/10/26-10/1808/02/02 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, постанову №218/16/10/26-9/1808/02/02 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що оскаржувані у цьому провадженні рішення Департаменту ДАБІ у м. Києві є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки перевірка проведена відповідачем з порушенням встановленого законодавством порядку здійснення, зокрема, перед початком проведення перевірки не пред`явлено службове посвідчення та направлення, складені за наслідками проведеної перевірки акт, протоколи, оскаржувані припис та постанови не містять вичерпної інформації про суть вчинених порушень та підстав, за які позивач притягується до відповідальності, а сама інформація носить загальний характер; під час проведення перевірки та складення акта перевірки відповідач керувався проектом організації будівництва та генеральним планом, які втратили чинність. Крім того, на виконання припису від 21 квітня 2016 року позивачем проведено заходи по розміщенню побутових приміщень та складанню матеріалів і виробів на об`єкті будівництва у місцях, визначених будівельним генеральним планом, що був винним та той час, про що повідомлено відповідача листом.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 вересня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/13634/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (суддя Огурцов О.П.).

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що ДАБІ не погоджується із заявленими позовними вимогами, оскільки за наслідками встановлених під час перевірки порушень позивачем містобудівного законодавства видано обов`язкові до виконання приписи та за наслідками розгляду справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності винесено постанови про накладення на позивача штрафних санкцій за виявлені порушення.

На підставі розпорядження про повторний автоматизований розподіл від 10 жовтня 2017 року №4481 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 жовтня 2017 року визначено суддю Добрівську Н.А. для розгляду адміністративної справи №826/13634/16 та вказану справу 17 жовтня 2017 року передано на розгляд судді Добрівській Н.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2017 року адміністративну справу №826/13634/16 прийнято до провадження та призначено справу до розгляду у попередньому судовому засіданні за правилами Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, чинній на час постановлення ухвали.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України шляхом викладення його в новій редакції.

Пунктом 10 підпункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядається за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв`язку з наведеним, розгляд цієї справи продовжено судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 15 грудня 2017 року.

У підготовчому засіданні 17 січня 2018 року представник відповідача свою позицію підтримав і просив здійснювати розгляд справи з урахуванням викладених у ній доводах; позивач у судове засідання не з`явився.

У підготовчому засіданні 17 січня 2018 року суд протокольною ухвалою закінчив підготовче провадження і призначив справу до судового розгляду.

При вирішенні питання щодо складу суду, яким має розглядатись ця адміністративна справа, судом враховано таке.

Згідно частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Як встановлено статтею 32 Кодексу адміністративного судочинства України, усі адміністративні справи в суді першої інстанції, крім випадків, встановлених цим Кодексом, розглядаються і вирішуються суддею одноособово.

Відповідно до статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи, предметом оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність Кабінету Міністрів України, Національного банку України, окружної виборчої комісії (окружної комісії з референдуму), розглядаються і вирішуються в адміністративному суді першої інстанції колегією у складі трьох суддів.

Відповідно до частини другої статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України будь-яку справу, що відноситься до юрисдикції суду першої інстанції, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів, крім справ, які розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження. Питання про призначення колегіального розгляду вирішується до закінчення підготовчого засідання у справі (до початку розгляду справи, якщо підготовче засідання не проводиться) суддею, який розглядає справу, за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, про що постановляється відповідна ухвала.

Статтею 35 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.

У разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом (стаття 242).

Враховуючи, що згідно ухвали суду від 27 листопада 2017 року відбулася зміна складу суду, що має наслідком розгляд справи спочатку, відсутність визначення складу колегії суддів, а також з метою дотримання статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про розгляд справи одноособово, про що складено відповідний протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 лютого 2018 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2018 року позивача повідомлено про призначення судового засіданні в адміністративній справі №826/13634/16.

За наявності в матеріалах справи заяви учасників щодо розгляду справи в порядку письмового провадження, суд 21 березня 2018 року продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини справи.

Матеріалами справи підтверджено, що посадовою особою відповідача у присутності посадової особи ТОВ «Центрбуд» начальника дільниці Поремчука В.О. відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі по тексту - Порядок №553), на підставі перевірки виконання вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 21 квітня 2016 року, виданого ТОВ «Центрбуд», проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил ПрАТ Фірма «Лісова», позивачем на об`єкті будівництва «Реконструкція частини майнового комплексу ринку «Лісовий» з підземним паркінгом та паркінгом на даху на вул. Миропільській, 2 у Деснянському районі міста Києва», результати якої оформлено актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 08 серпня 2016 року (далі по тексту - акт перевірки).

За результатами перевірки встановлено, що під час виїзду на місце 27 липня 2016 року у присутності начальника дільниці Поремчука В.О. встановлено, що за вищевказаною адресою позивачем виконуються будівельні роботи із реконструкції частини майнового комплексу ринку «Лісовий» з підземним паркінгом та паркінгом на даху на вул. Миропільській, 2 у Деснянському районі міста Києва; будівництво критого ринку (перша черга будівництва), а саме, монтаж колон 1 поверху, монтаж автомобільного пандусу в осях 8-4, монтаж стін перегородок ліфтової шахти, монтаж сходової частини; під час перевірки встановлено, що ТОВ «Центрбуд» не виконало вимоги припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 21 квітня 2016 року, а саме: на об`єкті будівництва продовжуються виконуватись будівельні роботи не у відповідності до проекту організації будівництва (розміщення побутових приміщень не відповідає будівельному генеральному плану), чим порушено статтю 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», складування матеріалів та виробів на об`єкті будівництва відбувається у непередбачених для цього місцях, чим порушень пункт 6.3.4 ДБН А.3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у виробництві. Основні положення», підпункт «а» пункту 3 частини четвертої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Акт містить відмітку про відмову від підпису та від отримання та про надіслання поштою.

У зв`язку з виявленням під час перевірки порушень, зокрема позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності посадовою особою відповідача складено 2 протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 08 серпня 2016 року, відповідно до якого розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності призначено на 18 серпня 2016 року; протокол містить відмітку про відмову від підписання та про надіслання поштою.

Також приписом від 08 серпня 2016 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від ТОВ «Центрбуд» вимагається виконати вимоги припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 21 квітня 2016 року у термін до 09 жовтня 2016 року. У приписі міститься відмітка про відмову від отримання та про направлення поштою.

Постановою від 18 серпня 2016 року №217/16/10/26-10/1808/02/2 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності ТОВ «Центрбуд» у зв`язку з порушенням підпункту «а» пункту 3 частини четвертої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 2 пункту 1 частини шостої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 14500,00 грн.; примірник постанови одержано 18 серпня 2016 року відповідно до відмітки про отримання.

Постановою від 18 серпня 2016 року №218/16/10/26-10/1808/02/2про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності ТОВ «Центрбуд» у зв`язку з порушенням пункту 6.3.4 ДБН А.3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у виробництві. Основні положення», статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 8 частини третьої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 130500,00 грн.; примірник постанови одержано 18 серпня 2016 року відповідно до відмітки про отримання.

За змістом пункту 6 частини першої статті 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності полягає, зокрема, у державному архітектурно-будівельному контролі, який згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю.

У відповідності до змісту абзаців 1, 4 частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом пункт 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі по тексту - Порядок №553 у редакції на час виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до пункту 7 зазначеного Порядку позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Пунктами 3, 4 Порядку №553 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю мають службові посвідчення встановленого зразка, форма якого затверджується Мінрегіоном, а також особистий штамп із зазначенням номера і найменування органу державного архітектурно-будівельного контролю, який вони представляють.

Підставами для проведення позапланової перевірки, згідно пункту 7 Порядку №553 є, зокрема, перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Абзацом першим пункту 9 Порядку № 553 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

У свою чергу, за частиною третьою статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (у відповідній редакції) суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

За змістом частин першої - третьою статті 7 вказаного Закону для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові) і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються:

- найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід;

- найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід;

- місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід;

- номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється захід;

- перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові;

- дата початку та дата закінчення заходу;

- тип заходу (плановий або позаплановий);

- вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо);

- підстави для здійснення заходу;

- предмет здійснення заходу;

- інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Наведене розуміння зазначених норм права в обсязі встановлених у справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їх зміст та юридичну природу, переконує в тому, що вирішуючи спір щодо правомірності спірних рішень, суд зобов`язаний дати оцінку законності підстав для призначення та проведення позапланової перевірки, порядку проведення перевірки, за результатами якої прийняті такі рішення.

Так, у запереченнях на позовну заяву відповідачем зазначено, що посадовою особою Департаменту відповідно до Порядку №553 начальнику дільниці Поремчуку В.О. було пред`явлено службове посвідчення та надано для ознайомлення направлення на перевірку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте, відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування в адміністративному процесі, не надано суду доказів на підтвердження викладених у запереченнях доводів щодо дотримання посадовою особою Департаменту ДАБІ пункту 7 Порядку №553 та пред`явлення службового посвідчення і надання для ознайомлення направлення на перевірку ТОВ «Центрбуд», зокрема, акт перевірки не містить відмітки про зазначене.

З урахуванням викладеного, оскільки відповідачем не надано жодних доказів виконання посадовою особою під час проведення перевірки в межах спірних відносин положень пункту 7 Порядку №553 шляхом пред`явлення до початку проведення перевірки уповноваженому представнику позивача службового посвідчення та надання для ознайомлення направлення на проведення перевірки, суд вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для початку проведення позапланової перевірки позивача, результати якої оформлені актом від 08 серпня 2016 року.

Відповідно до пунктів 11, 12 Порядку №553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право:

1) безперешкодного доступу на місце будівництва об`єкта та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом;

3) видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам державних стандартів, норм і правил згідно із законодавством;

7) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій;

8) отримувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Забороняється витребовувати інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов`язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю;

9) вимагати у випадках, передбачених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій;

10) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію;

11) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо- та відеотехніки.

Посадовим особам органу державного архітектурно-будівельного контролю забороняється вимагати інформацію та документи, не пов`язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю.

Посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані: у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання та фізичними особами; ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством; за письмовим зверненням суб`єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно пункту 14 Порядку №553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний, зокрема, подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Системний аналіз вищевикладених положень дає підстави для висновку про те, що відповідач під час здійснення перевірки зобов`язаний у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль, зокрема, і шляхом витребовування інформації та документів, які необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; позивач, в свою чергу, зобов`язаний на вимогу ДАБІ надавати такі документи.

При цьому, відповідно до пункту 16, 17 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Частиною шостою статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності встановлено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи-підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

З наведених положень законодавства слідує про обов`язок відповідача у випадку невиконання суб`єктом господарювання, щодо якого здійснюється перевірка, стану виконання вимог законодавства, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

З тексту акта перевірки вбачається, що під час перевірки встановлено, що ТОВ «Центрбуд» не виконало вимоги припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 21 квітня 2016 року, а саме: на об`єкті будівництва продовжуються виконуватись будівельні роботи не у відповідності до проекту організації будівництва (розміщення побутових приміщень не відповідає будівельному генеральному плану), чим порушено статтю 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», складування матеріалів та виробів на об`єкті будівництва відбувається у непередбачених для цього місцях, чим порушень пункт 6.3.4 ДБН А.3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у виробництві. Основні положення», підпункт «а» пункту 3 частини четвертої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

На підтвердження викладених в акті перевірки та запереченнях доводів відповідачем долучено до матеріалів справи копію документа з назвою «виписка з будгенплану», а також фотокопії, підписані посадовою особою відповідача з відміткою, що побутові приміщення, які розміщені не у відповідності до буд генплану.

Позивачем, в свою чергу, долучено до матеріалів справи копію будівельного генерального плану, затвердженого у травні 2016 року та зазначено, що у зв`язку з продовженням ведення будівельних робіт та переходу до наступних етапів виконання робіт, замовником будівництва ПрАТ Фірма «Лісова» переглянуто проект організації будівництва та будівельний генеральний план, і з метою оптимізації ведення робіт та дотримання чинного законодавства 05 травня 2016 року затверджено новий проект організації будівництва та будівельний генеральний план.

При цьому, з акта перевірки неможливо ідентифікувати, на підставі яких саме документів відповідач дійшов висновку про порушення, які описані в акті, зокрема, не зазначено, яким проектом генерального плану керувався відповідач при виявленні невідповідності розміщення побутових приміщень та складування матеріалів та виробів на об`єкті будівництва відбувається у непередбачених для цього місцях.

З урахуванням викладеного у суду є підстави вважати, що під час здійснення позапланової перевірки позивача, результати якої оформлені актом від 08 серпня 2016 року, відповідачем не у повному обсязі здійснено державний архітектурно-будівельний контроль.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 2 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1995 року №244 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 778, діючої на момент виникнення правовідносин), справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», розглядаються у тому числі Держархбудінспекцією, а накладати штраф від імені органів, визначених в абзацах другому - четвертому пункту 2, мають право, у тому числі, головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі.

Абзацом 2 частини першої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» визначено, що суб`єкти містобудування, які здійснюють проектування об`єктів, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі за нестворення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, незабезпечення приладами обліку води і теплової енергії, а також за заниження класу наслідків (відповідальності) об`єкта будівництва - у розмірі дев`яноста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 27 травня 2020 року в адміністративній справі №826/19549/16 за позовом ТОВ «Проектно-інвестиційна сервісна компанія» до ДАБІ України про визнання протиправними та скасування постанови і припису (https://reyestr.court.gov.ua/Review/89459418) за результатами оцінки обставин, що передували складенню акта перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 15 листопада 2016 року та рішень, прийнятих за результатом проведення такої перевірки дійшов таких висновків (пункти 27-32 постанови).

Будь які процедурні порушення, пов`язані із самим процесом оформлення результатів діяльності суб`єктів владних повноважень по фіксації недотримання суб`єктом приватного права вимог законодавства оцінюється судом з урахуванням всіх обставин справи та необхідністю досягненням балансу, зокрема, між інтересами особи правопорушника, публічними інтересами, які проявляються у забезпеченні дотримання законодавства, у тому числі і у сфері містобудівної діяльності. Зазначене, особливо стосується фіксації порушень з боку суб`єктів приватного права у сфері використання найманої оплачуваної праці. Такі формальні неточності не можуть бути, за загальним правилом, самостійною підставою для скасування по суті правомірних рішень суб`єктів владних повноважень, спрямованих на забезпечення законності та захист інтересів працівників у процесі реалізації ними конституційного права на працю.

Зміст наведених вище правових норми дає підстави для висновку, що посадові особи відповідача мали право приступити до проведення позапланової перевірки позивача лише за наявності підстав для її проведення та за умови пред`явлення службового посвідчення та направлення на проведення вказаної перевірки.

При цьому проведення перевірки у встановленому законом порядку є передумовою для прийняття рішень за її наслідками у разі встановлення контролюючим органом порушень. У разі недотримання встановлених вимог така перевірка є протиправною, а в контролюючого органу відсутні підстави для прийняття рішення за результатами цієї перевірки.

Проте, як встановлено судом у ході розгляду даної справи, відповідачем не надано жодних доказів виконання посадовою особою під час проведення перевірки в межах спірних відносин положень пункту 7 Порядку №553 шляхом пред`явлення до початку проведення перевірки службового посвідчення та надання для ознайомлення направлення на проведення перевірки, суд вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для початку проведення позапланової перевірки позивача, результати якої оформлені актом від 08 серпня 2016 року. Крім того, у зв`язку з тим, що відповідачем в акті перевірки не зафіксовано, на підставі яких саме документів він дійшов висновку про порушення, які описані в акті, зокрема, не зазначено, яким проектом генерального плану керувався відповідач при виявленні невідповідності розміщення побутових приміщень та складування матеріалів та виробів на об`єкті будівництва відбувається у непередбачених для цього місцях.

Тобто, у даному випадку відповідачем допущені істотні порушення вимог законодавства щодо порядку проведення позапланової перевірки, що свідчить про недотримання необхідного балансу між метою здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, яким є дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, та порушенням прав позивача і це є самостійною підставою для визнання протиправними і скасування прийнятих за наслідками такої перевірки рішень органу державної архітектурно-будівельної інспекції.

З огляду на зазначене в сукупності, оскільки оскаржувані приписи та постанови було прийнято за результатами перевірки, факт протиправності проведення якої, як і те, що її результати не можуть вважатися такими, що отримані з дотримання вимог чинного законодавства та були підставою для прийняття відповідачем рішень, встановлено Верховним Судом, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 08 серпня 2016 року, постанову від №217/16/10/26-10/1808/02/02 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, постанову №218/16/10/26-9/1808/02/02 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності протиправними та їх скасування.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись статтями 2, 3, 5-11, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрбуд» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 08 серпня 2016 року.

3. Визнати протиправними та скасувати постанову від №217/16/10/26-10/1808/02/02 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, постанову №218/16/10/26-9/1808/02/02 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрбуд» (; адреса: 02068, м. Київ, вул. Петра Григоренка, буд. 5) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України (; адреса: 01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, буд. 26).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному статтями 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя Н.А. Добрівська