Справа № 420/322/21
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/322/21
У Х В А Л А

09 лютого 2021 року

м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні клопотання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича про закриття провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича (вул. Гоголя, 19, офіс 1, м. Одеса, 65082), треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання незаконними дій, визнання незаконною та скасування постанови про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича (вул. Гоголя, 19, офіс 1, м. Одеса, 65082), треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), в якому позивач просить:

визнати незаконними дії приватного виконавця Одеського обласного виконавчого округу Долинського М.М. з накладення арешту та звернення стягнення на майно у виконавчих провадженнях №62877443 та №62878056 про стягнення грошових кошів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , яке належить ОСОБА_3 , та стосовно якого було встановлено заборону його відчуження а підставі ухвали Вознесенського мicькрайонного суду Миколаївської області від 02.04.2018р., зміненої постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 17.05.2018р., а саме: будівлю, склад, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 60.4 кв м. за адресою: АДРЕСА_3 ; нежитлове приміщення, магазин з підвалом № 6/3.4.5.11.262. загальною площею 202, 5 кв м. за адресою: АДРЕСА_4 ; нежитлове приміщення, нежитлове підвальне приміщення, загальною площею 43,6 кв м. за адресою: АДРЕСА_5 ; комплекс будівель за адресою: АДРЕСА_6 ; нежитлова будівля, магазин з підвалом, загальна площа 275,8 кв м. за адресою: АДРЕСА_7 ; складське приміщення, загальна площа 28,8 кв м. за адресою: АДРЕСА_5 ; нежитлове приміщення, загальна площа 145,4 кв м. за адресою: АДРЕСА_8 .

визнати незаконною та скасувати постанову про накладення арешту на майно, винесену приватним виконавцем Одеського обласного виконавчого округу Долинським М.М. 21.08.2020 у виконавчих провадженнях №62877443 та №62878056 про стягнення грошових кошів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , яке належить ОСОБА_3 , та стосовно якого було встановлено заборону його відчуження а підставі ухвали Вознесенського мicькрайонного суду Миколаївської області від 02.04.2018р, зміненої постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 17.05.2018р, а саме: будівлю, склад, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 60.4 кв м. за адресою: АДРЕСА_3 ; нежитлове приміщення, магазин з підвалом №6/3.4.5.11.262. загальною площею 202, 5 кв м. за адресою: АДРЕСА_4 ; нежитлове приміщення, нежитлове підвальне приміщення, загальною площею 43,6 кв м. за адресою: АДРЕСА_5 ; комплекс будівель за адресою: АДРЕСА_6 ; нежитлова будівля, магазин з підвалом, загальна площа 275,8 кв м. за адресою: АДРЕСА_7 ; складське приміщення, загальна площа 28,8 кв м. за адресою: АДРЕСА_5 ; нежитлове приміщення, загальна площа 145,4 кв м. за адресою: АДРЕСА_8 .

Провадження по справі відкрито ухвалою суду від 01.02.2021 року.

05.02.2021 року до суду надійшло клопотання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича про закриття провадження у справі.

Відповідач вважає, що спірні правовідносини не повинні розглядатись у порядку адміністративного судочинства. Свою позицію обґрунтував наступними доводами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Порядок оскарження актів приватного виконавця викладений у приписах Закону України «Про виконавче провадження».

Зокрема, у відповідності до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-УІІІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З метою захисту своїх прав та інтересів, ОСОБА_1 повинна звернутися до Приморського районного суду м. Одеси, який видав виконавчий лист щодо стягнення коштів з ОСОБА_3 .

Відповідач вказує, що помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на всі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.

За приписами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга подасться до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України).

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 449 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 451 ЦПК України).

Отже, якщо законом установлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Відповідач також зазначив, що судова практика вказує на те, що зняття арешту з майна здійснюється постановою виконавця, прийнятою на підставі ухваленого судового рішення з цього питання, тож ефективним способом захисту є звернення до суду з позовом про визнання права та зняття арешту зі спірного майна. Отже, спір у таких справах не має ознак публічно-правового характеру, оскільки стосується порушеного речового права позивача (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 826/12775/15).

Отже, звертаючись до суду в порядку КАС України, позивач ОСОБА_1 припустилася помилки.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд повинен закрити провадження у справі у разі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Дослідивши матеріали справи в частини заявленого клопотання суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.287 КАС України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таким чином, у відповідності до ст.447 ЦПК України суб`єктами звернення до суду є лише сторони виконавчого провадження.

Відповідачем приватним виконавцем не оспорюється, що ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, відкритого ним за виконавчим листом №522/1085/20 виданого Приморським районним судом міста Одеси по цивільній справі.

Вказані питання були предметом розгляду Верховного суду, оскільки окрім ЦПК, таки саме норми встановлені ГПК. Також питання оскарження дій виконавця не врегульовані КПК України.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Верховний Суд неодноразово вказував, що помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на всі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних та справі іншою юрисдикції недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.

Віднесення судового спору до тієї чи іншої юрисдикції залежить від сукупності умов, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства. Такими умовами, зокрема, є: суб`єктний склад сторін, предмет спору та характер спірних правовідносин. Крім того, такою умовою може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в порядку якого розглядається визначена категорія справ.

Висновком Верховного Суду є наступне: відповідно до статті 74 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» та частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця можуть бути оскаржені особами, які не є сторонами такого виконавчого провадження, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (постанови Великої палати Верховного Суду від 12.12. 2018 року у справі №757/61236/16-ц, від 27.03.2019 року у справі №824/297/18-а, від 27.03.2019 року в справі №823/359/18, від 30.05.2018 року в справі №815/2255/16, від 03.07.2019 року в справі №826/14603/17, Верховного Суду по справі №320/6459/19, адміністративне провадження № К/9901/3959/20)

Суд вважає помилковим посилання відповідача в обґрунтування клопотання на постанову Великої палати Верховного Суду від 11.12.2019 року у справі №826/12775/15, оскільки в даній справі сутністю спірних правовідносин був саме приватно майновий характер, оскільки судами установлено, підставою для звернення до суду із позовом стало те, що арештоване виконавцем майно - (2 автомобіля), які належить на праві власності позивачу, а не боржнику.

По справі, яка знаходиться в провадженні суду спірні правовідносини є публічно правовими, оскільки позивачем є не сторона виконавчого провадження та позивач не має права власності на майно, арешт якого ним оспорюється.

Враховуючи викладене суд вважає, що клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.19,167,238,248 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити відповідачу приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Долинському Миколі Миколайовичу у задоволенні клопотання про закриття провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича (вул. Гоголя, 19, офіс 1, м. Одеса, 65082), треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання незаконними дій, визнання незаконною та скасування постанови про накладення арешту на майно.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя Е.В.Катаєва