Справа № 160/4468/20
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2021 року м. Дніпросправа № 160/4468/20

головуючий суддя І інстанції Кальник В.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання: Чорнова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал-центр" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.07.2020 року в адміністративній справі №160/4468/20 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал-центр" про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал-центр" про стягнееня податкового боргу в сумі 318480,67 грн., шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.07.2020 року адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області було задоволено.

Стягнуто з рахунків у банках, обслуговуючих Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсал-Центр" на користь Державного бюджету податковий борг у розмірі 318480,67 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсал-центр", звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що податковий орган не надав належних доказів направлення податкової вимоги відповідачу, у зв`язку з чим підстави для стягнення податкового боргу на її підставі відсутні. Зауважено, що жодної податкової вимоги про сплату податкового боргу по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки останній не отримував.

Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував відносно задоволення апеляційної скарги, зазначаючи, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи за відсутності останнього.

Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсал-Центр" () знаходиться на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.

В інтегрованих картках платника податків станом на 02.03.2020 по ТОВ «Універсал Центр» обліковується новостворений податковий борг на загальну суму 318480,67 грн. по орендній платі з юридичних осіб та податку на нерухоме майно, який виник в результаті несплати у встановлені терміни сум грошових зобов`язань самостійно задекларованих платником:

- по орендній платі з юридичних осіб (код платежу 18010600) в сумі 315091,89 грн.:

- 30.04.2019 - 28644,72 грн. нараховано грошове зобов`язання по декларації № від 23.01.2019;

- 30.05.2019 - 28644,72 грн. нараховано грошове зобов`язання по декларації № від 23.01.2019;

- 30.06.2019 - 28644,72 грн. нараховано грошове зобов`язання по декларації № від 23.01.2019;

- 30.07.2019 - 28644,72 грн. нараховано грошове зобов`язання по декларації № від 23.01.2019;

- 30.08.2019 - 28644,72 грн. нараховано грошове зобов`язання по декларації № від 23.01.2019;

- 30.09.2019 - 28644,72 грн. нараховано грошове зобов`язання по декларації № від 23.01.2019;

- 30.10.2019 - 28644,72 грн. нараховано грошове зобов`язання по декларації № від 23.01.2019;

- 30.11.2019 - 28644,72 грн. нараховано грошове зобов`язання по декларації № від 23.01.2019;

- 30.12.2019 - 28644,72 грн. нараховано грошове зобов`язання по декларації № від 23.01.2019;

- 30.01.2020 - 28644,69 грн. нараховано грошове зобов`язання по декларації № від 23.01.2019;

- 01.03.2020 - 28644,72 грн. нараховано грошове зобов`язання по декларації № від 31.01.2020;

- по податку на нерухоме майно (код платежу 18010401) в сумі 3388,78 грн.;

- 29.01.2020 - 3388,78 грн. нараховано грошове зобов`язання по декларації № від 24.09.2019.

Наявність податкового боргу за відповідачем підтверджується витягом з інтегрованої картки платника за 2019 рік та станом на 02.03.2020 року, довідкою про стан розрахунків підприємства з бюджетом станом на 02.03.2020 року, які долучені до матеріалів справи.

Наведена сума податкового боргу, відповідачем сплачена не була, у зв`язку з чим податковий орган звернувся до суду з позовом про її стягнення в примусовому порядку.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що стягнення з відповідача суми податкового боргу у загальному розмірі 318480,67 грн. є правомірним, оскільки доказів самостійного погашення заборгованості останній суду не надав.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно п.288.7 ст.288 Податкового кодексу України, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Згідно з п.285.1 ст. 285 Податкового кодексу України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. (п.286.2 ст.286 ПК України).

Пунктом 287.3 ст.287 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

У відповідності до вимог ст. 265 Податкового кодексу України, податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Відповідно до п. 59.1, п. 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Положеннями пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Згідно пунктів 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

За правилами пункту 95. 4 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує реалізацію права контролюючого органу на примусове стягнення податкового боргу, у тому числі шляхом звернення до суду, є дотримання таких умов: надіслання платнику податкової вимоги рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи вручення її особисто платнику або його законному чи уповноваженому представникові; сплив строку у 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

При цьому, надіслана платнику податків податкова вимога на податковий борг, що не погашений, не втрачає своєї правової дії.

Так, податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.

В такому випадку право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає в контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня скерування на адресу платника податків податкової вимоги, надісланої на раніше існуючий податковий борг, і реалізація такого права у часі не обмежена, а право на стягнення новоствореного податкового боргу виникає на наступний день, що настає за днем граничного строку сплати узгодженого грошового зобов`язання.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 14.04.2020 року по справі № 824/262/17-а, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як свідчать встановлені обставини справи, відповідач обгрунтовує протиправність стягнення податкового боргу по данній справі, з огляду на не підтвердження податковим органом факту направлення останньому податкової вимоги.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, 01.02.2018 року позивачем було сформовано податкову вимогу № 6310-17.

Наведена податкова вимога була отримана уповноваженою особою відповідача (Неродою) у лютому 2018 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 15).

Факт отримання наведеної вимоги за наведеним повідомленням про вручення поштового відправлення, підтверджується зазначенням номера вимоги на останньому.

Доказів неотримання наведеної вимоги відповідачем, останнім до суду подано не було.

Також, доказів погашення суми податкового боргу за наведеною податковою вимогою, відповідачем до суду подано не було, що в силу приписів ст. 59 Податкового кодексу України, зумовлювало відсутність у податкового органу обов`язку по повторному її направленню.

Наведені обставини також зумовлювали відсутність у позивача обов`язку по формування податкової вимоги на інший вид податку, що зазначений в податковій вимозі № 6310-17, оскільки положення ст. 59 Податкового кодексу України встановлюють відсутність у податкового органу обов`язку по формуванню нової податкової вимоги у разі збільшення суми податкового боргу взагалі.

Таким чином, з огляду на встановленні обставини щодо наявності у відповідача, на час прийняття рішення судом першої інстанції, непогашеної суми податкового боргу, що останнім не спростовано, та зважаючи на дотримання контролюючим органом порядку стягнення заборгованості, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311 ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал-центр" залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.07.2020 року в адміністративній справі №160/4468/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ч. 4 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко