Справа № 380/6479/20
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/6479/20
про закриття провадження у справі
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сакалоша В.М.,
секретаря судового засідання Роздіна Ю.Н.,
за участю представника третьої особи Слєсаренка Я.М.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні заяву про закриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРРЕНТ» до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Гусака Романа Тадейовича за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ» про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
у с т а н о в и в:
на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БРРЕНТ» до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Гусака Романа Тадейовича з вимогами:
Вимоги мотивовані тим, що Рішенням приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Гусака Романа Тадейовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 51284819 від 24.02.2020 року було протиправно, на переконання позивача, скасовано реєстрацію за ним права власності на нежитлові приміщення.
Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 15.12.2020 суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ».
Ухвалою від 14.01.2020 суд скасував заходи забезпечення позову застосовані ухвалою від 14.08.2020.
Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ» подало на розгляд суду заяву про закриття провадження у справі.
В обґрунтування зазначеної заяви зазначено, що даний спір має розглядатися в порядку господарського судочинства, оскільки предметом розгляду в цій справі є не стільки дії та рішення державного реєстратора, як суб`єкта наділеного владно-управлінськими функціями, оскільки виконання чи невиконання сторонами договору умов цивільно-правової угоди свідчить про приватно-правовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.
В судове засідання по розгляду вищевказаної заяви прибув представник Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ», просив заяву задовольнити, провадження у справі закрити.
Інші сторони у справі, явку представників в судове засідання не забезпечили, належним чином повідомлялися про дату, час та місце його проведення.
З огляду на зазначене суд не встановив підстав передбачених ст.ст. 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) для відкладення розгляду заяви.
Вирішуючи питання про закриття провадження у справі суд виходив з наступного.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Статтями 2, 4 та 19 КАС України визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.
Так, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Судом встановлено, що предметом даного позову є державна реєстрація про право власності. Виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивача з рішенням приватного нотаріуса яким відновлено запис про право власності ТОВ «Оптімус +» на підставі договору купівлі-продажу на нежитлові приміщення та скасовано реєстрацію права власності на дані приміщення за позивачем.
Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.
Критеріями відмежування справ цивільної (господарської) юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору.
Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем.
Також суд вважає, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оскаржуваних рішень, записів в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийняте оскаржуване рішення, здійснено оспорюваний запис.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі №823/2042/16.
Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, предметом розгляду в цій справі є не стільки дії та рішення нотаріуса як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, скільки виконання умов цивільно-правової угоди, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.
Згідно з ст. 2 Цивільно-процесуального Кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За правилами пункту 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.
З огляду на наведене, суд погоджується з доводами заявника що спірні правовідносини пов`язані з питанням правомірності укладення цивільно-правової угоди між ТОВ «Оптімус +» та ТОВ «БРРЕНТ», а тому вказаний спір не є публічно-правовим оскільки випливає з договірних відносин.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Керуючись з ч.1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 ст.238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.
Зважаючи на правову позицію Великої Палати Верховного Суду в даній категорії справ, характер спірних правовідносин та склад учасників справи, суд роз`яснює позивачу право на звернення з цим позовом в порядку цивільного (господарського) судочинства.
Відповідно до ч.2 ст.238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Як вбачається з матеріалів справи позивачем відповідно до платіжного доручення було сплачено 4204,00 грн. судового збору.
Виходячи з вищевикладеного судові витрати у вигляді судового збору за подання даної позовної заяви підлягають поверненню.
Керуючись п. 8 ч. 1 ст. 240, ст. 248, пп. 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідні положення КАС України, суд, -
у х в а л и в:
закрити провадження у справі №380/6479/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРРЕНТ» до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Гусака Романа Тадейовича за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ» про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Роз`яснити позивачеві, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції цивільного (господарського) судочинства.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції через Львівський оружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.
Повний текст ухвали складено 12.02.2021.
Суддя В.М.Сакалош