Справа № 759/16432/17
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 759/16432/17

адміністративне провадження № К/9901/13020/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Бучик А.Ю.,

суддів Мороз Л.Л., Рибачука А.І.

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу Травянка Олександра Івановича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року (колегія у складі: головуючого судді Земляної Г.В., суддів: Лічевецького І.О., Парінова А.Б.) у справі №759/16432/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі також - відповідач), відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», на підставі довідки МВС України про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії провести позивачу з 1 січня 2016 року перерахунок пенсії, з включенням до сум грошового забезпечення надбавки за особливо важливі завдання - 50% та премії - 100%, що входять до розрахунку пенсії, нарахувати та виплатити одноразово своєчасно недоотримані суми пенсії за минулий час без обмеження будь-яким строком, без обмеження максимального розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, цільової грошової допомоги, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) на підставі Рішення Конституційного суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 «У справі за конституційним поданням ВСУ щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення другого речення частини сьомої ст. 43, першого речення частини першої ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем не дотримано зобов`язання діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Святошинський районний суд міста Києва рішенням від 13 вересня 2018 року позов задовольнив частково. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», на підставі довідки МВС України про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, провести ОСОБА_1 з 1 січня 2016 року перерахунок пенсії з включенням до сум грошового забезпечення надбавки за особливо важливі завдання - 50% та премії - 100%, що входять до розрахунку пенсії, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразово своєчасно недоотримані суми пенсії за минулий час з урахуванням надбавок, підвищень, цільової грошової допомоги, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством на підставі Рішення Конституційного суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 «У справі за конституційним поданням ВСУ щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення другого речення частини сьомої ст. 43, першого речення частини першої ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 16 квітня 2019 року скасував рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 вересня 2018 року та прийняв нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовив.

07 травня 2019 року Травянко Олександр Іванович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 вересня 2018 року.

В обґрунтування своїх вимог, скаржник зазначив про те, що суд апеляційної інстанції невірно застосував норми матеріального та процесуального права, а відповідач здійснив невірне нарахування пенсійного забезпечення ОСОБА_1 з самого початку.

Ухвалою Верховного Суду від 29.05.2019 відкрито касаційне провадження і вказана справа розглядається в порядку письмового провадження.

Відзив на вказану касаційну скаргу від відповідача не надходив.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, колегією суддів встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ України (міліції) та отримує пенсію за вислугу років. Пенсійне посвідчення серія НОМЕР_1 видане 12.06.2014.

03.02.2017 Міністерство внутрішніх справ України за вих. № 1461/05/22-2017 направило в Пенсійний фонд України повідомлення про підстави перерахунку пенсії пенсіонерам органів внутрішніх справ України (міліції). 28.03.2017 за вих. № 9493/02-23 Пенсійний Фонд України повідомив свої територіальні органи про підготовку та надання списків пенсіонерів МВС, які мають право на перерахунок пенсій до Ліквідаційних комісій УМВС України в областях та м. Києві.

На підставі отриманих списків МВС України виготовлено та направлено 24.05.2017 до Головного Управління ПФУ в м. Києві довідку № 22/6-71972 від 12.05.2017 про розмір грошового забезпечення станом на 1 січня 2016 року, згідно додатку 2 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45.

Факт отримання довідки на ім`я позивача ГУ ПФУ в м. Києві підтверджено листом - відповіддю ГУ ПФУ в м. Києві за вих. № 22178/03 від 19.09.2017.

13.09.2017 позивач звернувся з заявою до відповідача щодо перерахунку розміру пенсії відповідно до вимог чинного законодавства.

На вказану заяву відповідач листом від 15.09.2017 № 21935/03 відмовив позивачу у перерахунку пенсії.

Позивач, вважаючи таку відмову неправомірною та такою, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства, звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що зменшення розміру пенсії позивача шляхом не включення для її перерахунку певних складових його грошового забезпечення, які вже встановлені або зменшення у відсотковому відношенні цих складових є звуженням соціальних гарантій позивача, що є протиправним та недопустимим.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що надіслана Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України до відповідача, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 15.03.2018 № 22/6/-71972 позивачу містить усі передбачені чинним законодавством, на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії, грошові складові, які враховуються при перерахунку пенсії, а тому підстави для зобов`язання відповідача включити у неї виплати, не передбачені законом - відсутні.

Колегія суддів, дослідивши спірні правовідносини, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ

29 грудня 2015 року набрав чинності Закон України від 23 грудня 2015 року №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», яким статтю 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Відповідно до частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», (у редакції, чинній на момент виникнення права на перерахунок пенсії), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Статтею 51 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (надалі - Порядок № 45) в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Так, як убачається з матеріалів справи, під час розгляду справи у суді першої інстанції долучено копію довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої ОСОБА_1 , яка датована 12 травня 2017 року за №22/6-71972.

Таким чином, суд, приймаючи рішення, надавав оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, зокрема і вказаній довідці.

В подальшому, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, до суду знову була надана копія довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), виданої ОСОБА_1 , яка датована 15 березня 2018 року за №22/6-71972.

Вказані довідки, які датовані різними датами, але мають ідентичний номер, містять різну інформацію щодо розмірів грошового забезпечення.

Разом з цим, представник позивача у касаційній скарзі також зауважив, що довідка про розмір грошового забезпечення №22/6-71972 датована 12 травня 2017 року, а не 15 березня 2018 року, а тому остання не може враховуватись як основа для здійснення перерахунку.

Так, згідно із частиною другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Верховний Суд наголошує, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи з метою ухвалення справедливого та об`єктивного рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

Таким чином, для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи суду необхідно надати належну правову оцінку кожному окремому доказу в їх сукупності, які містяться в матеріалах справи або витребовуються, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення, враховуючи при цьому відповідні норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до частин першої - третьої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У Рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У Рішенні від 27.09.2010 по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» Європейським судом з прав людини зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій вказаним вимогам не відповідають, оскільки судами не з`ясовано обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення.

Частиною другою статті 353 КАС України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Травянка Олександра Івановича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року скасувати, а справу № 759/16423/17 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий А. Ю. Бучик

Судді: Л. Л. Мороз

А. І. Рибачук