Справа № 638/1736/21
Суддя: Латка І. П.
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/1736/21
Повадження № 2-а/638/153/21
РІШЕННЯ

Іменем України

10 лютого 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.,

позивач - Головне управління Державної міграційної служби в Харківській області,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків справу за адміністративним позовом Головного Управління Державної міграційної служби в Харківській області до громадянина Туркменістану ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України,

в с т а н о в и в:

Головне управління Державної міграційної служби в Харківській області звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , в якому просить примусово видворити за межі України громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; затримати громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні терміном на 6 місяців з метою ідентифікації та проведення примусового видворення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 грудня 2020 року працівниками ГУ ДМС України в Харківській області під час проведення цільового профілактичного заходу з виявлення іноземців та ОБГ, які нелегально перебувають на території м. Харкова, було виявлено громадянина Туркменістану ОСОБА_1 . 23 січня 2020 року було скасовано посвідку на тимчасове проживання в Україні. В установлений законом строк відповідач територію України не залишив. Дозволу на імміграцію не оформляв, для отримання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні, не звертався. Відносно відповідача 28 грудня 2020 року прийнято рішення про примусове повернення до країни походження. В добровільному порядку відповідач без поважних причин рішення не виконав, територію України не покинув. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 грудня 2020 року працівниками ГУ ДМС України в Харківській області під час проведення цільового профілактичного заходу з виявлення іноземців та ОБГ, які нелегально перебувають на території м. Харкова на ТЦ «Барабашово», було виявлено громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Громадянин Туркменістану ОСОБА_1 на території України перебуває незаконно, законного джерела існування, власності на території України, необхідних документів, які б надавали йому право законного перебування на території України на визначений строк, не має.

26 грудня 2020 року головним спеціалістом Київського РВ ГУ ДМС України в Харківській області складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Постановою начальника Київського РВ ГУ ДМС України в Харківській області від 16 грудня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" начальником Київського РВ ГУ ДМС України в Харківській області Кушнир Н.В. 28 грудня 2020 року прийнято рішення, яке затверджене першим заступником начальника ГУ ДМС України в Харківській області Адамовим І.В., про примусове повернення з України громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаним рішенням відповідача зобов`язано покинути територію України у термін до 07 січня 2020 року. Проте, на теперішній час громадянин Туркменістану ОСОБА_1 територію України не покинув. Зазначене рішення відповідачем не оскаржувалось.

Іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтею 13 Закону України «Про імміграцію».

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

За таких підстав суд дійшов висновку про обґрунтованість підстав вважати, що відповідач ухилятиметься від виїзду з території України в добровільному порядку, про що свідчить порушення чинного законодавства України, відсутність документа на право перебування в Україні та коштів, на підставі яких він може самостійно покинути територію України, а також відсутність у нього законних підстав перебування та проживання на території України.

Згідно з ч.1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України ; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Судом встановлено, що відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил перебування в Україні. Також рішення про примусове повернення з України громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , виконано не було.

Таким чином, суд дійшов висновку, що існують обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги Головного Управління Державної міграційної служби в Харківській області про примусове видворення громадянина Туркменістану ОСОБА_1 та затримання його з метою забезпечення примусового видворення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Керуючись ст. ст. 288, 289, 371 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області до громадянина Туркменістану ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Затримати громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні терміном на шість місяців.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017) рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10 лютого 2021 року.

Суддя І.П. Латка