Справа № 320/5689/18
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5689/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року (розглянута у відкритому судовому засіданні, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - 26 жовтня 2020 року) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл» (далі - позивач) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (далі - відповідач) у якому, з урахуванням зміни предмета позову, просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.09.2017 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскільки судове рішення, що стало підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, скасовано рішенням Київського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2018 у справі №810/4438/16, залишеним без змін постановою Верховного суду від 19.02.2019, а висновки Акта перевірки від 06.10.2016 №1593/28-10-14-01/39436796 спростовані цією ж постановою, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Зазначив, що відповідно до статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. А тому, на думку позивача, оскільки у рішенні КААС від 06.03.2018 надано оцінку та спростовані обставини щодо визначення податковим органом грошового зобов`язання з податку на прибуток, оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 28.09.2017 №.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем у справі подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що Офісом великих платників податків ДФС у період з 28.07.2016 по 29.09.2016 було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Стейт Оіл» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по З і .03.2016 року, за результатами якої було складено Акт від 06.10.2016 №1593/28-10-14-01/39436796.

На підставі Акта перевірки від 06.10.2016 №1593/28-10-14-01/39436796 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу визначено податкове зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 1 009 957 005,00 грн. за порушення підпунктів 14.1.36, 14.1.179 пункту 14.1 статті 14, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 69 997 707,00 грн. на підставі пункту 123.1 статті 123 ПК України.

У грудні 2016 року ТОВ «Стеіт Оіл» звернулося до суду з позовом до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.10.2016, зокрема, податкового повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму податкового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 1 009 957 005,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 69 997 707,00 грн. (справа №810/4438/16).

Київський окружний адміністративний суд постановою від 25.01.2017 у задоволенні позову відмовив.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2017 постанову Київського окружного адміністративного суду від 25.01.2017 скасовано в частині відмови в позові про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.10.2016 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання на 67 670 470,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 16 917 618,00 грн.; та в цій частині позовних вимог прийнято нову постанову про задоволення позову; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

28 вересня 2017 року відповідачем, на підставі Акта перевірки від 06.10.2016 №1593/28-10-14-01/39436796 та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2017 у справі №810/4438/16, у зв`язку із частковим скасуванням податкового повідомлення-рішення від 26.10.2016 №, винесено податкове повідомлення-рішення від №, яким позивачу нараховано податкове зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» у сумі 942 286 534,00 грн. та штрафні санкції у сумі 53 080 089,00 грн. та включено зазначену суму до податкового боргу.

Вказане податкове повідомлення-рішення контролюючого органу від 28.09.2017 від № є предметом оскарження в даній адміністративній справі.

Разом із тим, Вищий адміністративний суд України ухвалою від 06.12.2017 скасував постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2017 в частині задоволення позовних вимог, у відповідній частині позовних вимог направив справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції; в іншій частині постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2017 та постанову Київського окружного адміністративного суду від 25.01.2017 залишив без змін.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 06.03.2018 скасував постанову Київського окружного адміністративного суду від 25.01.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2017 та ухвалив нову постанову про задоволення позову ТОВ «Стеіт Оіл» повністю: визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення ДФС від 26.10.2016: №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, № та №.

Верховний Суд постановою від 19.02.2019 касаційну скаргу Офісу ВПП ДФС залишив без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2018 - без змін.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2019 заяву Генеральної прокуратури України про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2018 року у справі № 810/4438/16 за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕЙТ ОІЛ» та ОСОБА_1 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 25 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕЙТ ОІЛ» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - повернуто особі яка її подала.

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 22.06.2020 касаційну скаргу заступника Генерального прокурора залишено без задоволення, а ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2019 - без змін.

Відтак, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2018 у справі №810/4438/16, якою скасовано податкове повідомлення-рішення від 26.10.2016 № набрала законної сили, за результатами перегляду у касаційному порядку та за нововиявленими обставинами скасована не була.

Вважаючи, що у зв`язку зі скасуванням судового рішення, що стало підставою для ухвалення податкового повідомлення-рішення №, оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Приписами пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до підпункту 60.1.5 пункту 60. 1 статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Такі положення кореспондуються і з приписами, закріпленими в Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 року за №124/28254 (далі також Порядок).

Так, підпунктом 4 пункту 1 розділу V Порядку передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, сума зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені за порушення норм іншого законодавства, що визначені у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу.

Пунктом 5 розділу ІІ Порядку визначено, що якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені в тому числі за порушення норм іншого законодавства, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені за порушення норм іншого законодавства.

Також пунктом 3 розділу V Порядку передбачено, що випадках, визначених підпунктами 2 і 4 пункту 1 цього розділу, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним з дня отримання платником податків податкового повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства.

Відповідно до пункту 7 розділу II Порядку податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 4-6 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що у разі якщо податкове повідомлення-рішення контролюючого органу про визначення податкового зобов`язання оскаржено в судовому порядку, то таке зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. З дня набрання законної сили судовим рішенням про оскарження податкового повідомлення-рішення податкове зобов`язання (його частина) стає узгодженим, а у платника податку виникає податковий обов`язок самостійно погасити узгоджену суму протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

При цьому, податкове повідомлення-рішення, сума податкового зобов`язання за яким є зменшеною за рішенням суду, що набрало законної сили, вважається відкликаним, а податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання є рішенням, що складається на виконання вимог законодавства у зв`язку зі зменшенням судом суми податкового зобов`язання і не містить в собі нових підстав для визначення такого зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 804/15181/15, від 11.12.2019 у справі № 813/3211/16.

Як убачається із матеріалів справи, податкове повідомлення-рішення №0 прийнято у зв`язку із ухваленням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2017 810/4438/16, яким частково скасовано податкове повідомлення-рішення №, зокрема, в частині збільшення суми грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням у розмірі 67 670 470 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 16 917 618 грн.

Так, зі змісту спірного рішення убачається, що воно ухвалено на підставі Акта перевірки від 06.10.2016 №1593/28-10-14-01/39436796 та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2017 у справі №810/4438/16.

Таким чином, прийняття спірного у даній справі податкового повідомлення-рішення від 28.09.2017 №006831700 відбувалося за окремою процедурою, що передбачена в разі відкликання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення, а відтак, вказане рішення не містить в собі нових підстав для визначення податкового зобов`язання.

Колегія суддів звертає увагу на те, що висновки Акта перевірки від 06.10.2016 №1593/28-10-14-01/39436796, та правомірність ухвалення на їх підставі податкового повідомлення-рішення №, зокрема, щодо збільшення позивачу податкових зобов`язань за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» були предметом дослідження в адміністративній справі №810/4438/16.

Так, ч. 4 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, обставини, встановлені у справі №810/4438/16 мають преюдиціальне значення для даної справи, та не підлягають доказуванню.

У ході розгляду справи судом встановлено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2018, залишеною без змін постановою Верховного суду від 19.02.2019 у справі №810/4438/16, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2017 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл» задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 26 жовтня 2016 року, зокрема, податкове повідомлення-рішення №.

Зокрема, у зазначених судових рішеннях надана оцінка обставинам, які стали підставою для винесення податкового повідомлення-рішення №, яким платнику податку визначено грошове зобов`язання з податку на прибуток підприємств у сумі 1 009 957 005,00 грн. за порушення підпунктів 14.1.36, 14.1.179 пункту 14.1 статті 14, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 69 997 707,00 грн. на підставі пункту 123.1 статті 123 цього Кодексу.

Так, підставою для його винесення було встановлення відповідачем факту порушенням позивачем зазначених норм, а також приписів Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за № 86/4153), статті 1, пункту 2 статті 3, пунктами 1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996, підпунктів 1.1, 1.2 пункту 1, підпункту 2.16 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704), в результаті чого встановлено заниження доходів та визначено податок на прибуток на загальну суму 1 009 957 005 грн., у тому числі за 2015 рік на суму 729 966 176 грн., за 1 квартал 2016 року на суму 279 990 829 грн.

Зокрема, зміст податкового правопорушення полягає у заниженні позивачем задекларованих показників чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) на загальну суму 2 296 427 462 грн., у тому числі за 2015 рік - 1 670 710 469 грн., за І квартал 2016 року - 625 716 993 грн. (у тому числі з вирахування податку на додану вартість та акцизного податку).

Водночас, за результатами апеляційного та касаційного розгляду суди встановили, що позивачем належним чином оподатковано операції з продажу нафтопродуктів контрагентам, у зв`язку з чим, враховуючи, що операції з реалізації нафтопродуктів, зокрема фізичним особам-споживачам підтверджуються фіскальними чеками (їх реєстрами) і розбіжностей по даному епізоду у звітах РРО перевіркою не виявлено, підстав для збільшення позивачу податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємств не було.

Колегія суддів звертає увагу на те, що судами також зауважено, що контролюючий орган не встановив та не довів належними, допустимими та достатніми доказами податкове правопорушення щодо заниження інших операційних доходів, а саме доходів від операційної діяльності, операцій з оприбуткування лишків у ході проведення інвентаризації, операцій із реалізації інших необоротних активів у загальній сумі 51 814 700 грн., а також заниження фінансових доходів у сумі 32 660 777 грн. внаслідок не формування доходів від нарахованих відсотків на залишки коштів на поточному банківському рахунку та інших доходів у сумі 375 974 058 грн. з посиланням на підпункт 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 ПК України (безповоротна фінансова допомога), який, втім, не вказаний у податковому повідомленні-рішенні як підстава для його прийняття.

Врахувавши при визначенні об`єкта оподаткування фінансові результати по собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) (2050) у сумі 7 219 363 300 грн., адміністративним витратам (2130) - 24 424 000 грн., витратам на збут (2150) - 3 296 000 грн., іншим операційним витратам (2180) - 8 421 200 грн., іншим витратам (2270) - 359 142 900 грн., підтвердивши правильність їх формування актом перевірки, контролюючий орган при прийнятті податкового повідомлення-рішення не навів жодної норми, яка є підставою для виключення цих витрат зі складу фінансових результатів роботи платника податків.

З огляду на наведене, суди дійшли висновку про протиправність визначення податковим органом грошового зобов`язання з податку на прибуток і, як наслідок, безпідставність застосування штрафних (фінансових) санкцій із цього податку.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.1 розділу V «Порядок відкликання податкових повідомлень-рішень» Порядку №1204, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо: 1) контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення; 2) контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання, суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені за порушення норм іншого законодавства, що зазначені у раніше прийнятому податковому повідомленні-рішенні; 3) рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується податкове повідомлення-рішення контролюючого органу; 4) рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, сума зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені за порушення норм іншого законодавства, що визначені у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу.

Аналогічний порядок відкликання податкового повідомлення-рішення або вимоги містяться в ст. 60 Податкового кодексу України (пп.60.1.1, 60.1.2, 60.1.3, 60.1.4, 60.1.5, п. 60.4, 60.5), податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу; контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі. У випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу. У випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, податкове повідомлення-рішення № від 26.10.2016 вважається відкликаним у силу вимог ст. 60 ПК України.

Водночас, суд звертає увагу, що податкове повідомлення - рішення № 28.09.2017 відповідачем самостійно не відкликалося, не вважається автоматично відкликаним у силу приписів Податкового кодексу України та є діючим, а отже має юридичні наслідки для позивача у вигляді обов`язку сплатити визначену в ньому суму податкового зобов`язання.

З огляду на вищевикладене у сукупності, а також враховуючи обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, на думку колегії суддів, оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки скасовано судове рішення, що слугувало підставою для його прийняття.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 11 лютого 2021 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І. Кобаль