Справа № 400/2151/20
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 р. № 400/2151/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Антимонопольного комітету України, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м.Київ 35,03035

про:визнання протиправним та скасування наказу від 06.05.2020 р. № 434-ВК,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі-позивач або ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовом до Антимонопольного комітету України (надалі - відповідач або Комітет) з вимогою визнати протиправним та скасувати наказ «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » від 06.05.2020 року №434-ВК.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказ №434-ВК від 06.05.2020 року є протиправним та підлягає скасуванню через численні порушення норм і вимог чинного законодавства України. Позивач в обґрунтуванні позову зазначає, що в його дія відсутні ознаки для порушення та здійснення стосовно нього дисциплінарного провадження, а відповідача своїми діями порушує конституційне право позивача на працю.

В матеріалах справи наявний відзив відповідача на позовну заяву, в якому зазначено, що Антимонопольний комітет України не погоджується з доводами викладеними у позовній заяві, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки оскаржуваний наказ вже вичерпав свою дію, а дисциплінарне провадження вже завершено та за результатами його розгляду внесено подання Керівнику апарату Комітету.

Ухвалою від 23.06.2020 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 03.08.2020 року на 12:00 год.

22 липня 2020 року позивач подав до суду заяву про зміну предмету позову, в якій виклав позовні вимоги в наступній редакції:

- визнати протиправним та скасувати наказ «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » від 06.05.2020 року №434-ВК.

- визнати протиправним та скасувати наказ «Про дисциплінарне стягнення» від 13.07.2020 року №666-ВК.

Ухвалою від 10.08.2020 року Суд прийняв заяву ОСОБА_1 про зміну позовних вимог та призначив судове засідання на 10.08.2020 року на 15:00 год.

Відповідач подав до суду заперечення на заяву позивача про зміну предмета позову, в якій провив суд відмовити в задоволенні заяви.

01.09.2020 року позивач подав до суду відповідь на відзив відповідача, в якій зазначив, що відповідач при прийнятті оскаржуваних наказів не дотримався вимог, які висуваються чинним законодавством України до адміністративного акта.

02.09.2020 року відповідач подав до суду відзив на заяву позивача про збільшення позовних вимог, в якій зазначив, що вважає доводи позивача безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства.

В судовому засіданні 20.10.2020 року позивач підтримав заяву про зміну предмету позову.

Відповідач заперечував проти задоволення зазначеної заяви.

Суд ухвалою від 20.10.2020 року увалив прийняти заяву про зміну предмету позову та розглядати праву з урахуванням позовних вимог, а саме: визнати протиправним та скасувати наказ «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » від 06.05.2020 року №434-ВК та визнати протиправним та скасувати наказ «Про дисциплінарне стягнення» від 13.07.2020 року №666-ВК.

Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного тексту судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач з 13.10.2010 року обіймав посаду голови Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці.

Розпорядженням №23-рп від 28.11.2019 року «Про реорганізацію територіальних відділень Антимонопольного комітету України» з 01.06.2020 року припинено Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України шляхом приєднання його до Одеського обласного територіального відділення Комітету.

ОСОБА_1 , не погодившись з розпорядженням №23-рп від 28.11.2019 року звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про визнання протиправним та скасування останнього (справа №640/6625/20).

Водночас, після подання позивачем зазначеного вище позову, Миколаївським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України було подано Окружного адміністративного суду міста Києва заяву про забезпечення позову та сплачено судовий збір, підписану головою Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, посаду якого займав позивач по справі.

З метою виявлення причин та умов, що призвели до використання ОСОБА_1 службових повноважень в особистих (приватних) інтересах, відповідач своїм наказом №434-ВК порушено дисциплінарне провадження стосовно позивача та відсторонено його від виконання обов`язків голови Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

03.07.2020 року дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ Антимонопольного комітету України направила подання керівнику апарату Антимонопольного комітету України Литвину Ю.М. в якому зазначено, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні дисциплінарного проступку, що визначений п. 9 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», а саме у використанні повноважень в особистих (приватних) інтересах та запропоновано застосувати до ОСОБА_1 вид дисциплінарного стягнення передбаченого п.4 ч.1 ст. 66 Закону України «Про державну службу», а саме звільнення з посади держаної служби.

Наказом №666 від 13.07.2020 року «Про дисциплінарне стягнення» зазначено неможливість застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, у зв`язку з перебуванням останнього у відпустці без збереження заробітної плати до 29.05.2021 року.

Не погоджуючись з наказом «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » від 06.05.2020 року №434-ВК та наказом №666 від 13.07.2020 року «Про дисциплінарне стягнення» позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

За приписами ч. 2 ст.. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ст..43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначаються Законом України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон №889, у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ч.1 ст.8 Закону №889, державний службовець зобов`язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України. Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

Відповідно до ч.3 ст.5 Закону України «Про державну службу» дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

В ч.1 ст.64 Закону №889 визначено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Вимогами ч.1 ст.65 Закону №889 передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Частиною 2 ст.65 Закону №889 встановлені види дисциплінарних проступків, зокрема, пункт 9 - використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб.

До державних службовців згідно з ч.1 ст.66 Закону №889 застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Частиною 3 ст.66 Закону №889 зазначено, що звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 ч. 2 ст. 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Таким чином, системний аналіз наведених норм дає суду підстави для висновків, що об`єктивною стороною дисциплінарного проступку є вчинення державним службовцем дій чи бездіяльності, або прийняття рішення, що містять ознаки протиправності, тобто, суперечать вимогам законодавства і свідчать про невиконання або неналежне виконання ним своїх посадових обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.67 Закону №889 дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Статтею 74 Закону №889 визначені гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення. Так, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Водночас, обставини та факти вчинення дисциплінарного проступку мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Питання ініціювання дисциплінарного провадження в силу ч.1 ст.68 Закону №889 Закону віднесено до повноважень суб`єкта призначення, про що приймається відповідне рішення.

Відповідно до ст.73 Закону №889 з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

З матеріалів справи видно, що дисциплінарне провадження щодо позивача ініційоване на підставі наказу керівника апарату Антимонопольного комітету України №434-ВК від 06.05.2020 року.

Згідно з ч.2 ст.73 Закону №889 дисциплінарна справа повинна містити:

1) дату і місце її формування;

2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження;

3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця;

4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень;

5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку;

6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;

7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;

8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;

9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення;

11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення);

12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності;

13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

В силу ч.3 ст.73 Закону №889 результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

З матеріалів справи вбачається, що дисциплінарна справа щодо позивача містить наведені у ч.2 ст.73 Закону №889 документи, крім того, за результатом її розгляду складено подання з відповідними рекомендаціями.

Державний службовець в силу ч.6 ст.74 Закону №889 має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку.

Відповідно до п.1 ст.77 Закону №889 рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

Відповідно до матеріалів справи наказом керівника апарату Антимонопольного комітету України №545-ВК від 09.06.2020 року ОСОБА_1 надано відпустку без збереження заробітної плати у зв`язку з тим, що дитина потребує домашнього догляду тривалістю 355 календарних днів з 09.06.2020 року до 29.05.2021 року включно.

Вищезазначений наказ унеможливлює застосування до позивача дисциплінарного стягнення передбаченого п.4 ч.1 ст. 66 Закону України «Про державну службу», а саме звільнення з посади держаної служби, що зазначено у наказі «Про дисциплінарне стягнення» від 13.07.2020 року №666-ВК.

У зв`язку з цим, суд вважає, що відповідачем дотримано процедуру здійснення дисциплінарного провадження щодо позивача.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З наведених вище обставин, проаналізувавши вищенаведені положення нормативно-правових актів, враховуючи надані суду докази, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено суду правомірність прийнятого рішення в частині порушення дисциплінарного провадження та застосування до позивача дисциплінарного стягнення з підстави, передбаченої п.9 ч.2 ст.65 Закону України "Про державну службу".

Доказів, які б спростували доводи відповідача, позивач під час розгляду справи не надав.

Враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Антимонопольного комітету України (вул.Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035, ідентифікаційний код 00032767) про визнання протиправними та скасування наказу «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » від 06.05.2020 року №434-ВК та визнання протиправним та скасувати наказу «Про дисциплінарне стягнення» від 13.07.2020 року №666-ВК.- відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя О.М. Мельник