Справа № 640/13079/19
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Коротких А.Ю.,

за участю секретаря Бринюк Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2020 р. та на додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті Головним управлінням ДПС у м. Києві від 11.04.2019 р. за №, №, №, № , №, № та від 14.06.2019 р. за № по відношенню до неї.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2020 року у задоволенні позову було відмовлено.

Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 10035 (десять тисяч тридцять п`ять) грн. на користь Державного бюджету України.

Не погодившись із вказаними рішеннями суду першої інстанції позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, та надано невірну правову оцінку обставинам справи. Також, просила скасувати додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року.

Доводи апелянта ґрунтуються на тому, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті контролюючим органом на підставі наказу «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 », який в судовому порядку було визнано протиправним та скасовано.

Відтак, апелянт, вказуючи на преюдиційність судового рішення посилається на усталену судову практику Верховного Суду з вказаного питання.

Крім того, апелянт вказує про те, що наказ про проведення перевірки та повідомлення про перевірку було отримано позивачем уже після його проведення, що підтверджує необізнаність позивача про вказану перевірку та відповідно позбавлення можливості подати запитувані контролюючим органом документи.

Також, посилання суду першої інстанції на матеріали кримінального провадження апелянт спростовує тим, що такі провадження стосуються третіх осіб, які взагалі не відомі позивачу та не мають жодного відношення до ОСОБА_1 та її діяльності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи посадовими особами контролюючого органу на підставі наказу «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )» від 01 березня 2019 року №2695 була проведена позапланова документальна невиїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

За результатами проведення вказаної перевірки працівниками податкового органу складено акт від 22.03.2019 №637/26-15-42-05/ НОМЕР_1 , яким встановлено наступні порушення:

- п.44.3, 44.6 ст.44, п.п. 296.1.2 п. 296.1 ст. 296 Податкового Кодексу України - до перевірки не надано книгу обліку доходів;

- п.п. 292.1, п.п. 292.6 ст. 292, п. 293.3 гл.1 ХІV Податкового Кодексу України - ФОП ОСОБА_1 , не включено до обсягу виручки кошти в загальній сумі - 966936,65 грн та не нараховано, не перераховано до бюджету єдиного податку в загальній сумі 29008,10 грн;

- п. 176.2 ст. 176, п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового Кодексу України - ФОП ОСОБА_1 виплатила доходи громадянам на загальну суму 168683,11 грн та не сплатила податок з доходів фізичних осіб на загальну суму 303626,36 грн;

- п.п.1.2, п.п.1.3 п. 16-1 Підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового Кодексу України - ФОП ОСОБА_1 не нараховано та не перераховано до бюджету військовий збір за 2017-2018 р.р. в розмірі 25302,20 грн;

- абз.3 ч.8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 1 кв.2018;

- абз.7 п. 198.5 ст. 198, п. 184.7 ст. 184, п. 187.1 ст. 178, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового Кодексу України - платником податків занижено суму зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті на загальну суму 591176 грн та донараховано до бюджету ПДВ в сумі - 591176.

На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДПС у м.Києві прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- № про сплату 738970 грн 00 коп податку на додану вартість;

- № про сплату 460420 грн 78 коп податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати;

- № про сплату 37206 грн 77 коп військового збору;

- № про сплату 510 грн штрафних санкцій за платежем з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати;

- № про сплату штрафних санкцій за платежем з єдиного податку фізичних осіб;

- № про сплату 36260 грн 13 коп єдиного податку з фізичних осіб;

- № про сплату 1066 грн 35 коп штрафних санкцій за платежем ЄСВ.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки та винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач скористалася правом досудового врегулювання спорів та звернулась до ДФС України з відповідною скаргою, за результатом розгляду якої рішенням №22960/6/99-99-11-05-02-25 від 17.05.2019 року податкове повідомлення-рішення № від 11.04.2019 року було скасовано.

Також, позивач отримала рішення про результати розгляду скарги від 14.06.2019 року за №27532/6/99-99-11-05-01-25, яким податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарга ФОП ОСОБА_1 - без задоволення.

Позивач, вважаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними, звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В свою чергу відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно із п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи (п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Згідно з пунктом 79.1 статті 79 Податкового кодексу України, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відповідно до пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

За приписами пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Пунктом 86.1 статті 86 ПК України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Відповідно до пункту 86.10 статті 86 ПК України в акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника.

Положеннями пункту 86.8 статті 86 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами, тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення, у зв`язку з допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме - спочатку провести податкову перевірку.

Таким чином, нормами ПК України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17 березня 2018 року (справа N1570/7146/12) та від 24 жовтня 2018 року (справа №808/1746/15), у постанові Верховного Суду від 17 березня 2018 року (справа N1570/7146/12), у постанові Верховного Суду від 24.10.2018 р. ( справа № 808/1746/15 ).

Отже, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, податковим органом з метою перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 04.08.2017 р. по 31.12.2018 р., на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, пункту 2 статті 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», видано наказ №2695 від 01.03.2019 р. «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )» в ГУ ДФС у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Лєскова, 4, та яка буде проводитись з 11.03.2019 р. по дату завершення перевірки, тривалістю 5 робочих днів.

За результатами вказаної перевірки податковим органом було складено акт перевірки, на підставі висновків якого було винесено оскаржувані повідомлення-рішення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року було зупинено провадження у справі №640/13079/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.04.2019 №, №, №, №, №, № та від 14.06.2019 № до набрання законної сили судовим рішенням по справі №640/6729/19 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )» від 01 березня 2019 року №2695.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року у справі №640/6729/19 позов ОСОБА_1 було задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ від 01 березня 2019 року №2965 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )», прийнятий Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві.

Вказане судове рішення набрало законної сили 09 грудня 2019 року.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті ж особи, які брали участь у попередній справі.

Таким чином, оскільки підставою для проведення перевірки, наслідком якої стало прийняття податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є наказ податкового органу від 01 березня 2019 року №2965 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )» який в судовому порядку визнаний протиправний та скасований, що є безумовною підставою для визнання протиправними даних податкових повідомлень-рішень, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо неврахування вищевказаного помилковими.

Отже, оскільки судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, вважати законним таке судове рішення не має правових підстав, а тому рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2020 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Разом з тим, згідно з ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 цієї статті передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, додатковою постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 10035 (десять тисяч тридцять п`ять) грн. на користь Державного бюджету України.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, колегія суддів вважає, що вказане додаткове рішення необхідно скасувати та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м.Києві на користь Державного бюджету судові витрати за сплату судового збору у сумі 10035 грн.

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для його скасування.

Керуючись статтями 34, 243, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2020 року скасувати та ухвалити нову постанову якою позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 11.04.2019 року за №, №, №, №, №, №002813405, та від 14.06.2019 року за № - визнати протиправними та скасувати.

Додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року скасувати.

Стягнути з Головного управління ДПС у м.Києві (04116, вул. Шолуденка, 33/19, м.Київ, ) суму судового збору у розмірі 10035 (десять тисяч тридцять п`ять) грн. на користь Державного бюджету України (Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030101; Код отримувача (код ЄДРПОУ-37993783) Рахунок отримувача - UA4026007). Стягувачем є Державна судова адміністрація України (код ЄДР:26255795; адреса: 01021, м.Київ, вул. Липська, 18/5).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 08.02.2021 року.