Справа № 280/7024/20
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

09 лютого 2021 року Справа № 280/7024/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

05.10.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - третя особа) в якому позивач просить суд Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.04.2019 р. № на суму 151 623,12 грн. податку на доходи фіз осіб, 37 905,78 грн. за штрафними санкціями, а всього: 189 528,90 грн., податкове повідомлення-рішення від 24.04.2019 р. № на суму 11 417,41 грн. військового збору. 2854,35 грн. за штрафними санкціями, а всього: 14 271,76 грн., податкове повідомлення-рішення від 24.04.2019 р. № на суму 170.00 грн. штрафу прийняті Головним управлінням Державної фіскальної служби у Запорізькій області відносно ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 26.10.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 04.11.2020 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача Головного управління ДПС у Запорізькій області про розгляд справи в судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін.

У зв`язку з наведеним, судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що прийняті контролюючим органом податкові повідомлення - рішення є протиправними та безпідставними, у зв`язку з чим підлягають скасуванню. Зазначає, що оскільки AT "ОТП Банк" помилково не було враховано того факту, що при врегулюванні заборгованості було здійснено зміну валюти кредиту з долару США на гривню, в зв`язку з чим до боржника застосовується податкова пільга, визначена п.п. 165.1.59. п. 165.1 ст. 164 ПК України та п. 8 Розділу XX ПК України «Перехідні положення», та не вірно подано інформацію до звіту 1ДФ, прийняті фіскальною службою податкові повідомлення-рішення були прийняті на підставі невірної інформації, а тому підлягають скасуванню в зв`язку з відсутністю факту порушення ОСОБА_1 податкового законодавства.

Також, 08.02.2021 до суду надійшла заява позивача про подання додаткових доказів, у якій зазначено наступне. З метою мирного врегулювання вказаного спору, між ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 було досягнуто згоди щодо внесення змін до договору, уточнення інформації в звіті 1ДФ. Так, 29.01.2021 р. між ОСОБА_1 та ПАТ "ОТП Банк" було укладено договір про внесення змін та доповнень №7 до Кредитного договору №СNL-204/045/2008 від 26.03.2008 р., згідно п. 1 якого сторони домовились внести виправлення до Кредитного договору, виклавши п. 2 "Предмет додаткового договору" Додаткового договору №6 від 09.10.2015 р. в наступній редакції:

"2.1.1. Позичальник зобов`язується погасити Боргові зобов`язання у термін до "09" жовтня 2015р. в розмірі 624 250,00 (шістсот двадцять чотири тисячі двісті п`ятдесят,00) гривень.

2.1.2. За умови належного виконання Позичальником умов Кредитного договору та п.п. 2.1. Додаткового договору, Позичальник буде вважатись таким, що погасив свої Боргові зобов`язання за Кредитним договором перед Банком а повному обсязі і Банк, керуючись ст. 605 Цивільного кодексу України, здійснює анулювання (прощення) боргу в розмірі 761 160,61 (сімсот шістдесят одна тисяча сто шістдесятої) гривень (надалі - Сума прощеного боргу), що складається з:

- суми кредиту (основної суми боргу) а розмірі 761 160,61 (сімсот шістдесят одна тисяча сто шістдесят, 61) гривень;

Шляхом підписання Позичальником Додаткового договору, Позичальник стверджує, що Банк проінформував його про необхідність сплати податків та зборів з Суми прощеного боргу (в тому числі у разі її зміни), у випадках, передбачених законодавством України.

2.1.3. КУРСОВА РІЗНИЦЯ. Розмір Боргових зобов`язань в іноземній валюті, за якими у відповідності до Додаткового договору № 5 від "09" жовтня 2015 року (надалі - Угода про зміну валюти зобов`язання) валюта змінена на гривню, а саме: 64 139,38 (шістдесят чотири тисячі сто тридцять дев`ять,38) доларів США, на дату укладення Угоди про зміну валюти зобов`язання за офіційним курсом Національного банку України дорівнює 1 366 123,32 (один мільйон триста шістдесят шість тисяч сто двадцять три,32) гривень. При цьому, розмір таких Боргових зобов`язань за офіційним курсом Національного банку України станом на 01 січня 2014 року дорівнює 512 666,06 (п`ятсот дванадцять тисяч шістсот шістдесят шість,06) гривень.

Курсова різниця по кредиту складає 853 457,26 (вісімсот п`ятдесят три тисячі чотириста п`ятдесят сім,26) гривень.

Примітка: Позичальника повідомлено, що відповідно до п. 8 Підрозділу 1 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України: "Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним в процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року".

2.1.4. Якщо Сума прощеного боргу перевищує розмір курсової різниці, визначеної п.п. 2.1.3. Додаткового договору, у Позичальника відповідно до вимог пп. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України виникає оподатковуваний дохід та Позичальник зобов`язаний подати до податкового органу декларацію, сплатити податки та збори з такого доходу в порядку та у розмірах, встановлених чинним законодавством України."

2. Сторони домовилися, що редакцію розділу 2 "Предмет Додаткового договору" Додаткового договору N6 від "09" жовтня 2015 року з коректним виправленням у п. 1 цього Додаткового договору, вважати такою, що діє з "09" жовтня 2015 року.

2.1. Зважаючи на умови цього Додаткового договору Банк зобов`язується надати до контролюючого податкового органу відповідні коригування у звітності."

Також позивач у заяві стверджує, що на виконання п. 2.1 Додаткової угоди, ПАТ "ОТП Банк" було подано до ДФС України уточнений звіт 1-ДФ, в якому було відкликано інформацію стосовно ОСОБА_1 в частині надання їй додаткового блага в розмірі 761 160,61 грн., оскільки вказана сума була анульована в межах визначеної Податковим кодексом пільги (валютної різниці). У зв`язку з наведеним позивач стверджує, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо відсутності у неї анульованого боргу, з якого слід сплатити податки - є повністю обґрунтованими, а інформація щодо отримання нею додаткового блага - є відкликаною.

Відповідач у наданому до суду відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що в ході проведення перевірки контролюючим органом враховані всі обставини щодо визначення податкових зобов`язань по отриманим ОСОБА_1 доходам у сумі 761160,61 грн. від АТ «ОТП Банк», код СДРПОУ 21685166 за ознакою доходу 126 - «Дохід, отриманий платником податку, як додаткове благо», інформація про які отримана від банку шляхом відображення у податковому розрахунку за ф.І-ДФ та підтверджені листом від 30.10.2018р. №01-05-19-6/8210 (Вх.№50037/10 від 26.11.2018р.) Твердження позивача щодо не врахування контролюючим органом нібито наявної переплати по кредитному договору є безпідставним, оскільки це правові відносини між фізичною особою та банківською установою. Крім того, відповідно до Податкового кодексу України контролюючий орган не наділений правами щодо контролю по правомірності нарахування та виплати банком кредитів. Спір щодо правомірності визначення доходу між фізичною особою та банком не може розглядатися контролюючим органом відповідно до норм Податкового кодексу України.

З огляду на вищезазначене відповідач зазначає, що податкові повідомлення-рішення, винесені за актом перевірки №163/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 29.03.2020 року прийняті у порядку та у спосіб визначений чинним податковим законодавством з врахуванням всіх обставин справи. У зв`язку із викладеним у відзиві відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи встановлено, що Головним управлінням ДФС у Запорізькій області проведено позапланову невиїзну документальну перевірку платника податків-фізичної особи, яка не є суб`єктом господарювання ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 (далі по тексту ППФО ОСОБА_1 ) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів з доходів фізичних осіб за ознакою доходу «126» за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р.

За результатами проведеної позапланової невиїзної документальної перевірки складено акт від 29.03.2019р.№ 163/08-01 -13-05/ НОМЕР_2 (а.с. 23-31, далі - акт перевірки), який направлено платнику засобами поштового зв`язку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу платника, який був вручений платнику 05.04.2019р. (а.с. 60).

Згідно акту перевірки встановлені наступні порушення:

- вимог пп. 16.1.3 п.16.1 ст. 16, пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп.168.2.1 п.168.1 ст.168 ,пп. „в" п. 176.1 ст. 176, п.179.1 ст. 179 Податкового кодексу України від 2 грудня 201 Ороку №2755-УІ із змінами та доповненнями в частині не подання у встановлений законодавством строк, а саме -до 1 травня 2016року податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015р. та не відображення в ній доходу, отриманого як додаткове благо у вигляді анульованої (прощеної) кредитором (банківською установою) основної суми боргу у розмірі 761160,61 грн.

- вимог пп.16.1.2, пп.16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 36.1 ст. 36, пп. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 пп.168.2.1 п. 168.2. пп. 168.4.5 п. 168.4 ст.168, п. 179.7 ст.179 Податкового кодексу України від 2 грудня 201 Ор №2755-ІУ із змінами та доповненнями в частині не нарахування та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб з доходу, отриманого як додаткове благо у вигляді анульованої (прощеної) кредитором (банківською установою) основної суми боргу у розмірі 151623,12 грн.

- вимог пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п. 167.1 ст.167, підпункт 1.3 пункту 16і підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 2 грудня 2010р. №2755-УІ із змінами та доповненнями в частині не визначення об`єкту оподаткування військовим збором, що призвело до не нарахування та неперерахування до бюджету військового збору за 2016р. у розмірі 11417,41 грн.

Вказані порушення були встановлені відповідачем у зв`язку із наступним. Згідно отриманої відповідачем інформації, щодо громадян, які не надали декларації за 2015р. про доходи та майновий стан, встановлено, що гр. ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) отримала дохід за ознакою «126» - додаткове благо, в сумі 761160,61грн.

Головне управлінням ДФС у Запорізькій області відповідно до п.п.16.1.5, п.п.16.1.7, п. 16.1 ст.16, п.п.20.1.2 п.20.1 ст.20, п.73.3 ст.73, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755 - VI (зі змінами та доповненнями) ППФО гр. ОСОБА_1 , на її адресу надіслано листи-запрошення №8855/14/08-01-59-07 від 02.10.2018р, №9078/14/08-01-59-07 від 09.10.2018р. для надання пояснень та декларації про доходи одержані за ознакою 126 «Дохід, отриманий платником податку, як додаткове благо» за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. (а.с. 65-66).

Запит №8855/14/08-01-59-07 від 02.10.2018р. отриманий платником особисто згідно поштового відправлення 09.10.2018р.3апит №9078/14/08-01-59-07 від 09.10.2018р. повернутий поштою у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с. 63,67). Відповідь на запит, пояснення та їх документальне підтвердження ППФО ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Запорізькій області не надала, доказів зворотнього суду не надано.

У запитах платника попереджено, що у разі ненадання декларації про доходи, органи ДФС використають право на проведення позапланової перевірки, під час якої самостійно визначать суму податкового зобов`язання.

З метою підтвердження інформації, що відображена у відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, стосовно отримання ППФО ОСОБА_1 доходу у вигляді додаткового блага (ознака доходу 126) протягом 2015року в сумі 761160,61грн., ГУ ДФС у Запорізькій області направлено лист від 09.10.2018р. №34213/10/08-01-59-07 на адресу АТ «ОТП Банк», (а.с. 68-69).

АТ «ОТП Банк», супровідним листом від 30.10.2018р. №01- 05-19-6/8210 (Вх.№50037/10 від 26.11.2018р.) надано інформацію, відповідно до якої встановлено, що «Банк підтверджує інформацію надану у податковому розрахунку за ф.1- ДФ про дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), встановленого пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 Кодексу та у вигляді процентів комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, та на виконання вимог, встановлених пп. 165.1.55 п. 165.1 ст.165 Кодексу Банк, шляхом укладення додаткових договорів про прощення боргу повідомляв платника податку про обов`язок сплатити податки та збори з доходу сум прощеного боргу.» (а.с. 70-71).

Перевіркою проведеною відповідачем встановлено, що ОСОБА_1 на дату складання Акту перевірки податок на доходи фізичних осіб у розмірі 151623,12 грн. за 2015 рік не нарахувала та до бюджету не перерахувала, що є порушенням вимог пп.16.1.2, пп.16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 36.1 ст. 36, пп. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 пп.168.2.1 п.168.2. пп.168.4.5 п.168.4 ст.168, п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України. Також встановлено, що на порушення вимог пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, підпункт 1.3 пункту 16і підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України ОСОБА_1 не визначено об`єкт оподаткування військовим збором, що призвело до не нарахування та неперерахування до бюджету військового збору за 2015р. у розмірі 11417,41 грн.

За результатами перевірки відповідно до вимог п.86.8 ст.86 Податкового Кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями), ГУ ДПС у Запорізькій області прийняті:

- податкове повідомлення-рішення № від 24.04.2019 р. яким позивачеві визначено податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 189 528,90 грн, у тому числі за податковим зобов`язанням у розмірі 151 623,12 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 37 905,78 грн;

- податкове повідомлення-рішення № від 24.04.2019 р. яким позивачеві визначено податкові зобов`язання з військового збору у загальному розмірі 14271,76 грн, у тому числі за податковим зобов`язанням у розмірі 11417,41 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 2854,35 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № від 24.04.2019 р. яким позивачеві на підставі п.п. 543.3 пункту 54.3 ст. 54 ПК України визначено штрафні санкції у розмірі 170 грн.

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття спірних податкових повідомлень - рішень, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень став висновок контролюючого органу про отримання позивачем у 2015 році доходу у вигляді додаткового блага в розмірі 761160,61 грн., з якого позивачем не було сплачено податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, а також не подано відповідну податкову декларацію.

Щодо змісту встановленого під час проведення перевірки порушення, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 162.1 статті 162 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент прощення заборгованості), платниками податку є, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно п.179.1 ст.179 ПК України, платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Підпунктом 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 ПК України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації. Сума податкових зобов`язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом (п.179.7 ст.179 ПК України).

Підпунктом 164.1 статті 164 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом. (пп."д" 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України).

За змістом підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

В свою чергу, згідно підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до пп.165.1.55 п.165.1 ст.165 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Таким чином, законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, комісії та/або штрафні санкції (пеню), прощені (анульовані) кредитором.

26.03.2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») (надалі - Банк, Кредитор) та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договору № CNL-204/045/2008, згідно з умовами якого Банк надавав позивачці кредитні кошти у розмірі 80 000.00 дол США під 5,99% річних із кінцевим строком повернення 26.03.2023 року (а.с. 7-15).

09.10.2015 між позивачкою та ПАТ «ОТП Банк» було укладено додатковий договір № 5 до кредитного договір № CNL-204/045/2008 від 26.03.2008 (а.с. 16-20) у якому сторони домовились внести зміни та доповнення в Кредитний договір зокрема щодо розміру та валюти кредиту , а саме - 1475205,74 грн., а також зазначено цільове використання Кредиту - зміна валюти Боргових зобов`язань шляхом направлення кредитних коштів на погашення Боргових зобов`язань Позичальника за Кредитним договором.

Також 09.10.2015 між позивачкою та ПАТ «ОТП Банк» було укладено додатковий договір № 5 до кредитного договору № CNL-204/045/2008 від 26.03.2008 у якому сторони домовились внести зміни та доповнення до Кредитного договору наступного змісту: Сторони домовились, що Позичальник «09» жовтня 2015 р. зобов`язується погасити Боргові зобов`язання з розмірі 624250,00 (Шістсот двадцять чотири тисячі двісті п`ятдесят,00) гривень. За умови належного виконання Позичальником умов Кредитного договору та цього Додаткового договору, Сторони домовились: що Банк керуючись ст.605 Цивільного кодексу України, здійснює анулювання (прощення) боргу в розмірі 761160,61 (Сімсот шістдесят одна тисяча сто шістдесят,61) гривень (надалі - «Сума прощенного боргу») і Позичальник буде вважатись таким, що погасив свої Боргові зобов`язання перед Банком в повному обсязі. Застереження: Позичальник стверджує, що Банк проінформував його про необхідність сплати податків та зборів з Суми прощеного боргу (в тому числі у разі її зміни), у випадках, передбачених законодавством України.

Таким чином, проаналізувавши зміст вищенаведених Договорів , суд встановив, що сторони домовились про заміну валюти зобов`язання за кредитом; за умови погашення Позичальником боргового зобов`язання в розмірі 624250,00 грн., банк прощає Позичальнику решту суми боргового зобов`язання у розмірі 761160,61 грн.

На виконання умов Додаткового договору № 6 до Кредитного договору № CNL-204/045/2008 від 26.03.2008 позивачем (Позичальником) було погашено зобов`язання в розмірі 624250,00 грн., а Банком прощено боргове зобов`язання у розмірі 761160,61 грн.

Щодо позиції контролюючого органу про отримання позивачкою Доходу за ознакою «126» (дохід, отриманий платником податку як додаткове благо) у вигляді анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язані з процедурою банкрутства відповідно до ті. 164.2.17 "д" п. 164.2 ст. 164 ПКУ, який відображеного АТ "ОТПБАНК", то суд вважає її хибною, з огляду на наступне.

Згідно з п. п. 14.1.47 п. 14.1. ст. 14 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно - правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до п. 163.1 ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно з п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

З аналізу наведених положень ПК України можна зробити висновок, що до доходів взагалі та додаткових благ, зокрема, відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі.

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п. 164.2 ст. 164 ПК України.

В силу абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

У зв`язку з політичною та фінансовою кризою, яка сталася у 2014 році та спричинила девальвацію національної валюти в Україні, враховуючи скрутне становище, в якому опинилися позичальники - фізичні особи, які отримали споживчі кредити в іноземній валюті, з 7 травня 2015 року підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнений пунктом 8 на підставі Закону України "Про внесення змін до ПК України щодо кредитних зобов`язань".

За змістом цього пункту не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014 р., а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 01.01.2014 р. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 01.01.2015 р.

Метою запровадження вказаних положень є фактична реалізація положень Закону України «Про реструктуризацію кредитних зобов`язань з іноземної валюти в гривню», згідно з якими платникам податків надаються певні податкові преференції.

Однією з таких преференцій, встановлених у пункті 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, є не віднесення до додаткового блага платника податку і не включення до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу прощених (анульованих) кредитором сум курсової різниці та процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами.

Курсова різниця обчислюється як різниця між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначеною за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Тобто, курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощеного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню.

Згідно з Додатковим договором №5 сума заборгованості за Кредитним договором станом на 09.10.2015 р. конвертована з долару США в українську гривню становить 1 475 205.74 гривні, що у свою чергу складало 64 139,38 дол США (шістдесят чотири тисячі сто тридцять дев`ять доларів США 38 центів), згідно з Заявою на купівлю іноземної валюти № 1 від 09.10.2015 року.

Станом на 01.01.2014 р. НБУ встановлено курс долару США по відношенню до української гривні - 7,99 грн/1 дол США. Отже, станом на 01.01.2014 р. розмір заборгованості становив 512 473,64 грн (п`ятсот дванадцять тисяч чотириста сімдесят три гривні 64 копійки). Зважаючи, що за курсом на 01.01.2014 року сума заборгованості складала 512 473,64 грн, а станом на день зміни валюти кредиту (09.10.2015) - 1 475 205.74 грн. можна обчислити, що різниця між цими двома показниками становить 962 291,01 грн.

Таким чином, якщо сума прощена банком у гривні становить суму, що є меншою 962 291,01, то вказана сума не є додатковим благом (доходом) Позивача.

В даному випадку Банком було прощенно суму 761160,61 грн., що є меншим, ніж 962 291,01 грн. (курсова різниця, відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України).

В силу колізійного принципу пріоритету норми акта, виданого пізніше, до правовідносин, які виникли у зв`язку із прощенням банками з 1 січня 2015 року боргу позичальникам за кредитами в іноземній валюті, які не було погашено до 1 січня 2014 року та валюту зобов`язання за якими було змінено з іноземної на національну, застосовуються норми пункту 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

Застосування вимог абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України має місце виключно у випадку перевищення суми прощеного (анульованого) кредитором боргу над сумою курсової різниці, обрахованої за правилами, передбаченими пунктом 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

Зазначена позиція висловлена Верховним Судом у постанові по справі №826/4240/189 від 19 липня 2019 року.

Аналогічний правовий висновок Верховного Суду (щодо пріоритету норм пункту 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України над нормами абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України) викладено у постанові від 15 травня 2018 року у справі № 821/1594/17.

Отже, для правильного встановлення правової природи анульованого (прощеного) кредитором боргу (кредиту) позивача (як курсової різниці, розрахованої відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, або додаткового блага, яке підлягає включенню до загального оподатковуваного доходу фізичної особи) необхідною умовою є дослідження судом характеру угоди між кредитором та позичальником щодо відповідної реструктуризації боргу та прощення його частини, зокрема, чи було змінено валюту зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню.

При цьому, для правовідносин, що виникають у сфері справляння податків, не має правового значення те, яким чином банк-кредитор обліковував відповідну суму прощеного боргу у своєму бухгалтерському обліку, а визнання банком прощеного боргу позичальника його оподатковуваним доходом та надання до фіскальної служби відповідного податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, не впливає на податкові зообов`язання платника податків.

З урахуванням зазначеного вище Верховний суд наголошує, що під час судового розгляду необхідно з`ясовувати: чи не був погашений отриманий платником податку банку фінансовий кредит в іноземній валюті до 1 січня 2014 року; чи здійснена операція з прощення (анулювання) банком боргу за таким кредитом на користь платника податків - позичальника, починаючи з 1 січня 2015 року; чи змінено під час такої реструктуризації боргу валюту зобов`язання за кредитним договором з іноземної на гривню; чи перевищує сума прощеного (анульованого) кредитором боргу за таким кредитним договором суму курсової різниці, обрахованої за правилами, передбаченими пунктом 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення " ПК України і вже в залежності від встановленого - правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняти обґрунтоване та законне рішення.

Таким чином, проблемою цього спору є наявність або відсутність підстав для збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток у зв`язку з отриманням додаткового блага у вигляді прощеної (анульованої) у 2016 році суми основного боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті.

Вимоги щодо збільшення грошових зобов`язань з військового збору є похідними за своєю суттю, оскільки безпосередньо пов`язані із збільшенням загального оподатковуваного доходу як бази оподаткування і цим податком.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.05.2018 по справі № 821/1594/17.

Відсутність складу податкового правопорушення, передбаченого абзацом "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, призводить до протиправності податкового повідомлення-рішення № від 07.06.2019 на суму 72 008 грн. 58 коп., податкового повідомлення-рішення № на суму 6 071 грн. 71 коп., податкового повідомлення-рішення № на суму 170 грн. 00 коп. та податкової вимоги від 25.09.2019 № 168202-58 на загальну суму 89342.27 грн.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вказує, що згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» ЄСПЛ визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами, не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтер есів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати прийняті 24 квітня 2019 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкові повідомлення-рішення № , № та №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (місцезнаходження: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ідентифікаційний ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , нтифікаційний код НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 2039 грн. 70 коп.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст. ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Суддя Н.В. Стрельнікова