Справа № 280/3805/20
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2021-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про зміну способу і порядку виконання рішення суду

12 лютого 2021 рокуСправа № 280/3805/20
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Частюк Віталія Олександровича про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 12.08.2020 в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2021 року Запорізьким окружним адміністративним судом принято рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158 - Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено у повному обсязі.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158 - Б, ) здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на виконання постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі №333/6796/14-а за період з 27.02.2014 по дату виплати, а саме 19.03.2020.

Рішення набрало законної сили 05.10.2020.

Судом по справі видано виконавчий лист.04 лютого 2021 року від Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Частюк Віталія Олександровича надійшла заява про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 12.08.2020, винесеного Запорізьким окружним адміністративним судом по справі № 280/3805/20, в якій заявник просить суд:

Встановити спосіб виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду |від 12.08.2020, винесеного Запорізьким окружним адміністративним судом по справі № 280/3805/20 з зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158 - Б, ) здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на виконання постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі №333/6796/14-а за період з 27.02.2014 по дату виплати, а саме 19.03.2020, на стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів з виплати сум пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на виконання постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі №333/6796/14-а за період з 27.02.2014 по дату виплати, а саме 19.03.2020 у розмірі 31483,16 грн.

Судове засідання призначено на 12 лютого 2021 року об 14 год. 30 хв.

Строни та їх представники у судове засідання не прибули. Заяв, клопотань до суду не надсилали.

Розглянувши у порядку письмового провадження заяву старшого державного виконавця про зміну способу і порядку виконання рішення суду суд встановив наступне.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 63620903 з примусового виконання виконавчого листа № 280/3805/20 виданого 06.11.2020 Запорізьким окружним адміністративним судом про: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158 - Б, ) здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ШН НОМЕР_1 ) компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на виконання постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Постановою державного виконавця № 63620903 від 16.11.2020 в порядку ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу.

Листом від 26.11.2020 за вих. №0800-0902-6/63239 боржник повідомив про часткове виконання рішення суду відповідно до вимог виконавчого листа, а саме здійснено нарахування компенсації втрати частини доходів, сума донарахування за період з 27.02.2014 по 19.03.2020 склала - 31483,16 грн.

Щодо виплати суми 31483,16 грн боржником повідомлено, що відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти виключно в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Згідно з п. 2-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсії за вислугу років фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Виплата донарахованої суми за рішенням суду, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, буде здійснена після відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Судом встановлено, що кошти стягувачу не виплачені, урядом не встановлено та не прийнято жодного нормативно - правового акту, який би врегульовував або визначав «окремий порядок» виплати суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період внутрішньо переміщеним особам».

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» у разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випад ків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зо бов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно з частиною першою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених закрном), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до частини другої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розшяду.

Відповідно до частини третьої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета перегукується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до неї кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення від 15.10.2009 у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України", п. 64).

Також, засіб юридичного захисту має бути «ефективним» в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення від 18.12.1996 у справі «Аксой проти Туреччини» (Аквоу V. Тигкеу), п. 95).

Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в управах (абзац 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.00003 № 3-рп/2003).

Питання ефективності правового захисту аналізувалося у рішеннях національних судів. Зокрема, у рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України дійшов висновку, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово покликався на те, що «ефективний засіб правового захисту» у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та Убезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції.

Відповідно до ст 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами на всій території України.

Згідно си 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим - для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Так, за змістом конституційних норм (ст.ст. 113, 116, 117 Конституції України), Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Конституційне поняття "Закон України", на відміну від поняття "законодавство України", не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Станом на теперішній час, жодних змін у Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з приводу особливостей виплати перерахованої пенсії пенсіонерам, які отримують пенсію за цим законом, Верховною Радою не приймались.

Таким чином, на теперішній час для подальшого виконання рішення суду наявні, передбачені законодавством обставини, що ускладнюють виконання судового рішення.

Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення заяви старшого державного виконавця та встановлення способу виконання рішення суду.

Відповідно ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір не справляється за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення. Тому питання про судові витрати судом не вирішуються.

Керуючись ст. ст. 241, 248, 256, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву старшого державного виконавця про встановлення способу і порядку виконання судового рішення - задовольнити.

2. Встановити спосіб виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року по справі № 280/3805/20, а саме:

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158 Б, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини доходів з виплати сум пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на виконання постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі №333/6796/14-а за період з 27.02.2014 по дату виплати, а саме 19.03.2020 у розмірі 31483 (тридцять одна тисяча чотириста вісімдесят три) гривні 16 коп.

3. Копію ухвали направити заявнику та сторонам по справі.

4. Старшого державного виконавця Частюк Віталія Олександровича зобов`язати повідомити суд про виконання рішення суду.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали (якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то в 5-денний строк з дня отримання цією особою копії ухвали) апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала складена у повному обсязі та підписана суддею 12 лютого 2021 року.

Ухвала набрала законної сили 12 лютого 2021 року.

Суддя Р.В. Сацький