Справа № 283/446/21
Суддя: Хомич В. М.
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 283/446/21
Провадження №2-а/283/6/2021
У Х В А Л А

11 лютого 2021 року м. Малин

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Хомич В.М.,вирішуючи питання про відкриття провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПП у Рівненській області про поновлення строку звернення до суду та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

08.02.2021 до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до УПП у Рівненській області про поновлення строку звернення до суду та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Розглянувши матеріали даного адміністративного позову суддя дійшов висновку, що позов слід залишити без руху, оскільки він не відповідає вимогам ст. 161 КАС України.

Згідно з ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення ч.3 ст.161 КАС матеріали позовної заяви не містять доданого документа про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В позовній заяві позивач обґрунтовує свою позицію щодо несплати судового збору при поданні даної позовної заяви нормою ст. 288 КУпАП.

Суд при вирішенні вказаного питання (в частині сплати судового збору) враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 (провадження № 11-1287апп18), відповідно до якої нормам статті 288 КУпАП кореспондують положення підпункту 2 частини першої статті 20 КАС України щодо предметної підсудності адміністративних справ, а також статті 286 КАС України, що встановлюють особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. З цих положень убачається, що оскарження рішень дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності здійснюється шляхом подання до суду позовної заяви. За Декретом Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 «Про державне мито» (у редакцій, чинній до набрання чинності Законом України № 3674-VI «Про судовий збір») державне мито справлялося, зокрема, з позовних заяв, заяв (скарг) у справах окремого провадження, з апеляційних скарг на рішення судів і скарг на рішення, що набрали законної сили. Цей нормативний акт не містив положень про сплату державного мита як особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, так і органом (посадовою) особою, яка прийняла таку постанову. Частиною четвертою статті 288 КУпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Аналіз установленого статтею 288 КУпАП права на оскарження постанови державного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення показує, що коло осіб, які мають право оскаржити таке рішення, порядок їх оскарження визначені і діють у редакції Закону України від 24 вересня 2008 року № 586-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху». З 11 листопада 2011 року набрав чинності Закон № 3674-VI «Про судовий збір». Таким чином,… за подання заяв, скарг до суду, в тому числі у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління, сплачується інший платіж - судовий збір, самостійні правові засади справляння якого, платники, об`єкти та розміри його ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення визначені Законом України № 3674-VI «Про судовий збір». … Відповідно до положень статей 3, 5 Закону України № 3674-VI «Про судовий збір» серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплаті у разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 5 ст. 4 Закону України № 3674-VI «Про судовий збір»).

Крім того, позивач просить поновити йому строк на подання зазначеного позову, при цьому будь-яких доказів поважності причин пропуску строку до позовної заяви не додано.

Згідно з частиною 1 статті 127 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У відповідності до абз.1 ч.1 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 286 КАС України,

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до УПП у Рівненській області про поновлення строку звернення до суду та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків - протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку неусунення недоліків у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Хомич