Справа № 260/4566/20
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

09 лютого 2021 рокум. Ужгород№ 260/4566/20

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити дії.

Позивач звертаючись до Закарпатського окружного адміністративного суду тільки 24.12.2020р. з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який був проведений відповідно до матеріалів справи 29.04.2020р. пропустив тримісячний строк відведений для звернення до суду, який відраховується з дати здійснення фактичного розрахунку.

Тому Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме запропоновано у відповідності до ч.6 ст. 161 КАС України подати заяву про поновлення строку та докази поважності причин його пропуску.

27.01.2021 року позивачем на виконання вимог Ухвали про залишення позовної заяви без руху було подано клопотання про поновлення строку звернення до суду в якій зазначено, що проведення повного розрахунку відповідачем дійсно було проведено 28.04.2020 року.

Не погоджуючись з сумою позивач ініціював в липні 2020р. звернення Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)до Закарпатського окружного адміністративного суду щодо роз`яснення резолютивної частини виконавчого листа.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.07.2021р. було відмовлено державному виконавцю у роз`ясненні судового рішення.

У вересні 2020р. позивач сам звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду про роз`яснення раніше винесеного додаткового рішення в частині середнього заробітку.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.09.2021р. було відмовлено у роз`ясненні додаткового рішення.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2020р. було також відмовлено позивачеві у роз`ясненні судового рішення.

Вказана позивачем хронологія подій жодним чином не наводить поважності причин пропуску тримісячного строку звернення з позовом 24.12.20р. саме про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який був проведений 28.04.2020р.

Суд керується критеріями визначення поважності причин відповідно до Постанови ВС від 27.11.2018р. № 473/2236/17 виходячи із наступного:

1)обставина чи кілька обставин, яка безпосередньо унеможливила чи ускладнила можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк (є причиною);

2)обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) причина виникла або тривала протягом строку, який пропущено;

4) обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Судом не встановлено, а позивачем ненаведено будь-яких обставин, які б не залежали від волі позивача та ускладнили звернення позивача до суду у визначений строк.

За відсутності об`єктивних обставин при вирішенні питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд позбавлений можливості визнання обставини - звернення позивача із заявою про роз`яснення судового рішення поважною, оскільки невірний спосіб захисту в минулому не може бути законною підставою дій позивача в майбутньому спрямованих на поновлення строку для звернення до суду у справі.

Суд зазначає, що з моменту повного розрахунку 28.04.2020 року і навіть до моменту звернення позивача із роз`ясненням судового рішення 11.09.2020 року позивач пропустив тримісячний строк та не був позбавлений права звернутись до суду за захистом своїх порушених прав в межах строків встановлених КАС України.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що реалізуючі пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п.51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Строк звернення до адміністративного суду це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

З огляду на вказане, дотримання строків розгляду адміністративних справ одна з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки результат правозастосовчої діяльності безпосередньо залежить від часових меж їх реалізації. Будь-який вид адміністративного провадження базується на процесуальних принципах, серед яких оперативність і швидкість, що забезпечується чітко регламентованими строками, закріпленими в законах та підзаконних актах.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті статті 6 Конвенції є справа "Gradescolo S.R.L. проти Молдови".

У цій справі Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію.

Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд.
Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Як зазначив Верховний Суд у своїй ухвалі від 15.02.2018 по справі №800/499/17, строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов`язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов`язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки.

Необхідно зазначити, що поновлення процесуальних строків на оскарження судових рішень є дискреційними повноваженнями суду, а під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний або судовий орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.
Відтак, позивачем не було надано суду достатніх обґрунтувань поважності причини пропуску строку для звернення до Закарпатського окружного адміністративного суду, оскільки зазначені в заяві про поновлення строків звернення обставини не є об`єктивно непереборними та не являються такими, які не залежать від волевиявлення позивача.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
За таких обставини суд не вбачає провових підстав для задоволення клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, відтак позовна заява підлягає поверненню позивачу.

У разі не усунення недоліків, згідно з вимогами ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачу.

Відповідно до ч.6 ст.169 КАС України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

На підставі наведеного та керуючись статтями 160, 161, 169 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви та позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що в силу ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення за формою і змістом, передбаченими ст. 296 КАС України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк