Справа № 240/8389/20
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у відводі судді)

11 лютого 2021 року м. Житомир справа № 240/8389/20

категорія 112030100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шимоновича Р.М., розглянувши заяву про відвід судді Панкеєвої В. В. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Панкеєву В. А.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 26.06.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 26.06.2020 року зупинено провадження у справі до набрання чинності судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду України у справі №510/1286/16-а.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 року поновлено провадження у справі №240/8389/20.

08.02.2021 року позивачем подано заяву про відвід судді Панкеєвої В. А. з тих підстав, що у позивача є сумнів у неупередженості судді.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.02.2021 року передано справу №240/8389/20 для визначення головуючого судді у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду заяви про відвід судді визначено суддю Шимоновича Р. М.

Частиною 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід (ч. 11 ст. 40 КАС України).

Оцінивши доводи заяви про відвід судді Панкеєвої В. А., суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Приписами частини 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

При цьому, слід зазначити, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, водночас, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, існує необхідність довести стороною наявність відповідних суб`єктивних та об`єктивних критеріїв.

Зі змісту заяви про відвід слідує, що позивач не погоджується з тим, що суддею Панкеєвою В. А. постановлено ухвалу про зупинення провадження у справі №240/8389/20 до набрання чинності судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду України у справі №510/1286/16-а. Вважає, що суддею незаконно та безпідставно зупинено розгляд справи, грубо порушено норми матеріального права, не вбачаючи при цьому відсутність обставин, що вказували б на неможливість розгляду цієї справи до набрання чинності судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду України у справі №510/1286/16-а. На переконання заявника, подальший розгляд даної справи суддею Панкеєвою В. А. є неможливим, оскільки викликає сумнів у її упередженості та об`єктивності.

Аналізуючи правове питання, яке порушене у заяві про відвід, суд звертає увагу на те, що приписами частини четвертої статті 36 КАС України чітко передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд вважає, що продовження розгляду цієї справи суддею Панкеєвою В. А. не може свідчити про її необ`єктивність під час прийняття відповідних процесуальних судових рішень та розгляду справи, оскільки дії суду при вирішенні процесуальних питань, що виникають під час розгляду справи та характер прийнятих судових рішень не можуть вважатися обставинами, які викликають сумнів в безсторонності судді та бути підставою для його відводу.

Прийняття суддею (судом) процесуальних рішень, передбачених КАС України, під час розгляду адміністративної справи є здійснення судом правосуддя і не є обставиною, що свідчить про упередженість судді.

Слід підкреслити, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених доказами. У даному випадку, суд вважає, що решта доводів, які зазначені у заяві про відвід, не містить належних аргументів та долучених доказів, які б підтверджували наявність підстав для відводу, тобто такі ґрунтуються виключно на особистих припущеннях заявника.

Проаналізувавши аргументи, якими обґрунтовано відвід судді, суд дійшов висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу судді від участі у розгляді цієї справи, оскільки заявником не наведено жодного факту прояву суддею поведінки, яка б свідчила про упередженість чи безсторонність у цій справі.

Суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

Враховуючи викладене, суд вважає, що наведені заявником мотиви не свідчать про наявність передбачених законом підстав для відводу судді Панкеєвої В. А. від участі у розгляді справи № 240/8389/20, а тому дійшов висновку, що заява про відвід судді є безпідставною та необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Панкеєвої В. А. від розгляду адміністративної справи №240/8389/20, - відмовити

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо від рішення суду в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М.Шимонович