Справа № 200/11344/20-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2021 р. Справа№200/11344/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаш Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, 6) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування до страхового та пільгового стажу періоду роботи на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.05.2018 року по 15.04.2019 року, не здійснення оптимізації 38 місяців з 01.01.2007 року по 31.05.2011 року, не виключення з розрахунку коефіцієнту середнього заробітку 12 неповних місяців роботи та не врахування довідки про розмір заробітної плати за період з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 16.11.2020 року та сплатити суми несплаченої пенсії з урахуванням перерахунку пенсії та здійснених виплат з врахуванням висновків суду, зобов`язавши зарахувати до страхового та пільгового стажу періоду роботи на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.05.2018 року по 15.04.2019 року, здійснити оптимізацію 38 місяців з 01.01.2007 року по 31.05.2011 року, виключити з розрахунку коефіцієнту середнього заробітку 12 неповних місяців роботи, а саме: липень 2000 року, липень 2001 року, серпень 2001 року, березень 2002 року, квітень 2002 року, лютий 2003 року, грудень 2008 року, квітень 2009 року, червень 2009 року, липень 2009 року, листопад 2009 року, липень 2010 року та врахувати довідку про розмір заробітної плати за період з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року для розрахунку середньої заробітної плати з якої буде визначений розмір пенсії.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, проте відповідачем до страхового та пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.08.2018 року по 15.04.2019 року, оскільки підприємством не сплачено єдиний внесок на момент перерахунку.

У відповіді відповідачем зазначено, що управлінням автоматично обраний найбільш вигідний варіант оптимізації, який складає 36 місяців, а саме: з 01.06.2007 року по 28.02.2011 року.

Крім того, зазначено, що заробітна плата, яка зазначена у довідці №1-2378 від 06.11.2020 року за період роботи з січня 1992 року по грудень 1996 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» вже врахована для розрахунку середньої заробітної плати з якої визначений розмір пенсії.

Позивач вважає дії відповідача стосовно не зарахування до страхового та пільгового стажу періоду роботи на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.05.2018 року по 15.04.2019 року, не здійснення оптимізації 38 місяців з 01.01.2007 року по 31.05.2011 року, не виключення з розрахунку коефіцієнту середнього заробітку 12 неповних місяців роботи та не врахування довідки про розмір заробітної плати за період з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року протиправними та такими, що порушують право позивача на отримання пенсійного забезпечення відповідно до чинного законодавства, у зв`язку із чим останній змушений був звернутися із позовом до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07.12.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представником відповідача до суду надано відзив проти адміністративного позову. У відзиві відповідачем зазначено, що позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» не сплачувало єдиний соціальний внесок за період з 01.05.2018 року по 15.04.2019 року. Оптимізацію проведено та обрано найбільш вигідний для позивача варіант. Виключення оптимізації неповних місяців законом №1058 не передбачено, оскільки місяці для оптимізації повинні братися підряд, таким чином з розрахунку виключені місяці роботи: грудень 2008 року, квітень 2009 року, червень 2009 року, липень 2009 року, листопад 2009 року та липень 2010 року. Заробіток за 1992 - 1996 роки вже враховано при підрахунку розміру пенсії, необхідності у наданні додаткових довідок від підприємства немає.

Згідно отриманих даних системи персоніфікованого обліку відомостей за період роботи позивача за період з 01.08.2018 року по 15.04.2019 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» не було сплачено щомісячні платежі по єдиному соціальному внеску до Пенсійного фонду вказаним підприємством, що є порушенням частини 6 статті 20 Закону 1058, відповідно до якої страхувальники зобов`язанні сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Періоди виключені оптимізацією - 36 місяців з 01.06.2007 року по 28.02.2011 року.

При розрахунку коефіцієнтів заробітної плати оптимізацією автоматично обирається найбільш вигідний для пенсіонера варіант. На час здійснення перерахунку пенсії позивачу не вигідний перерахунок по стажу та заробітку, тому кількість оптимізованих місяців не змінилися після призначення пенсії.

Відповідно статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

16.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахувати до страхового та пільгового стажу період роботи на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.05.2018 року по 15.04.2019 року.

Також при розгляді заяви про перерахунок пенсії позивач просив врахувати довідку про розмір заробітної плати за період з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року відповідно до ст. 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, позивач просив оптимізувати 38 місяців заробітної плати з 01.01.2007 року по 31.05.2011 року, оскільки загальний страховий стаж позивача в одинарному розмірі складає 382 місяців та виключити з розрахунку коефіцієнту середнього заробітку 12 неповних місяців: липень 2000 року, серпень 2001 року, березень 2002 року, квітень 2002 року, лютий 2006 року, грудень 2008 року, квітень 2009 року, червень 2009 року, липень 2009 року, листопад 2009 року, липень 2010 року.

Листом від 26.11.2020 року №397-448/З-02/8-0572/20 Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивача, що до його страхового стажу не зараховано період роботи з 01.08.208 року по 15.04.2019 року у зв`язку з тим, що підприємством ВП «Шахта «Україна» «Селидіввугілля» не сплачено єдиний соціальний внесок на момент перерахунку.

Разом з цим, управлінням зазначено, що розмір пенсії позивача розраховано із заробітної плати за період з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року та за період з 01.07.2000 року по 30.04.2018 року. При розрахунку заробітної плати автоматично обраний найбільш вигідний варіант оптимізації. Період виключений оптимізацією 36 місяців в період з 01.06.2007 року по 28.02.2011 року. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати до оптимізації - 2,22685, після оптимізації - 2,39096.

Заробітна плата, що зазначена у довідці 31-2378 від 06.11.2020 року за період роботи з січня 1992 року по грудень 1996 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» вже врахована для розрахунку середньої заробітної плати з якої визначений розмір пенсії.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон № 1058-ІУ.

Відповідно до статті 26 Закону № 1058-ІУ, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно преамбули Закону України «Про пенсійне забезпечення», цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно п. 1 ч. 1ст. 11 Закону № 1058 загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Приписами пункту 1 частини 1 статті 14 Закону № 1058 визначено, що

страхувальниками відповідно до цього Закону є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1,10 статті 11 цього Закону.

Частиною 1 статті 15 вказаного Закону передбачено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині 1 статті 12 цього Закону.

Пунктом 1 частини 1 статті 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці, в тому числі на підприємствах, установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України.

Відповідно до ч. 5 ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

Частиною 6 статті 20 цього Закону визначено, що перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, одержання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення із цих виплат (доходу) відрахувань, передбачених законодавством або за виконавчими документами, чи будь-яких інших відрахувань.

У частині 9 ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду.

Частинами 10, 12 статті 20 цього Закону передбачено, що якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Установи банків приймають від страхувальників платіжні доручення та інші платіжні документи на видачу (перерахування) коштів для виплат заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, та здійснюють видачу (перерахування) зазначених коштів лише за умови одночасного подання страхувальником платіжних документів про перерахування коштів для сплати відповідних сум страхових внесків або документів, що підтверджують фактичну сплату цих сум, у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Національним банком України та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. У разі невиконання банками цієї вимоги вони за рахунок власних коштів у порядку, встановленому Національним банком України, сплачують відповідному територіальному органу Пенсійного фонду суму, що дорівнює сумі несплачених страхових внесків, з правом зворотної вимоги до страхувальників щодо відшкодування цієї суми.

Відповідно до ч. 2 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 3 статті 24 цього Закону визначає, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Приписами частини 4 статті 42 Закону № 1058 визначено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення(попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

Щодо відмови відповідача в перерахунку пенсії через неперерахування ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» страхових внесків до Пенсійного фонду, суд зазначає, що відповідно до ст.106 Закону №1058-ІV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство - страхувальник, на якому працює працівник. Саме він нараховує страхові внески із заробітної плати застрахованої особи. Відрахування з нарахованої позивачу заробітної плати проводяться своєчасно і встановленому законом порядку. Фінансові розрахунки між страхувальником і ПФУ можуть бути предметом розгляду господарського суду і не впливають на законодавчо закріплені пенсійні права працівника.

Позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому позивач працює.

Крім цього, суд застосовує аналогічні правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області протиправно не зарахувало до страхового та пільгового стажу позивача період роботи на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.05.2018 року по 15.04.2019 року з підстав того, що підприємство, де позивач працював, не сплачувало єдиний внесок.

Щодо не виключення відповідачем при здійсненні розрахунку коефіцієнту заробітної плати неповних місяців роботи позивача за липень 2000 року, липень 2001 року, серпень 2001 року, березень 2002 року, квітень 2002 року, лютий 2003 року, грудень 2008 року, квітень 2009 рок, червень 2009 року, липень 2009 року, листопад 20009 року, липень 2010 року, суд зазначає наступне.

Відповідно формули Кз = Зв : Зс, яка передбачена ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) потрібно поділити на середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).

Згідно ч.3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідач у відзиві стверджує, що управлінням при проведенні оптимізації у розрахунку виключені неповні місяці роботи позивача, а саме: грудень 2008 року, квітень 2009 року, червень 2009 року, липень 2009 року, листопад 2009 року та липень 2010 року.

Як вбачається з розрахунку наданого ПФУ за період з 1992 року по 2018 рік управлінням виключено з розрахунку коефіцієнту середнього заробітку періоди роботи за грудень 2008 року, квітень 2009 року, червень 2009 року, липень 2009 року, листопад 2009 року та липень 2010 року, проте період роботи липень 2000 року, липень 2001 року, серпень 2001 року, березень 2002 року, квітень 2002 року, лютий 2003 року залишились не виключеними з відповідного розрахунку.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає неправомірними дії відповідача щодо не виключення з розрахунку коефіцієнту середнього заробітку позивача періодів за липень 2000 року, липень 2001 року, серпень 2001 року, березень 2002 року, квітень 2002 року, лютий 2003 року.

Щодо відмови відповідача оптимізувати 38 місяців заробітної плати за період з 01.01.2007 року по 31.05.2011 року за винятком неповних місяців суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 3 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за вибором особи, яка звернулася з призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більше як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Таким чином, враховуючи, що тривалість страхового стажу позивача в одинарному розмірі складає 382 місяця з урахуванням не зарахованих періодів, то Законом йому дозволяється виключити до 38 календарних місяців страхового стажу, що складає десять відсотків тривалості страхового стажу в одинарному розмірі, а тому виключення оптимізацією Селидовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області 36 місяців страхового стажу з яких враховується заробітна плат для обчислення пенсії є протиправним.

Щодо неврахування відповідачем при розгляді заяви про перерахунок пенсії довідки про розмір заробітної плати за період з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року, виданої ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», відповідно до вимог ст. 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд встановив наступне.

16.11.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та надав необхідні документи, у тому числі і довідку № 1-2378 від 06.11.2020 року видану Відокремленим підрозділом «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» про заробітну плату за період мої роботи з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року.

Згідно листа Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №397-448/3-02/8-0572/20 від 26.11.2020 року заробітна плата позивача за вищезазначений період вже була врахована управлінням для розрахунку середньої заробітної плати з якої визначений розмір пенсії.

Судом встановлено, що відповідно розрахунку наданого управлінням період роботи позивача за період з січня 1992 року по грудень 1996 року враховано для розрахунку середньої заробітної плати, що співпадає з сумами заробітної плати зазначеними в довідці від 06.11.2020 року №1-2378 та підтверджено протоколом/розпорядженням щодо перерахунку пенсії станом на 02.07.2020 року.

Отже вимоги позивача щодо врахуваення довідки про розмір заробітної плати за період з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року для розрахунку середньої заробітної плати з якої буде визначений розмір пенсії не підлягає задоволенню з підстав зарахування відповідачем відповідного періоду раніше.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає дії Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо неврахування до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.05.2018 року по 15.04.2019 року, не виключення з розрахунку коефіцієнту середнього заробітку позивача періодів за липень 2000 року, липень 2001 року, серпень 2001 року, березень 2002 року, квітень 2002 року, лютий 2003 року з одночасним зобов`язанням відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні суду.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії з 16.11.2020 року та сплатити суми несплаченої пенсії з урахуванням перерахунку пенсії та здійснених виплат з врахуванням висновків суду, зарахувати до страхового та пільгового стажу періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.05.2018 року по 15.04.2019 року, здійснити оптимізацію 38 місяців з 01.01.2007 року по 31.05.2011 року, виключити з розрахунку коефіцієнту середнього заробітку 12 неповних місяців роботи, а саме: липень 2000 року, липень 2001 року, серпень 2001 року, березень 2002 року, квітень 2002 року, лютий 2003 року, грудень 2008 року, квітень 2009 року, червень 2009 року, липень 2009 року, листопад 2009 року, липень 2010 року та врахувати довідку про розмір заробітної плати за період з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року для розрахунку середньої заробітної плати з якої буде визначений розмір пенсії, то ця вимога не підлягає задоволенню з огляду на таке.

На підставі п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Згідно з п.4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Саме органи пенсійного фонду визначають правильність та повноту наданих документів для призначення (перерахунку) пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення, перерахунку пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати стаж позивача, підміняючи дискреційні функції УПФУ.

Отже, суд вважає, що належним захистом прав позивача є визнання протиправними дії Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо неврахування до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.05.2018 року по 15.04.2019 року, не здійснення оптимізації 38 місяців з 01.01.2007 року по 31.05.2011 року, не виключення з розрахунку коефіцієнту середнього заробітку 12 неповних місяців роботи та не врахування довідки про розмір заробітної плати за період з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року та зобов`язання повторно розглянути заяву позивача від 16.11.2020 року із урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, а тому стягненню підлягає судовий збір у розмірі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132,159-161,164,192-194,224-228,241-247, 255,253-263,293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, 6) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо неврахування до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.05.2018 року по 15.04.2019 року, не виключення з розрахунку коефіцієнту середнього заробітку позивача періодів за липень 2000 року, липень 2001 року, серпень 2001 року, березень 2002 року, квітень 2002 року, лютий 2003 року.

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.11.2020 року із урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, 6) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) суму судового збору у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.П. Бабаш