Справа № 560/5311/20
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/5311/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

11 лютого 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сторчака В. Ю. Іваненко Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив

-визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19 липня 2018 року по 26 червня 2020 року включно;

-стягнути з військової частини НОМЕР_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19 липня 2018 року по 26 червня 2020 року включно в розмірі 248494,60 гривень за КВЕД 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців».

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.11.2020 провадження у даній справі зупинено до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у справі №560/5311/20.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм та процесуального права, подав апеляційну скаргу.

В обгрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції неправомірно зупинено провадження у справі, оскільки відсутні правові підстави для зупинення провадження, а посилання суду першої інстанції на неможливість розгляду справи № 560/5671/20 по суті до набрання законної сили рішення Верховного Суду у справі №240/532/20 є необґрунтованим так як не впливає на розгляд вказаної справи по суті.

Окрім того, апелянт вважає, що позовна заява подана під час введення на території України карантинних заходів, пов`язаних із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби, що зумовило продовження всіх процесуальних строків.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За правилами п.11 ч.1 ст.294 та ч.2 ст.312 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання щодо наявності процесуальної підставності суду першої інстанції зупинити провадження у справі № 560/5311/20, колегія суддів виходить із наступного.

Приймаючи рішення про зупинення провадження у даній справі суд першої інстанції виходив із того, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 24 липня 2020 року на підставі частини першої статті 346 КАС України передав на розгляд судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Верховного Суду справу № 240/532/20 за позовом особи до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Підставою передачі на розгляд судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян, до якої входить колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду вказано те, що Верховним Судом були прийняті судові рішення, в яких по різному зроблені правові висновки про застосування норми статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 233 Кодексу законів про працю України щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року призначено справу № 240/532/20 до касаційного розгляду судовою палатою з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в порядку письмового провадження з 12 серпня 2020 року, який відбудеться у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду.

Зупинення провадження по справі-це врегульована законом і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд.

За своєю правовою сутністю зупинення провадження у справі є тимчасовим і повним припиненням всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Кодексом адміністративного судочинства України передбачений вичерпний перелік обов`язкових та факультативних підстав для зупинення провадження у справі.

Зокрема, відповідно до п.5 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду-до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Водночас головним завданням Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України є забезпечення єдності та сталості судової практики, а також однакового підходу до національного права та застосування законів усіма судами (статті 17 та 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"), є підстави для зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням палати Верховного Суду.

При цьому, важливість та обов`язковість правових висновків, що містяться у рішеннях судової палати Верховного Суду, для забезпечення єдності та сталості судової практики обумовлено наступним.

Згідно ч. 9 ст. 33 КАС України у визначених цим Кодексом випадках перегляд судових рішень судом касаційної інстанції здійснюється судовою палатою Касаційного адміністративного суду (палатою), об`єднаною палатою Касаційного адміністративного суду (об`єднаною палатою) або Великою Палатою Верховного Суду (Великою Палатою).

Частиною 1 ст. 346 КАС України унормовано, що суд який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї самої палати або у складі такої палати.

У постанові палати Верховного Суду має міститися вказівка про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду (частини другої статті 356 КАС України).

Так, предметом спору в справі що розглядається (№560/5311/20) є нарахування військовослужбовцю середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.07.2018 по 26.06.2020 включно в розмірі 248492,60 грн.

В той же час, спірним у справі № 240/532/20 є питання дотримання позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, зокрема щодо визначення способу застосування норм ст.122 КАС України та статті 233 Кодексу законів про працю України, що фактично відповідає підставам, з яких було подано позов у справі №560/5671/20.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірні правовідносини у даній справі є подібними до правовідносин у справі №240/532/20, а відтак, станом на час постановлення даної ухвали суд був вправі зупинити провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду, для правильного вирішення спору по суті.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача щодо продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на підставі Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" з огляду на таке.

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ VI "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 3 - під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47,79,80,114,122,162,163,164,165,169,177,193,261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Разом з тим, 18.06.2020 прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 731-IX (далі - Закон № 731).

Згідно з п.2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 731 процесуальні строки, які були продовжені, зокрема, відповідно пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" набрав чинності 17 липня 2020 року. Відповідно строки, які були продовжені відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", закінчуються 06 серпня 2020 року.

З матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся з позовом до суду першої інстанції 11.09.2020, тобто після набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що зупинення провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою Верховного Суду у зв`язку з очікуванням результатів розгляду пов`язаної справи в принципі є прийнятним та виправданим за умови, що таке відтермінування зумовлене об`єктивною необхідністю у цьому, зокрема, з метою запобігання повторного розгляду справи внаслідок можливої зміни позиції Верховного Суду, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін та запобігання порушенню прав осіб, які беруть участь у справі (доповідь Комісії Європейської комісії з прав людини, прийняте у справі Лео Занд проти Австрії (Leo ZAND v. Austria), заява № 7360/76, пункт 89).

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про доцільність зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі №240/532/20.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 33, 236, 243, 250, 290, 304, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Іваненко Т.В.