Справа № 280/6055/19
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 лютого 2021 року м. Дніпросправа № 280/6055/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року у справі № 280/6055/19 (суддя І інстанції Калашник Ю.В.)

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому просив (а.с. 4-13):

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку та виплати пенсії з урахуванням усіх додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці про додаткові види грошового забезпечення з лютого 2010 року по січень 2012 року, яку видано Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, а саме: надбавки: за високі досягнення у праці (постанова КМУ № 268 п. 2.1 «в»); за роботу в умовах режимних обмежень (постанова КМУ № 414); інші виплати: індексація заробітної плати; одноразові премії за сумлінну працю; матеріальна допомога на оздоровлення; щомісячна доплата від належної суми пенсії (постанова КМУ № 1592 п. 5.1. «г»), місячна премія;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням усіх додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці про додаткові види грошового забезпечення з лютого 2010 року по січень 2012 року, яку видано Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, зі сплатою заборгованості, яка виникла за вказаний період;

- зобов`язати відповідача здійснити виплату перерахованих пенсій у розмірі 100% відповідно вимог чинного законодавства;

- зобов`язати відповідача виплачувати позивачу пенсію в подальшому з урахуванням перерахунку пенсії відповідно до попереднього пунктів 3 та 5 цього позову.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами позову. Позивач вказує, що є пенсіонером Державної фіскальної служби України, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області. Пенсію йому призначено за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-1V «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-1V) на підставі довідки про грошове забезпечення, виданої Головним управлінням ДФС у Запорізькій області на підставі його особового рахунку за період з лютого 2010 року по січень 2012 року. У довідці зазначено такі види надбавок: за високі досягнення у праці (постанова КМУ № 268 п. 2.1 «в»); за роботу в умовах режимних обмежень (постанова КМУ № 414); та інших виплат: індексація заробітної плати; одноразові премії за сумлінну працю; матеріальна допомога на оздоровлення; щомісячна доплата від належної суми пенсії (постанова КМУ № 1592 п. 5.1. «г»), а також місячна премія. Зазначає, що відповідач усі надбавки, інші виплати та місячну премію, зазначені у вказаній довідці при обчисленні пенсії не врахував. Крім цього, відповідач із посиланням на постанову КМУ № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» нарахував позивачу: з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення 1935,2 грн; з 01.01.2019 до 31.12.2019 щомісячно 75% від підвищення 2902,82 грн; з 01.01.2020 100% щомісячно 3870,43 грн. Зазначає, що згідно з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18 пункти 1, 2 Постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 визнано протиправними та нечинними. Проте, відповідач відмовив позивачу у здійсненні відповідних нарахувань та виплати пенсії з урахуванням усіх вищевказаних додаткових видів грошового забезпечення, із посиланням на вказану постанову КМУ.

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

Позивач є пенсіонером Державної фіскальної служби України, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та з 02.02.2012 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-IV на підставі довідки про грошове забезпечення.

Пенсія позивачу призначена з сум грошового забезпечення: посадовий оклад 1422 грн, окладу за військове звання 130 грн, процентної надбавки за вислугу років 35% - 543,2 грн, середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі робота з таємними виробами, носіями, документами (15% 15%), надбавка за особливо важливі завдання 50% - 1694,9 грн. (а.с. 19, на звороті)

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 8 липня 2015 року у справі № 335/2017/15-а, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2015 року, та які в подальшому були залишені без змін постановою Верховного суду від 20 лютого 2018 року, частково задоволено позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Запорізькій області та визнано протиправними дії і зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 1 лютого 2015 року перерахунок та виплату недоплаченої з 01.02.2015 пенсії ОСОБА_1 з урахуванням включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія місячних премій, індексації заробітної плати, премії за високі досягнення у праці, одноразової премії за сумлінну працю, матеріальної допомоги на оздоровлення та щомісячної доплати від належної суми пенсії, з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Предметом позову було оскарження відмови ГУ ПФУ в Запорізькій області перерахувати пенсію позивача, оскільки при призначенні позивачу пенсії до складу додаткових видів грошового забезпечення, з яких повинно бути нараховано основний розмір пенсії, не включено отримані ним суми місячних премій, індексації заробітної плати, премії за високі досягнення у праці, одноразової премії за сумлінну працю, матеріальної допомоги на оздоровлення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до цих судових рішень у період до 01.01.2018 позивачу здійснено нарахування та виплату пенсії з урахуванням усіх вказаних вище додаткових видів грошового забезпечення.

21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова № 103), пунктом першим якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262 до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Пунктом 2 постанови № 103 визначено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року в таких розмірах:

з 1 січня 2018 року 50 відсотків;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року 75 відсотків;

з 1 січня 2020 року 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

З 1 січня 2018 року пенсійним органом перераховано пенсію позивачу на підставі довідки про грошове забезпечення станом на 1 березня 2018 року, яку надано відповідачу на підставі списків, направлених до податкового органу із ГУ ПФУ в Запорізькій області, виданої уповноваженим органом «Державна податкова адміністрація», яке становить 12064 грн, в тому числі: оклад за посадою 6910 грн; оклад за спеціальним званням 1410 грн, надбавка за вислугу років (45%) 3744 грн, в розмірах, визначених постановою КМУ від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Також зазначено, що розмір перерахованої пенсії з 1 січня 2018 року складає 4096,79 грн (з урахуванням 50% суми підвищення відповідно до постанови № 103, що становить 1935,22 грн). Виплата суми підвищення пенсії у 2019 та 2020 роках проводитиметься: у період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року 75% (2902,82 грн; у період з 1 січня 2020 100% (3870,43 грн).

Зауважено, що в квітні місяці позивач отримав суму підвищення в розмірі 7740,88 грн за період з січня по квітень 2018 року. (а.с. 89)

У жовтні 2019 року позивачем з`ясовано, що після проведення перерахунку пенсії з 01.01.2018 до складу грошового забезпечення, не включені додаткові види грошового забезпечення, встановлені постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 8 липня 2015 року у справі № 335/2017/15.

04.11.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, з яких нараховується пенсія, починаючи з часу перерахунку, встановленого Постановою № 103. (а.с. 20)

Листом від 15.11.2019 № 2638/к-9 ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило позивача, що з 02.02.2012 йому призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону № 2262-IV з урахуванням 20 років вислуги в розмірі 50 % грошового забезпечення. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 з 01.01.2018 проведено перерахунок пенсії на підставі довідки наданої Головним управлінням ДФС в Запорізькій області. Оскільки пункти 1 і 2 Постанови 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону, з 05.03.2019 визнані у судовому порядку не чинними, то підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні. Додатково проінформовано, що згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, який затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 на уповноважені підрозділи міністерств (відомств), з яких звільнені військовослужбовці, покладаються функції щодо підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України, необхідних для перерахунку пенсії документів. Так, документи для перерахунку пенсії в частині грошового забезпечення підготовлені Головним управлінням ДФС в Запорізькій області, у зв`язку з чим, з усіх питань, які стосуються зміни структури грошового забезпечення або щодо отримання інформації про складові, які підлягають включенню до довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018 запропоновано звернутись до ГУ ДФС в Запорізькій області. (а.с. 21)

Доказів звернення позивача до ГУ ДФС в Запорізькій області з питань, які стосуються зміни структури грошового забезпечення або щодо отримання інформації про складові, які підлягають включенню до довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018 матеріали справи не містять, не додані такі і до судів обох інстанцій.

Вважаючи протиправними дії пенсійного органу як щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії з урахуванням усіх додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у виданій Головним управлінням ДФС у Запорізькій області довідці про додаткові види грошового забезпечення з лютого 2010 року по січень 2012 року, так щодо зменшення розміру пенсії за рахунок виплати у 2018 році 50% та у 2019 році 75% від суми підвищення пенсії, перерахованого та визначеного з 01.01.2018, та з вимогами зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії як з урахуванням усіх додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у виданій Головним управлінням ДФС у Запорізькій області довідці про додаткові види грошового забезпечення з лютого 2010 року по січень 2012 року, так і виплату його перерахованої пенсії з 1 січня 2018 року та в подальшому в повному обсязі без урахування зменшення підвищення, передбаченого пунктом 2 Постанови КМУ № 103, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що надана позивачем довідка про додаткові види грошового забезпечення позивача з лютого 2010 року по січень 2012 року є не довідкою, оформленою на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», а відповідає формі довідки, надання якої передбачене пунктом 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей». Щодо вимог позову про зобов`язання відповідача здійснити виплату перерахованих пенсій у розмірі 100% відповідно вимог чинного законодавства, то суд вказав, що позивач просить зобов`язати відповідача здійснити виплату перерахованих пенсій у розмірі 100%, при цьому у позовних вимогах не ставить питання стосовно протиправності дій останнього щодо виплати позивачу перерахованої пенсії за вислугу років з 01.01.2018 у заниженому розмірі.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон № 2262-ХІІ.

Стаття 51 зазначеного Закону (в редакції, чинній на момент перерахунку пенсії) визначає, що при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до частини третьої-четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (в редакції від 24.02.2018) перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», проводиться на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі постанова № 103), пунктом 1 якої зобов`язав перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262 до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі постанова № 704).

Відповідно до пункту 7 Постанови № 103 Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ, Міністерству інфраструктури, Міністерству юстиції, Державній службі з надзвичайних ситуацій, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Державної прикордонної служби, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній фіскальній службі, Національній гвардії, Управлінню державної охорони після набрання чинності цією постановою приписано забезпечити оформлення та подання до органів ПФУ довідок про розміри грошового забезпечення, визначені в пункті 1 цієї постанови, відповідно до Порядку № 45.

Також Постановою № 103 було внесено ряд змін до Порядку № 45, зокрема:

- пункт 5 викладено в новій редакції;

- додаток 2 викладено в новій редакції, відповідно до якої відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» (далі - порядок № 45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Відповідно до пунктів 1-5 Порядку № 45 (в редакції, чинній на момент перерахунку пенсії позивача, із змінами, внесеними згідно з постановою КМУ № 103 від 21.02.2018) пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

На виконання вказаних вимог законодавства відповідачем з 01.01.2018 на підставі довідки, виданої уповноваженим органом «Державна податкова адміністрація», про грошове забезпечення станом на 1 березня 2018 року здійснено перерахунок пенсії позивачу, виходячи із посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років (оклад за посадою - 6910 грн; окладу за спеціальним званням 1410 грн, надбавка за вислугу років (45%) 3744 грн. Усього12064 грн.).

ПФУ та його головні управління мають право перевіряти правильність складення довідок (пункт 9 Порядку № 45).

Водночас, права самостійно визначати розміри складових грошового забезпечення, що впливають на обчислення розміру пенсії при її перерахунку, ПФУ та його головні управління не мають.

Аналогічний правовий висновок у подібних правовідносинах викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 240/6263/18, який враховується судом на підставі частини 5 статті 242 КАС України.

Посилання позивача у запиті від 04.11.2019 (а.с. 20) на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 8 липня 2015 року у справі № 335/2017/15-а, є безпідставними, оскільки відповідачем здійснено перерахунок пенсії на виконання саме рішення суду, за період що тривав з 1 лютого 2015 року до 1 січня 2018 року. Але, як вказувалось вище, у зв`язку із прийняттям постанови КМУ № 103 було проведено новий перерахунок на підставі довідки виданої уповноваженим органом «Державна податкова адміністрація» лише за трьома складовими грошового забезпечення, що відповідало приписам постанови № 103 та Порядку № 45.

Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 до Порядку № 45.

Відповідно до частини другої статті 255 КАС України рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року набрало законної сили 5 березня 2019 року.

Однак, колегія суддів зазначає, що скасування в судовому порядку пунктів 1, 2 Постанови № 103 не впливає на спірні правовідносини, що є предметом розгляду у цій справі, оскільки алгоритм дій державних органів під час проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, передбачений у Постанові № 45, не змінився у зв`язку з прийняттям Постанови № 103.

Порядок № 45 в редакції до внесення змін Постановою № 103 також передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готували для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подавали їх головним управлінням ПФУ. Головні управління ПФУ здійснювали перерахунок пенсії на підставі довідок, що надійшли від ДФС, в яких визначено розмір грошового забезпечення для такого перерахунку. Форму довідки, в тому числі складові грошового забезпечення, наведено в додатку 2 до Порядку № 45. Відповідач має право перевіряти правильність складення довідок щодо формального змісту, однак правом самостійно визначати складові та розмір грошового забезпечення осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, відповідач не має.

Тобто, відповідач навіть після визнання нечинною постанови КМУ № 103 не може здійснити перерахунок пенсії, самостійно визначивши складові грошового забезпечення позивача та їх розмір.

Суд апеляційної інстанції також зауважує, що не входять в предмет дослідження у вказаній справі питання врахування у складі грошового забезпечення середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення. Вказані питання могли бути предметом спору про визнання протиправними дій ГУ ДФС у Запорізькій області щодо складення довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача без урахування середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення та не може бути розглянуто в межах цієї адміністративної справи.

Разом з цим, як вказувалось вище, доказів звернення позивача до ГУ ДФС в Запорізькій області з питань, які стосуються зміни структури грошового забезпечення або щодо отримання інформації про складові, які підлягають включенню до довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018 матеріали справи не містять, не додані такі і до судів обох інстанцій.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позов в частині про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплати пенсії за період починаючи з 01.01.2018, з урахуванням усіх додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці про додаткові види грошового забезпечення з лютого 2010 року по січень 2012 року, яку видано Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, а саме: надбавки: за високі досягнення у праці (постанова КМУ № 268 п. 2.1 «в»); за роботу в умовах режимних обмежень (постанова КМУ № 414); інші виплати: індексація заробітної плати; одноразові премії за сумлінну працю; матеріальна допомога на оздоровлення; щомісячна доплата від належної суми пенсії (постанова КМУ № 1592 п. 5.1. «г»), місячна премія та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії з урахуванням усіх додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці про додаткові види грошового забезпечення з лютого 2010 року по січень 2012 року, яку видано Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, зі сплатою заборгованості, яка виникла за вказаний період, задоволенню не підлягає, як правильного висновку дійшов і суд першої інстанції в цій частині.

Щодо зменшення розміру грошового забезпечення апеляційний суд зазначає таке.

Як вказувалось вище, 21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103, на підставі якої позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018 відповідно до довідки про грошове забезпечення станом на 1 березня 2018 року, яку надано відповідачу на підставі списків, направлених до податкового органу із ГУ ПФУ в Запорізькій області, та визначено її в розмірі 7596 грн з урахуванням підвищення 3870,43 грн, проте відповідно до положень постанови КМУ № 103 вирішено виплачувати у 2018 році 50% від підвищення, тобто 1935,22 грн, а у 2019 році 75% від підвищення 2902,82 грн, і лише з 1 січня 2020 року виплачувати позивачу повний розмір пенсії з урахуванням 100% підвищення 3870,43 грн. (а.с. 90)

Тобто, відповідач перерахував пенсію позивачеві в сторону збільшення, а потім зменшив виплату підвищення у відсотковому відношенні: з 01.01.2018 по 31.12.2018 у значенні 50%, а з 01.01.2019 у значенні 75%, керуючись приписами Постанови № 103, яким було визначено, що виплата перерахованих пенсій здійснюватиметься не в повному обсязі. При цьому, виплату пенсіонерам в подальшому недоплаченої у 2018-2019 роках пенсії постановою 103 взагалі не передбачено.

Разом з тим, за приписами частини 3 статті 52 Закону № 2262 виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Апеляційний суд зауважує, що зменшивши виплату пенсії позивачеві упродовж 2018-2019 років, відповідач фактично частково припинив її виплату на підставі підзаконного нормативно-правового акту.

Проте, згідно з приписами пунктів 1 та 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Приписами частини 1 статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року (далі Закон № 1058-IV) встановлено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (положення пункту 2 частини першої статті 49 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 р. N 25-рп/2009);

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Отже, як приписи статті 1-1 Закону № 2262, так і приписи пункту 5 частини 1 ст. 49 Закону № 1058 визначають, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, зокрема і припинення виплати пенсії, може бути здійснена лише шляхом внесення змін до законів, а не шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів, які по іншому, ніж в законі, визначають такі умови і норми.

Законодавець в цих випадках не делегував право встановлювати інші випадки припинення виплати пенсії іншим владним суб`єктам.

Постанова КМУ № 103 є підзаконним нормативно-правовим актом, у зв`язку з чим при вирішенні спірних правовідносин слід керуватися правовим актом, який має вищу юридичну силу, в даному випадку Законами № 2262 і № 1058, які не передбачають можливості невиплати особі-пенсіонеру частини нарахованої пенсії на підставі рішення Кабінету Міністрів України. Натомість, як зазначалось вище ч. 3 ст. 52 Закону № 2262 містить чіткий припис про виплату пенсії за поточний місяць загальною, тобто повною, сумою і виключень з цього правила ні Закон № 2262, ні Закон № 1058 не передбачають.

Посилання відповідача на постанову КМУ № 103 є безпідставним, оскільки остання є підзаконним нормативно-правовим актом, у зв`язку з чим при вирішенні спірних правовідносин слід керуватися правовим актом, який має вищу юридичну силу, в даному випадку Законами № 2262 і № 1058.

Такий підхід при застосуванні норм права узгоджується з приписами ч. 3 ст. 7 КАС України, відповідно до якої у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надано Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Крім того, питання строків виплати доплат до пенсії за результатами проведеного перерахунку, тобто частини пенсії особи, а також розмірів такої доплати не охоплюються поняттям «порядок проведення перерахунку пенсії», тому право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 01.01.2018 року, з урахуванням вже сплачених сум, має визначатися та визначається безпосередньо Законом № 2262-ХІІ, отже підпадає під дію статті 1 Першого протоколу до Конвенції «Захист прав власності», а відповідні суми доплати до пенсії за результатом проведення перерахунку слід вважати «майном» у значенні цього положення, оскільки позивач отримав право на вказані суми виплат, яке як до прийняття, так і під час чинності постанови № 103, було передбачено Законом № 2262-ХІІ, отже, невиплата вказаних сум є втручанням у право позивача на мирне володіння майном.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 23 квітня 2020 року у справі № 2040/7219/18.

При цьому, колегія суддів також враховує, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій у справі № 826/3858/18 залишено без змін постановою Верховного Суду від 12.11.2019, в якій суд касаційної інстанції, зокрема вказав на відсутність у Кабінету Міністрів України права здійснювати розстрочку виплати перерахованої пенсії, оскільки системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону № 2262-ХІІ свідчить про те, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.

З огляду на вказане Верховний Суд у зазначеній справі дійшов висновку, що оскаржувані пункти Постанови Кабінету Міністрів України № 103 всупереч вимогам частини третьої статті 1-1, статті 43, частини четвертої статті 63 Закону № 2262, змінюють умови і норми пенсійного забезпечення військовослужбовців, зокрема позивача.

За таких обставин Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що пункти 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 103 є протиправними та такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили.

Отже, пункти 1, 2 постанови № 103 визнані протиправними та нечинними саме з підстав їх невідповідності приписам Закону № 2262, тобто правовому акту вищої сили. Оскільки ж така невідповідність існувала з моменту прийняття постанови № 103 і саме це є підставою для задоволення позову з 01.01.2018, то дата набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/3858/18 (05.03.2019) не впливає на дату, з якої позивач потребує судового захисту.

Тобто, відповідач протиправно з 1 січня 2018 року виплачував позивачу нараховану пенсію не в повному обсязі, а тому саме з 1 січня 2018 року права та інтереси позивача підлягають поновленню.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав щодо зобов`язання відповідача виплатити позивачу пенсію з урахуванням 100 % підвищення (перерахованого з 01.01.2018) суми пенсії з 1 січня 2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки суд дійшов висновку про наявність правових підстав щодо зобов`язання відповідача виплатити позивачу пенсію з урахуванням 100 % підвищення (перерахованого з 01.01.2018) суми пенсії з 1 січня 2018 року, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що порушене право позивача має бути відновлено шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо виплати ОСОБА_1 перерахованої пенсії за вислугу років з 01.01.2018 у заниженому розмірі: з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% перерахованої пенсії, з 01.01.2019 по 31.12.2019 75% перерахованої пенсії, хоча у позовних вимогах позивачем такого питання не ставилось.

Разом з цим, судова колегія зазначає, що оскільки з 1 січня 2020 року позивачу виплачується повний розмір пенсії з урахуванням 100% підвищення 3870,43 грн (а.с. 90), а зменшення виплати підвищення у відсотковому відношенні відповідно до постанови № 103 мало місце лише з 01.01.2018 по 31.12.2018 у значенні 50%, а у значенні 75% - з 01.01.2019 по 31.12.2019, тому позов в частині зобов`язання відповідача виплачувати позивачу пенсію в подальшому з урахуванням перерахунку є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку визнати протиправними дій відповідача по виплаті позивачу у 2018-2019 роках пенсії без урахування 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року, та зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області виплатити позивачеві недоплачену з 1 січня 2018 року пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

Отже, позов підлягає задоволенню частково.

Проте, суд першої інстанції на вказані вище обставини уваги не звернув і помилково у цій частині у задоволенні позову відмовив.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції у цій частині позову неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині та ухвалення нового рішення в цій частині про задоволення позову.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про зобов`язання відповідача виплатити позивачу недоплачену з 1 січня 2018 року пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року, в іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу задовольняє частково.

Стосовно стягнення витрат на правничу допомогу апеляційний суд зазначає таке.

В апеляційній скарзі позивач заявив клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи як у суду першої, так і апеляційної інстанції у загальному розмірі 8000 грн.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі № 810/3806/18.

На підтвердження надання правничої допомоги позивачем у сукупності надано: договір про надання правничої допомоги від 22.11.2019, квитанцію від 22.11.2019 про отримання адвокатом М.Г. Рижовим за надання послуги: професійна правнича допомога ОСОБА_1 за договором від 22.11.2019 вартістю 5000 грн, акт прийому-передачі виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги від 22.11.2019 від 5 грудня 2019 року, акт прийому-передачі виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги від 22.11.2019 від 22 лютого 2020 року, квитанцію від 22.02.2020 про отримання адвокатом М.Г. Рижовим за надання послуги: професійна правнича допомога ОСОБА_1 за договором від 22.02.2020 вартістю 3000 грн. (а.с. 22-23, 64, -66)

Перевіривши зміст наведених документів, колегія суддів апеляційного суду вказує таке.

Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги від 22 листопада та від 5 грудня 2019 року Клієнт прийняв наступні послуги: складання адвокатського запиту до ПФУ в Запорізькій області 30 хвилин; надання консультації замовнику в період з 22.11.2019 по 05.12.2019 1 година; вивчення нормативно-правової бази 2 години 30 хвилин; складання позовної заяви 6 годин. Всього 10 годин. Вартість 1 години роботи адвоката 500 гривень. Загальна сума складає 5000 грн.

Відповідно до квитанції від 22.11.2019 позивачем за надання послуги: професійна правнича допомога ОСОБА_1 за договором від 22.11.2019 сплачено 5000 грн.

Згідно з актом прийому-передачі виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги від 22.11.2019 від 22 лютого 2020 року Клієнт прийняв наступні послуги: вивчення рішення суду першої інстанції 2 години; складання апеляційної скарги 4 години. Всього 6 годин. Вартість 1 години роботи адвоката 500 гривень. Загальна сума складає 3000 грн.

Відповідно до квитанції від 22.11.2019 позивачем за надання послуги: професійна правнича допомога ОСОБА_1 за договором від 22.11.2019 сплачено 3000 грн.

Вказані документи містять необхідні реквізити, підписи та печатки сторін за Договором. Платіжне доручення відповідає вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Колегія суддів, проаналізувавши викладене, звертає увагу на таке.

У цій справі представництво інтересів ОСОБА_1 здійснював адвокат Рижов Михайло Григорович.

05.12.2020 представником позивача підготовлений, підписаний та поданий до суду адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання здійснити позивачу перерахунок пенсії.

Оцінюючи зміст вказаного позову обсягу фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількості витраченого часу, розміру гонорару, співмірності послуг категорії складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та значенню справи, суд апеляційної інстанції вважає, що підготовка позовної заяви включає в себе і всі дії, що їй передують, зокрема, складання адвокатського запиту до ПФУ в Запорізькій області та надання консультації замовнику та вивчення нормативно-правової бази, тому п.п. 1.1.-1.3. п. 1 Акта прийому виконаних адвокатом робіт фактично є тотожними. А обсяг часу затрачений на подання позовної заяви у 6 годин, значно завищений.

Також, апеляційний суд враховує, що апеляційна скарга за своїм змістом фактично тотожна змісту складеному представником позивача адміністративному позову, тому розрахунок розміру винагороди 3000 грн, є також завищений.

З огляду на викладене, з урахуванням конкретних обставин справи, ступеню її складності, змісту адміністративного позову, обсягом адміністративного позову, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що співмірним є відшкодування відповідачем на користь позивача витрат на правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи як у суду першої, так і апеляційної інстанції у загальному розмірі дві тисячі гривень.

Оскільки справа є справою незначної складності відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року у справі № 280/6055/19 скасувати в частині відмови у задоволенні позову про зобов`язання відповідача виплатити ОСОБА_3 недоплачену з 1 січня 2018 року пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року та прийняти в цій частині нову постанову.

Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області по виплаті ОСОБА_3 у 2018-2019 роках пенсії без урахування 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_3 недоплачену з 1 січня 2018 року пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року у справі № 280/6055/19 залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у сумі 2057 (дві тисячі п`ятдесят сім) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області ().

Стягнути на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи № 280/6055/19 у суді першої і апеляційної інстанції у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області ().

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко