Справа № 460/1182/20
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 460/1182/20 пров. № А/857/426/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,-

суддя в 1-й інстанції - Комшелюк Т.О.,

час ухвалення рішення 21.09.2020 року,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення не вказано,

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач) про визнання за позивачем право на отримання 6 мінімальних пенсій за віком, 50 % додаткової пенсії від її мінімального розміру та право на щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням продуктів харчування в розмірі 40 % від мінімальної заробітної плати як особою з інвалідністю ІІІ групи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно зі ст.ст. 37, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з часу призначення пенсії по інвалідності, яка пов`язана з Чорнобильською катастрофою, тобто з 07.02.2008 року; визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у проведенні позивачу перерахунку та виплати 6 мінімальних пенсій за віком, 50 % додаткової пенсії від її мінімального розміру та щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням продуктів харчування в розмірі 40 % від мінімальної заробітної плати як особі з інвалідністю ІІІ групи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно зі ст.ст. 37, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з часу призначення пенсії по інвалідності, яка пов`язана з Чорнобильською катастрофою, тобто з 07.02.2008 року; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум, 6 мінімальних пенсій за віком, 50 % додаткової пенсії від її мінімального розміру та щомісячну грошову допомогу в зв`язку з обмеженням продуктів харчування в розмірі 40 % від мінімальної заробітної плати як особі з інвалідністю ІІІ групи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно зі ст.ст. 37, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з часу призначення пенсії по інвалідності, яка пов`язана з Чорнобильською катастрофою, тобто з 07.02.2008 року; зобов`язаня відповідача нарахувати позивачу компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати належної державної та додаткової пенсій з урахуванням проведених виплат, які були нараховані відповідно до постанови Володимирецького районного суду Рівненської області від 15 лютого 2010 року по справі № 2-а-66/10, однак своєчасно не виплачені.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про: визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у проведенні позивачу перерахунку основної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії в розмірі 50 % від її мінімального розміру, починаючи з 07.02.2008 року без обмеження кінцевим строком, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату, з урахуванням проведених виплат, основної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії в розмірі 50 % від її мінімального розміру, починаючи з 7 лютого 2008 року без обмеження кінцевим строком, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що у зв`язку з набуттям статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи вона набула право на отримання згідно зі ст.ст. 37, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» грошової допомоги в зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, та державної пенсії особам, віднесеним до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Разом з тим, нарахування та виплату вказаних допомоги та пенсій відповідач здійснював в меншому розмірі, аніж було передбачено чинним законодавством. Зокрема, відповідач мав нарахувати та виплачувати позивачу грошову допомогу, додаткову та державну пенсії в розмірах, передбачених безпосередньо нормами ст.ст. 37, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не встановленому Кабінетом Міністрів України. Окрім того, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, у зв`язку із порушенням термінів виплати, позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою пенсії на підставі постанови Володимирецького районного суду Рівненської області від 15.02.2010 року по справі № 2-а-66/10, яка набрала законної сили, оскільки з вини відповідача вказане судове рішення виконано лише 02.10.2020 року.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Суд зазначає, що ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про: визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у проведенні позивачу перерахунку основної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії в розмірі 50 % від її мінімального розміру, починаючи з 07.02.2008 року без обмеження кінцевим строком, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату, з урахуванням проведених виплат, основної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії в розмірі 50 % від її мінімального розміру, починаючи з 7 лютого 2008 року без обмеження кінцевим строком, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивачем оскаржувалась вказана ухвала, однак ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача на вищевказану ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року.

Отже, спірні правовідносини в частині проведення позивачу перерахунку основної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії в розмірі 50 % від її мінімального розміру, починаючи з 07.02.2008 року без обмеження кінцевим строком, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не є предметом перегляду апеляційним судом в межах вказаної справи.

Судом встановлено, що позивач є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорії), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 15.06.2007 року.

Позивачу встановлена ІІІ група інвалідності (захворювання пов`язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС), що підтверджується довідкою серії НОМЕР_2 , виданою 01.06.2007 року.

Позивач проживає в с. Красносілля Володимирецького району Рівненської області, яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 року № 106, віднесене до зони гарантованого добровільного відселення.

Згідно з довідкою відповідача від 23.03.2020 року № 642/04-3-16, позивач перебуває на обліку в територіальному органі Пенсійного фонду України з 01.06.2000 року. При цьому, з 01.06.2000 року по 02.03.2003 року позивач отримувала пенсію за віком на умовах Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З 03.03.2003 року по 06.02.2008 року позивач отримувала пенсію за віком при повному стажі за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З 07.02.2008 року по 12.03.2019 року позивач отримувала пенсію по інвалідності ІІІ групи в розмірі відшкодування фактичних збитків за нормами Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З 13.03.2019 року позивач отримує пенсію за віком при повному стажі за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 15.02.2010 року по справі № 2-а-66/10 повністю задоволено позов, а саме: визнано протиправними дії Управління пенсійного Фонду України у Володимирецькому районі по відмові в перерахунку пенсії і додаткової пенсії позивача у відповідності до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов`язано Управління Пенсійного Фонду України у Володимирецькому районі здійснити перерахунок та виплатити позивачу пенсію у відповідності до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 15.06.2007 року по 31.12.2007 року та починаючи з 22.05.2008 року, виходячи із розрахунку 6 розмірів мінімальної пенсії за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 50 % від встановленого законодавством розміру мінімальної пенсії за віком, виходячи з розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлених чинним законодавством протягом вказаного часу, з урахуванням фактично виплачених сум.

Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 01.07.2011 року по справі № 22-а-2931/11 частково задоволено апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Володимирецькому районі та частково скасовано постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 15.02.2010 року в справі № 2-а-66/10. Зокрема, в задоволенні позовних вимог про нарахування державної та додаткової пенсії за період з 01.01.2007 року до 13.01.2009 року включно відмовлено; позовні вимоги про нарахування державної та додаткової пенсії за період з 14.01.2009 року залишено без змін.

На виконання вказаних вище судових рішень, відповідачем здійснено відповідний перерахунок пенсії позивачеві та нараховано кошти в сумі 72419,20 грн, що підтверджується протоколом від 16.09.2011 року.

08.01.2020 року позивач звернулася до відповідача із заявою, у якій просила провести нарахування та виплату грошової допомоги, додаткової та державної пенсій в розмірах, передбачених статтями 37, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно. Також позивач просила провести розрахунок та виплату компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії згідно з постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 15.02.2010 року по справі № 2-а-66/10.

Листом від 06.02.2020 року за № К-180/10.3-05 відповідач повідомив позивачу про відсутність підстав для перерахунку вказаних вище додаткової та державної пенсій, оскільки їх обчислення та виплата здійсненні у відповідності до вимог чинного законодавства України. Також відповідач вказав на про відсутність підстав для виплати позивачу компенсації за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строку виплати пенсії. Свою позицію відповідач обґрунтував тим, що сума перерахованої та сплаченої на виконання судового рішення пенсії носить разовий характер і не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати", за порушення строків виплати яких сплачується компенсація. Крім того, пенсійний орган повідомив позивачу, що виплата коштів, нарахованих на виконання судових рішень, проводилась Державною казначейською службою України. Щодо грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, то відповідач роз`яснив позивачу, що її нарахування та виплата належать до компетенції органів праці та соціального захисту за місцем реєстрації особи.

В апеляційній скарзі позивач наголошує, що нарахована сума згідно судових рішень (72419,20 грн.) була виплачена одним переказом 02.10.2020 року, що підтверджується випискою по картковому рахунку позивачки (а.с. 88).

Ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі Закон № 1058), яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-III (далі Закон № 2050) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до Закону № 2050 компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

За правилами, визначеними ст. 3 цього Закону, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 46 Закону № 1058, ст. 2 Закону № 2050 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Водночас, первинною умовою нарахування компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати є наявність вини відповідача.

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Судом встановлено, що виплата коштів позивачу здійснена відповідачем за період з січня 2009 року (час з якого мала нараховуватись державна та додаткова пенсія за рішенням суду) лише в жовтні 2020 року, що є порушенням строків сплати відповідачем пенсії. Таким чином, несвоєчасна виплата відповідних сум відбулась з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.

Відсутність відповідного бюджетного фінансування органу Пенсійного фонду України для своєчасної виплати нарахованої на виконання рішення суду пенсії не звільняє пенсійний орган від обов`язку компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати відповідно до вищевказаних норм.

Відповідно до п.7 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затв. постановою КМУ від 21.02.2001 року № 159 компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, зокрема, коштів Пенсійного фонду, фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Водночас, розрахунок сум виплат, які мають бути здійснені позивачу, в тому числі і як компенсація втрати частини грошових доходів, є виключною компетенцією відповідача.

Суд першої інстанції не мав можливості встановити вказані обставини, оскільки на час винесення оскаржуваного рішення нараховані суми компенсації не були виплачені позивачу. Проте, враховуючи тривале невиконання рішення суду, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Щодо вимоги позивача про виплату щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства колегія суддів зазначає наступне.

Ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) встановлювала, що громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 20.09.2005 року № 936, розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня за програмами є структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних і Київської міської держадміністрацій, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім м. Києва) рад, Фонд соціального захисту інвалідів. Виплата компенсацій та допомоги певних видів, передбачених Законом, проводиться центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім м. Києва) рад (далі - уповноважений орган) за місцем фактичного проживання (перебування) працюючих та непрацюючих громадян, у тому числі пенсіонерів, працюючим і непрацюючим громадянам і пенсіонерам, зокрема пенсіонерам та особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби та інших органів, громадянам, що провадять підприємницьку діяльність без утворення юридичної особи, громадянам, які працюють у громадян, що провадять підприємницьку діяльність без утворення юридичної особи.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказані позовні вимоги заявлені не до того відповідача. Відповідачем має бути відповідний орган соціального захисту населення.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 308,311,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року у справі № 460/1182/20 скасувати в частині відмови здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії та прийняти в цій частині постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33028, ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії з 14.01.2009 по жовтень 2020 року.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 10 лютого 2021 року