Справа № 640/228/19
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/228/19 Суддя (судді) першої інстанції: Федорчук А.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г. В.

суддів: Мєзєнцева Є. І., Парінова А.Б.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року

у справі №640/228/19

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича,

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2019 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі - позивач) з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (надалі - відповідач 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - відповідач 2), в якому просив суд:

- визнати бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича протиправною та зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виконати рішення Печерського районного суду м. Києва від 12.10.2015 року по справі №757/18966/15-ц, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду міста Києва;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування з рахунку № НОМЕР_2 , який відкритий на підставі договору №007-28004-170215 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів від 17 лютого 2015 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) до загального реєстру вкладників для здійснення виплат коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором №007-28004-170215 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів від 17 лютого 2015 року;

- стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору та витрати на адвокатські послуги за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- винести окрему ухвалу, якою повідомити прокуратуру м. Києва про умисне невиконання посадовими особами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення Печерського районного суду по справі №757/18966/15-ц з метою внесення відомостей про кримінальне правопорушення та притягнення їх до кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 382 КК України.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як управитель банку, зобов`язана виконати рішення суду. Однак, неодноразові звернення позивача стосовно виконання рішення суду залишені без задоволення, а судове рішення - без виконання.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням позивачем (надалі - апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій останній просить частково скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги та відшкодувати судові витрати.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що при винесенні рішення судом першої інстанції застосовано лише один нормативний акт - Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» без врахування норм Цивільного Кодексу України, Конвенції та практики Європейського суду. Крім того, апелянт звертає увагу, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тим обставинам, що відповідачі ухиляються від виконання рішення Печерського районного суду по справі №757/18966/15-ц, яке набрало законної сили та підлягає обов`язковому виконанню. Також, апелянт звертає увагу, що ним доведено та надано суду першої інстанції докази того, що відповідачем не вчинено жодних дій протягом 2015 -2020 року щодо включення позивача до реєстру вкладників банку, а наданий в травні лист взагалі суперечить вимогам законодавства, оскільки Уповноважена особа банку повідомила позивача про зарахування коштів за рішенням суду в гривнях на рахунок, який відкритий позивачем в іноземній валюті.

Під час розгляду справи в письмовому провадженні позивачем надано суду апеляційної інстанції додаткові докази щодо відсутності коштів на рахунку позивача станом на 29 грудня 2020 року.

Відповідачами письмового відзиву на апеляційну скаргу не надано на час прийняття постанови у даній справі.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що згідно договору дарування валютних цінностей (грошових коштів) від 17.02.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кочергою Г.Г., позивачу було подаровано частину коштів, які знаходилися на поточному рахунку у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" № НОМЕР_4 у сумі 3000 доларів США.

У відповідності до п.4 вищезазначеного договору дарування, право власності на подаровані валютні цінності у Обдаровуваного виникає з моменту підписання даного договору та його нотаріального посвідчення, тобто право власності на подаровані позивачу кошти у сумі 3000 доларів США виникло саме 17.02.2015 року.

Так, 17.02.2015 року між ПАТ "Дельта Банк" (банк) та ОСОБА_1 (клієнт) було укладено договір № 007-28004-170215 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, відповідно до п. 1.2. якого банк відповідно до наданого клієнтом пакету документів, а також згідно із вимогами банку та чинного законодавства України відкриває клієнту поточний рахунок № НОМЕР_2 у доларах США, оформлює за ініціативою клієнта та надає в його користування електронний платіжний засіб платіжної системи Visa International та/або MasterCard (картка), а також ПІН-код до картки.

У зв`язку з цим, позивач 18.02.2015 року звернувся з заявою до ПАТ "Дельта Банк", в якій просив перерахувати з поточного рахунку № НОМЕР_4 , відкритого ОСОБА_2 , валютні кошти у сумі 3000 доларів США на рахунок № НОМЕР_2 , який відкритий на ім`я позивача 17.02.2015 року у ПАТ "Дельта Банк", згідно Договору №007-28004-170215.

У відповідь на дану заяву тимчасова адміністрація "ПАТ "Дельта Банк" повідомила позивача, що відповідно до п.2.12.19 та п.5.27 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", клієнт (Владник) не може здійснювати відступлення третім особам прав за Договором банківського вкладу без отримання попередньої письмової згоди Банку. В свою чергу, останній послався на те, що Банк не надавав письмової згоди на відступлення прав вимоги за договором банківського вкладу, на яке посилався позивач у своєму зверненні, а таким чином відсутні правові підстави для задоволення вимог про перерахування коштів.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року №150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року №51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк".

Наявними матеріалами справи підтверджується, що 20.03.2015 року, 26.06.2015 року позивач звертався до тимчасового адміністратора ПАТ "Дельта Банк" із заявами щодо здійснення перерахунку з рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_4 грошові кошти у сумі 3000,00 доларів США на поточний рахунок № НОМЕР_2 , який відкрито ОСОБА_1 та включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з одночасним включенням позивача до даного переліку та здійснення відшкодування коштів.

За результатами розгляду вказаних звернень тимчасова адміністрація ПАТ "Дельта Банк" листами від 06 квітня 2015 року та 12 травня 2015 року повідомила позивачу, що банк не надав письмової згоди на відступлення права вимоги, а відтак Фонд гарантування вкладів фізичних осіб проводить детальний аналіз депозитного портфелю в частині здійснення виплат грошових коштів, а про прийняті рішення щодо виплат буде проінформовано додатково.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 147 від 03.08.2015 строк здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" продовжено по 02.10.2015 включно.

На підставі постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 181 від 02.10.2015 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації АТ "Дельта Банк" та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" строком на 2 роки з 05.10.2015 до 04.10.2017 включно.

На офіційному сайті Фонду розміщене оголошення про те, що Фонд розпочне виплати вкладникам ПАТ "Дельта Банк" за Загальним реєстром (незалежно від часу закінчення строку депозитного договору) з 08 жовтня 2015 року.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.02.2017 року прийнято рішення № 619 "Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора", згідно із яким продовжено строки здійснення ліквідації та повноваження ліквідатора на два роки до 04.10.2019 включно.

Позивач повторно 16.07.2015 року та 29.10.2015 року звертався до Уповноваженої особи із заявами щодо здійснення перерахунку з рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_4 грошових коштів у сумі 3000,00 доларів США на поточний рахунок № НОМЕР_2 , який відкрито ОСОБА_1 та включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з одночасним включенням позивача до даного переліку та здійснення відшкодування коштів, однак позивачу повідомлено про відсутність підстав для здійснення такого включення та перерахунку.

Не погоджуючись з такою відмовою позивачем подано позов до Печерського районного суду міста Києва.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року по справі №757/18966/15-ц зобов`язано Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" перерахувати з поточного рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_4 , який відкрито 29 січня 2014р. згідно договору №001-28570-290114 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів кошти у ПАТ "Дельта Банк" грошові кошти у сумі 3 000 доларів США, що еквівалентно 80574,34 грн., але не більше суми, що знаходиться на рахунку № НОМЕР_4 , у відповідності до договору дарування валютних цінностей (грошових коштів) від 17.02.2015 року, посвідченого Кочергою Г.Г., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, який зареєстровано в реєстрі за №134, на поточний рахунок № НОМЕР_2 , який відкрито згідно договору №007-28004-170215 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів 17.01.2015р. у ПАТ "Дельта Банк".

Задовольняючи позовні вимоги, суд по справі №757/18966/15-ц виходив з того, що з огляду на зміст укладеного договору дарування, позивач є власником частини коштів, які знаходилися на поточному рахунку № НОМЕР_4 , у сумі 3000 (три тисячі) доларів США, який відкрито 29 січня 2014 р. згідно договору №001-28570-290114 на відкриття та обслуговування поточного рахунку.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 25 липня 2016 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року залишено без змін.

В ході примусового виконання вказаного рішення суду державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №52067671 від 27 жовтня 2016 року у зв`язку з тим, що Постановою №664 від 02 жовтня 2015 року Національного Банку України відкликано банківську ліцензію ПАТ "Дельта Банк", а відтак виконавчий документ підлягає направленню для подальшого виконання до уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Голуб К.В. 17 лютого 2017 року, 12 квітня 2017 року, 20 вересня 2017 року, 12 грудня 2017 року, 17 березня 2018 року звертався до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявами (вимогами) щодо виплати коштів на виконання рішення суду від 12 жовтня 2015 року та включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та виплати суми коштів.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду від 04 квітня 2019 року №772 продовжено строки здійснення процедури ліквідації виконавчої дирекції Фонду строком на один рік з 05 жовтня 2019 року до 04 жовтня 2020 року включно та, відповідно, продовжено повноваження ліквідатора банку Кадирова В.В. на цей же строк.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано сторонами, що ОСОБА_1 02 квітня 2020 року звернувся до тимчасового адміністратора ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. із заявою щодо невиконання рішення суду, у якій просив повідомити:

- коли саме було виконано рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року по справі №757/18966/15;

- яку суму перераховано на рахунок № НОМЕР_4 ОСОБА_1 ;

- чому виплату коштів ОСОБА_1 включено до четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, а не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- включити ОСОБА_1 до переліку вкладників як особу, яка має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Листом від 06 травня 2020 року №05-3419794 представник ПАТ "Дельта Банк" повідомив, що рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року в справі №757/18966/15-ц виконано та залишок коштів по рахунку ОСОБА_2 у розмірі 57110,54 грн. (еквівалент 2699,84 дол. США) перераховано на рахунок позивача № НОМЕР_2 (стор. 171 том І).

При цьому, відповідно до письмових роз`яснень та рекомендацій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб дані ОСОБА_1 включено до 4-ої черги Реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ "Дельта Банк" на суму 57 110,54 грн. Задоволення кредиторських вимог здійснюватиметься за рахунок коштів, одержаних в процесі ліквідації Банку, у строки та порядку, визначених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та в черговості, що передбачена пунктом 4 частини 1 статті 52 вказаного Закону.

Позивач, вважаючи, що його має бути включено до переліку вкладників, звернувся до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів оскарження позивача та/або скасування в судовому порядку включення ОСОБА_1 до четвертої черги реєстру акцептованих вимог. При цьому, аналіз наведених норм законодавства в сукупності свідчить про відсутність підстав для подання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування з рахунку № НОМЕР_2 , який відкритий на підставі договору №007-28004-170215 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів від 17 лютого 2015 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

В частині позовних вимог щодо зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування з рахунку № НОМЕР_2 , який відкритий на підставі договору №007-28004-170215 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів від 17 лютого 2015 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, колегія суддів.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон № 4452-VI), Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 року (надалі - Положення № 14).

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Відповідно до статті 2 Закону N 4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно частини першої статті 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Колегія суддів зазначає, що законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 2 Закону N 4452-VI уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За змістом статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється Фондом відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.

Колегія суддів звертає увагу, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовується сторонами, що 17.02.2015 року між ПАТ "Дельта Банк" (банк) та ОСОБА_1 (клієнт) було укладено договір № 007-28004-170215 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, відповідно до п. 1.2. якого банк відповідно до наданого клієнтом пакету документів, а також згідно із вимогами банку та чинного законодавства України відкриває клієнту поточний рахунок № НОМЕР_2 у доларах США, оформлює за ініціативою клієнта та надає в його користування електронний платіжний засіб платіжної системи Visa International та/або MasterCard (картка), а також ПІН-код до картки.

Позивач 18.02.2015 року звернувся з заявою до ПАТ "Дельта Банк" в якій просив перерахувати з поточного рахунку № НОМЕР_4 , відкритого ОСОБА_2 , валютні кошти у сумі 3000 доларів США на рахунок № НОМЕР_2 , який відкритий на ім`я позивача 17.02.2015 року у ПАТ "Дельта Банк", згідно Договору №007-28004-170215.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що ПАТ "Дельта Банк" не вчинялись жодні дії щодо перерахування коштів на рахунок позивача з рахунку ОСОБА_2 , що і зумовило позивача в подальшому звернутися до суду.

Так, Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року по справі №757/18966/15-ц зобов`язано Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" перерахувати з поточного рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_4 , який відкрито 29 січня 2014р. згідно договору №001-28570-290114 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів кошти у ПАТ "Дельта Банк" грошові кошти у сумі 3 000 доларів США, що еквівалентно 80574,34 грн., але не більше суми, що знаходиться на рахунку № НОМЕР_4 , у відповідності до договору дарування валютних цінностей (грошових коштів) від 17.02.2015 року, посвідченого Кочергою Г.Г., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, який зареєстровано в реєстрі за №134 на поточний рахунок № НОМЕР_2 , який відкрито згідно договору №007-28004-170215 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів 17.01.2015р. у ПАТ "Дельта Банк".

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 25 липня 2016 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року залишено без змін.

Колегія суддів звертає увагу, що задовольняючи позовні вимоги, суд по справі №757/18966/15-ц виходив з того, що з огляду на зміст укладеного договору дарування позивач є власником частини коштів, які знаходилися на поточному рахунку № НОМЕР_4 , у сумі 3000 (три тисячі) доларів США, який відкрито 29 січня 2014 р. згідно договору №001-28570-290114 на відкриття та обслуговування поточного рахунку.

У відповідності до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 N 1402-VIII та статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Позивачем під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції надано довідку №05-3422095 від 29.12.2020 року видану представником ПАТ "Дельта Банк", в якій зазначено, що на рахунку № НОМЕР_4 наявні кошти в розмірі 0,0 дол. США.

Колегією суддів досліджено матеріали справи встановлено, що відповідачем 1 протягом 2016 - травня 2020 року, тобто більше ніж 4 (чотири ) роки не вчинялися жодні дії щодо виконання рішення суду по справі №757/18966/15-ц, що в свою чергу свідчить про бездіяльність відповідача 1.

Крім того, з аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів доходить висновку, що в розумінні вищезазначених норм права та з урахуванням рішення суду по справі №757/18966/15-ц позивач є вкладником ПАТ "Дельта Банк", дані обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Щодо посилання суду першої інстанції, що матеріали справи не містять доказів оскарження позивача та/або скасування в судовому порядку включення ОСОБА_1 до четвертої черги реєстру акцептованих вимог, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано сторонами, що ОСОБА_1 02 квітня 2020 року звернувся до тимчасового адміністратора ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. із заявою щодо невиконання рішення суду, у якій просив повідомити:

- коли саме було виконано рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року по справі №757/18966/15;

- яку суму перераховано на рахунок № НОМЕР_4 ОСОБА_1 ;

- чому виплату коштів ОСОБА_1 включено до четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, а не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- включити ОСОБА_1 до переліку вкладників як особу, яка має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Листом від 06 травня 2020 року №05-3419794 представник ПАТ "Дельта Банк" повідомив, що рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року в справі №757/18966/15-ц виконано та залишок коштів по рахунку ОСОБА_2 у розмірі 57110,54 грн. (еквівалент 2699,84 дол. США) перераховано на рахунок позивача № НОМЕР_2 (стор. 171 том І).

При цьому, відповідно до письмових роз`яснень та рекомендацій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб дані ОСОБА_1 включено до 4-ої черги Реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ "Дельта Банк" на суму 57 110,54 грн. Задоволення кредиторських вимог здійснюватиметься за рахунок коштів, одержаних в процесі ліквідації Банку, у строки та порядку, визначених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та в черговості, що передбачена пунктом 4 частини 1 статті 52 вказаного Закону.

Колегія суддів критично ставиться до твердження суду першої інстанції, що позивач повинен був оскаржити рішення відповідача 1 про включення до 4 черги Реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ "Дельта Банк" на суму 57 110,54 грн, оскільки позовна заява подана до суду першої інстанції в лютому 2019 року, а інформація, яка викладена у вище зазначеному листі надана на чергове звернення позивача лише в травні 2020 року, тобто через 1 рік 3 місяці, що вкотре свідчить про бездіяльність відповідача 1.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції взагалі не досліджувалися матеріали справи та не звернуто увагу, що в Листі від 06 травня 2020 року відсутня інформація коли саме включено позивача до 4-ої черги Реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ "Дельта Банк" на суму 57 110,54 грн та в матеріалах справи відсутня інформація про дані обставини з посиланням на рішення уповноваженої особи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить до висновку, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадировим Владиславом Володимировичем не вчинено жодних дій щодо подання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування з рахунку № НОМЕР_2 , який відкритий на підставі договору №007-28004-170215 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів від 17 лютого 2015 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Також, пунктом 4 частини 1 статті 52 Закону №4452-VI встановлено, що кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом.

Так, рішенням Печерського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року по справі №757/18966/15-ц зобов`язано Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" перерахувати з поточного рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_4 , який відкрито 29 січня 2014р. згідно договору №001-28570-290114 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів кошти у ПАТ "Дельта Банк" грошові кошти у сумі 3 000 доларів США, що еквівалентно 80574,34 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що сума в розмірі 80574,34 грн не перевищує суму, яка підлягає відшкодуванню за рахунок Фонду гарантування вкладів 2000000 грн, а отже посилання відповідача 1 в листі від 06 травня 2020 на пунктом 4 частини 1 статті 52 Закону №4452-VI містить виключно формальний підхід та не підтверджується жодним обґрунтуванням.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що на час прийняття даної постанови відповідачами не надано відзиву (письмових пояснень) на спростування доводів викладених позивачем в апеляційній скарзі та не надано обґрунтування, чому позивач не є вкладником в розумінні закону.

Колегія судів також враховує, що право громадянина на власність як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства закріплено в Конституції України, у якій установлено основні положення щодо власності (статті 13, 41, 142 та 143 Конституції України), закріплено рівність усіх суб`єктів права власності (статті 1 та 13 Конституції України), гарантії права власності та обов`язки власників (статті 13 і 41 Конституції України).

Крім того, стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Поширення на грошові кошти, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника), режиму права власності підтверджується положеннями статей 1058, 1066 ЦК України та статей 8, 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні", відповідно до яких, зокрема, власник рахунку має право у будь-який час розпоряджатися коштами, які перебувають на такому рахунку на умовах та у порядку, встановленому Законом та договором.

Дотримання прав вкладників банків передусім проявляється в законодавчих гарантіях повернення всієї суми вкладу та процентів на неї або доходів у іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором банківського вкладу (частина 1 статті 1058 Цивільного кодексу України). У разі визнання банку неплатоспроможним гарантією забезпечення прав вкладників є поетапне відшкодування в порядку, передбаченому законом, суми за вкладом: Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку; у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, в порядку загальних правил відшкодування за процедурами ліквідації.

Відповідно до позиції Конституційного Суду України, сформованої в Рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005, до обмеження прав належить звуження їх змісту й обсягу, проте сутність змісту основного права не може бути порушена. Крім того, у Рішенні від 22.05.2018 №5-р/2018 Конституційний Суд України зазначив, що обмеження стосовно реалізації конституційних прав не можуть бути свавільними та несправедливими, мають установлюватися виключно Конституцією й законами, переслідувати легітимну мету, бути зумовленими суспільною необхідністю її досягнення, пропорційними й обґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене, зміст статті 41 Конституції України поширюється на право вкладника - фізичної особи вимагати отримання відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, шляхом зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства АТ «Дельта Банк» надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб доповнення до переліку рахунків щодо ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерного товариства АТ «Дельта Банк», за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб".

З аналізу матеріалів справи та норм права колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції необґрунтовано прийнято рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині, при цьому не надано належної оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи та невірно застосовані норми матеріального права.

В частині позовних вимог щодо зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) до загального реєстру вкладників для здійснення виплат коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором №007-28004-170215 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів від 17 лютого 2015 року є пер дачним, а отже не підлягає задоволенню.

В частині позовних вимог щодо зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виконати рішення Печерського районного суду м. Києва від 12.10.2015 року по справі №757/18966/15-ц, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду міста Києва, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 129, 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 N 1402-VIII та статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст. 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Колегія суддів звертає увагу, що Печерським районним судом м. Києва від 12.10.2015 року по справі №757/18966/15-ц прийнято рішення, яке в силу вищезазначених норм є обов`язковим до виконання юридичною особою та його правонаступником, а тому адміністративний суд не наділений повноваженням зобов`язувати в даному випадку уповноважену особу виконати рішення суду загальної юрисдикції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що позовні вимоги позивача в частині щодо зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виконати рішення Печерського районного суду м. Києва від 12.10.2015 року по справі №757/18966/15-ц, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду міста Києва не підлягає задоволенню.

З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга апелянта підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю, оскільки прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, з ухваленням нового рішення у справі про задоволення позовних вимог частково.

Частиною 1 ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з урахуванням вимог ст.139 КАС України, витрати позивача на сплату судового збору при зверненні до суду першої інстанції з позовом, та при подачі апеляційної скарги мають бути відшкодовані за рахунок відповідача суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи пункту 1 частин 1, 2 статті 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Відповідно до статей 34, 35, 38, 47 наведеного Закону тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд, усі або частина повноважень Фонду, визначених цим Законом, можуть бути делеговані одній або кільком уповноваженим особам Фонду. Уповноважена особа Фонду у своїй діяльності підзвітна Фонду, який несе відповідальність за дії уповноваженої особи Фонду щодо процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Як встановлено п. 17 ст. 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Виходячи з аналізу наведених положень, колегія суддів доходить висновку, що судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги, підлягає сплаті за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі 1762,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року - скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб доповнення до переліку рахунків щодо ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерного товариства «Дельта Банк», за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб".

В іншій частині позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вулиця Січових Стрільців, 17).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Г. В. Земляна

Судді: Є. І. Мєзєнцев

А. Б. Парінов