Справа № 300/1349/20
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2021 р. справа № 300/1349/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Панікара І.В.

при секретарі Подольській Т.М.,

за участю:

представника позивача: Госедла О.Д.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пнівської сільської ради, Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Пнівської сільської ради - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішень від 15.11.2019 року № 41-36/19, № 45-36/19 та зобов`язання до вчинення дій , -

ВСТАНОВИВ:

18.06.2020 року ОСОБА_1 (надалі - позивач), в інтересах якої діє адвокат Госедло О.Д., звернулася до суду з адміністративним позовом до Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області (надалі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішень від 15.11.2019 року № 41-36/19, № 45-36/19 та зобов`язання до вчинення дій.

Позовні вимоги, з урахуванням їх змін та уточнень (т.1. а.с.83 - 92), мотивовані тим, що 15.11.2019 року рішенням ХХХVІ сесії Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 15.11.2019 року № 45-36/19, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 щодо надання їй дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки в аспекті рішення Надвірнянського районного суду від 21.05.2018 року по справі № 300/1349/20, останній відмовлено у наданні такого дозволу. Підставою для відмови відповідача слугував факт перебування зазначеної земельної ділянки в користуванні гр. ОСОБА_2 . Обгрунтовуючи протиправність такого рішення представник позивача зазначив, що право користування цією земельною ділянкою за гр. ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав не зареєстровано, відтак, відсутні підстави вважати, що земельна ділянка знаходиться в її користуванні. Окрім того, вказав на те, що ця земельна ділянка перебуває у користуванні гр. ОСОБА_1 та обліковується за нею в погосподарських книгах Пнівської сільської ради, за що остання сплачує земельний податок. Однак, не зважаючи на вказані факти, Пнівська сільська рада 15.11.2019 року в черговий раз відмовила в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою. Водночас, рішенням ХХХVІ сесії Пнівської сільської ради від 15.11.2019 року № 41-36/19 на спірну земельну ділянку надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 для подальшої передачі у власність для ведення селянського господарства. У 2019 році Пнівська сільська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області увійшла до складу об`єднаної територіальної громади села Пасічна Надвірнянського району, куди позивач повторно зверталася в березні 2020 року з аналогічним зверненням, однак жодної відповіді за його наслідками не отримала. З урахуванням викладеного, просить суд, визнати протиправними та скасувати рішення Пнівської сільської ради від 15.11.2019 року № 41-36/19 та № 45-36/19; визнати бездіяльність Пасічнянської сільської ради протиправною та зобов`язати Пасічнянську сільську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,0600 га. в с. Пнів, урочище "Квадрати" Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області для ведення особистого селянського господарства.

По справі здійснювався ряд наступних процесуальних дій.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.06.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (т.1, а.с.56-57).

Проте, після відкриття провадження у справі, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду документу про сплату судового збору в розмірі встановленому статтею 4 Закону України "Про судовий збір" в сумі 840,80 грн.; належних доказів на підтвердження проведеної реорганізації Пнівської сільської ради та приєднання її до Пасічнянської сільської ради об`єднаної територіальної громади або подання позовної заяви із зазначенням повного найменування другого відповідача - Пнівської сільської ради, його ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, місцезнаходження юридичної особи, відомі номери засобів зв`язку та офіційної електронної адреси (т.1, а.с.81-82).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 року продовжено розгляд справи та залучено до участі у справі № 300/1349/20 в якості співвідповідача - Пнівську сільську раду Надвірнянського району Івано-Франківської області (т.1, а.с.95-96).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 року задоволено клопотання представника ОСОБА_2 та залучено ОСОБА_2 до участі в справі № 300/1349/20 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Пнівської сільської ради (т.1, а.с.112-113).

Ухвалою від 19.10.2020 року суд відмовив в задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про залишення позовної заяви без розгляду (т.1, а.с.145-148).

В ході розгляду справи її розгляд неодноразово відкладався у зв`язку з мотивованими клопотаннями сторін, окрім того, як наслідок неподання витребуваних доказів та необхідності застосування заходів процесуального примусу.

Головуючий по справі суддя Панікар І.В. в період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року перебував у відпустці, в періоди з 03.08.2020 року по 06.08.2020 року та з 04.01.2021 року по 13.01.2021 року суддя перебував на листку тимчасової непрацездатності, у зв`язку з чим, 60-денний строк розгляду справи продовжено.

Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися.

Згідно частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, керуючись частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підлягає вирішенню за наявними в ній матеріалами.

Водночас, 20.10.2020 року представником третьої особи - ОСОБА_2 на адресу суду подано письмові пояснення по справі № 300/1349/20 (т.1, а.с.156-158). Зокрема, у ньому представник зазначив, що рішенням Надвірнянського районного суду від 21.05.2018 року у справі № 348/1369/17, яке вступило в законну силу - 01.11.2018 року, позов ОСОБА_1 до Пнівської сільської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення сесії і зобов`язання вчинити дії - задоволено та, зокрема, зобов`язано Пнівську сільську раду розглянути на сесії заяву про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, в частині передачі земельної ділянки АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,0579 га. При цьому вказав на те, що зважаючи на бездіяльність сільської ради, позивач, згідно норм чинного законодавства, мала можливість із 01.12.2018 року (через місяць з дня вступу рішення в силу) без погодження з Пнівською сільською радою розпочати виготовлення проекту землеустрою на спірну земельну ділянку. Водночас, виконуючи рішення суду, Пнівська сільська рада 15.11.2019 року вирішила відмовити ОСОБА_1 у наданні дозволу для виготовлення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, на підставі п.6 ст. 118 Земельного кодексу України, саме з підстав користуванням вказаною земельною ділянкою ОСОБА_2 і не надання останньою згоди на вилучення земельної ділянки, внаслідок чого, рішення про відмову є вмотивованим. Також звернув увагу суду, що у повторній заяві вже до Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 13.02.2020 року, позивач просила надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,06 га, що не відповідає змісту судового рішення у справі № 348/1369/17.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з підстав наведених ним у позовній заяві.

Представник відповідача - Пнівської сільської ради в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача - Пасічнянської сільської ради в судове засідання не з`явився, водночас, на адресу суду направив клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи в судове засідання від 25.01.2021 р. не з`явився, водночас, будучи присутнім в окремих попередніх судових слуханнях, щодо можливості задоволення позову заперечив, з підстав наведених ним у письмових поясненнях до позову.

Частиною 1 статті 205 КАС України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку, визначеному статтею 262 КАС України, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21.05.2018 року у справі № 348/1369/17 позов ОСОБА_1 до Пнівської сільської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення сесії і зобов`язання вчинити дії - задоволено. Визнано незаконним та скасовано частково рішення сесії Пнівської сільської ради від 30 березня 2017 року № 0314/17 про надання дозволу ОСОБА_2 , жительці АДРЕСА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність, в частині передачі земельної ділянки АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,0579 га. Зобов`язано Пнівську сільську раду розглянути на сесії заяву про надання дозволу ОСОБА_1 , жительці АДРЕСА_3 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, в частині передачі земельної ділянки АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,0579 га. Стягнуто з Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області (, юридична адреса: с. Пнів, вул. УСС, Надвірнянського району Івано-Франківської області) в корить ОСОБА_1 1280 грн. 00 коп. (одну тисячу двісті вісімдесят гривень) сплаченого судового збору (т.1, а.с.20-23).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21.05.2018 року у справі № 348/1369/17 - без змін (т.1, а.с.24-28).

15.11.2019 на ХХХVI сесії Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області розглянуто рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21.05.2018 у справі № 348/1369/17, про що прийнято рішення № 45-36/19 "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність", яким відмовлено громадянці ОСОБА_1 , жительці АДРЕСА_3 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки № НОМЕР_1 для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,0600 га. в с. Пнів, урочище "Квадрати" Пнівської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області, оскільки земельна ділянка орієнтовною площею 0,0579 в с. Пнів, урочище "Квадрати" Пнівської сільської ради знаходиться в користуванні ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_2 та погодження на вилучення земельної ділянки з її користування вона не надавала (а.с.18).

Водночас, 15.11.2019 на ХХХVI сесії Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області розглянуто заяву ОСОБА_2 від 12.11.2019, про що прийнято рішення № 41-36/19 "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка передається у власність", яким ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка передається у власність, а саме земельна ділянка АДРЕСА_3 , для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,0579 га. (а.с.17).

В подальшому, 13.02.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Пасічнянської сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0600 га. в с.Пнів, урочище "Квадрати" Пнівської сільської ради для ведення особистого селянського господарства (т.1, а.с.33).

Листом від 12.03.2020 року за № Д-90/02.2-19 Пасічнянська сільська рада повідомила позивача, що 15.11.2019 року Пнівською сільською радою прийнято рішення № 45-36/19 про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0600 га. в с.Пнів, урочище "Квадрати" Пнівської сільської ради для ведення особистого селянського господарства (а.с.36).

Не погоджуючись із вищевказаними рішеннями Пнівської сільської ради та бездіяльністю Пасічнянської сільської ради, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного їх правового регулювання.

Відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частини 2 статті 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Положеннями частини 3 статті 116 ЗК визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 4 статті 116 ЗК, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Згідно положень частини 1 статті 118 ЗК, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Відповідно до частини 2 статті 118 ЗК, рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Частиною 6 статті 118 ЗК визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до частини 7 статті 118 ЗК, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно положень частин 10 та 11 статті 118 ЗК відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Отже, частиною 7 статті 118 ЗК України визначено вичерпний перелік підстав відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

В даному аспекті, щодо обґрунтованості вимог стосовно визнання протиправним та скасування рішень Пнівської сільської ради від 15.11.2019 року за № 41-36/19 та № 45-36/19, суд зазначає наступне.

З огляду на предмет виниклого спору, в ході розгляду справи, суд ухвалами від 12.11.2020 та 24.12.2020 витребував у Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області інформацію щодо наявності долучених до заяви ОСОБА_2 від 12.11.2019 та заяви ОСОБА_1 від 24.03.2017 документів, у відповідності до вимог статті 118 Земельного кодексу України.

На виконання вимог вищевказаних ухвал суду, на адресу суду 15.12.2020 року від Пасічнянської сільської ради надійшли копії наступних документів: заява ОСОБА_2 від 12.11.2019 року та долучений до неї кадастровий план земельної ділянки; заява ОСОБА_1 від 24.03.2017 року, долучений кадастровий план земельної ділянки та акт прийому-передачі межових знаків на зберігання (т.1, а.с. 212-214, 242-249).

Судом встановлено, що як ОСОБА_2 до заяви від 12.11.2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,0579 га. для ведення особистого селянського господарства, так і ОСОБА_1 до заяви від 24.03.2017 щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,14 га. подали всі передбачені нормами Земельного кодексу України документи.

Як вже зазначалось судом, положеннями частини 7 статті 118 ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, серед яких, невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, з огляду те, що обставин, які визначені частини 7 статті 118 ЗК України стосовно заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в обох випадках не існувало, то і підстав для відмови у наданні такого дозволу вказаним громадянам у Пнівської сільської ради не було.

З урахування наведених висновків, суд приходить до переконання щодо відсутності передумов для задоволення вимог позивача в частині визнання протиправним та скасування рішення № 41-36/19 "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка передається у власність", яким ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка передається у власність, а саме земельна ділянка АДРЕСА_3 , для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,0579 га.

Водночас, на думку суду, такі передумови наявні стосовно можливості визнання протиправним та скасування рішення № 45-36/19 "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність", яким відмовлено громадянці ОСОБА_1 , жительці АДРЕСА_3 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки № НОМЕР_1 для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,0600 га. в с. Пнів, урочище "Квадрати" Пнівської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області, проте, виключно в частині земельної ділянки площею 0,0579 га, з огляду на таке.

За змістом частини 4 статті 78 КАС України, обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, за змістом рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21.05.2018 року у справі № 348/1369/17, яке набрало законної сили 01.11.2018 року, судом встановлено, що 24 березня 2017 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Пнівської сільської ради про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність, в тому числі і площею 0,14 га в с. Пнів в урочищі Квадрати для ведення особистого селянського господарства. Згідно погосподарських книг Пнівської сільської ради за ОСОБА_1 обліковується земельна ділянка в с. Пнів, площею 0,14 га для веденння особистого селянського господарства. За користування даною земельною ділянкою позивачем щорічно сплачується земельний податок, що підтверджується копіями квитанцій про сплату земельного податку та довідкою Надвірнянського Об`єднаної державної державної податкової інспекцій ГУДФС в Івано-Франківькій області від 16.05.2017р. ОСОБА_1 22.02. 2017 р. зверталась до сільської ради із заявою про вирішення питання щодо користування спірною земельною ділянкою, площею 0,14 га в с. Пнів в урочищі Квадрати для ведення особистого селянського господарства та просила допомоги у поверненні її земельної ділянки у ОСОБА_2 . Згідно витягу з протоколу засідання комісії з питань земельних відносин сільского та лісового господарства Пнівської сільської ради від 28.03.2017р. звернення ОСОБА_1 від 22.02.2017р. про спірну земельну ділянку в с. Пнів в урочище Квадрати, орієнтовною площею 0,06 га для ведення с/г розглянуто, разом з тим замість рекомендувати комісія вирішила надати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дозволи на виготовленння проектів землеустроїв щодо відведення земельних ділянок в урочищі Квадрати відповідно 0,06 га площею та 0,08 га., поділивши земельні ділянки. Заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були розглянуті 30.03.2017 р. на чотирнадцятій сесії сьомого скликання Пнівської сільської ради. На засіданні вищевказаної сесії сільської ради розглянуто заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та Рішенням № 12-13/17р .надано дозвіл вказаній особі на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність земельної ділянки в урочищі Квадрати площею 0,0579 га за рахунок земель комунальної власності, яка була у користуванні. В той же час, наступним питанням розглянуто заяву ОСОБА_1 , про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, в тому числі площею 0,14 га в ур. Квадрати, однак Рішенням № 12-14/17 надано дозвіл вказаній особі на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність частини земельної ділянки в урочищі Квадрати площею 0,08 га за рахунок земель комунальної власності, яка була у користуванні без спірної земельної ділянки. При цьому належного обгрунтування відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на частину спірної ділянки відповідач не зазначив у своєму рішенні.

На підставі викладеного, Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у вказаній справі визнав незаконним та скасував в частині рішення Пнівської сільської ради № 12-13/17р. яким надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність земельної ділянки в урочищі Квадрати площею 0,0579 га за рахунок земель комунальної власності (т.1. а.с. 20-23).

Зазначене, дозволяє суду критично поставитись до обґрунтувань викладених в оскаржуваному рішенні відповідача від 15.11.2019 за № 45-36/19 стосовно перебування земельної ділянки розміром 0.0579 га., що розташована в с.Пнів, урочище "Квадрати" Пнівської сільської ради в користуванні ОСОБА_2 , а відтак і в необхідності її погодження на вилучення такої ділянки з користування, оскільки жодних правовстановлюючих документів, які б підтверджували таке право ОСОБА_2 суду не надано.

Таким чином, на переконання суду, відповідач - Пнівська сілька рада у своєму рішенні від 15.11.2019 за № 45-36/19 дійшов до необґрунтованих висновків щодо підстав для відмови ОСОБА_1 .

Водночас, в даному аспекті, суд зазначає, що Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у справі № 348/1369/17, також зобов`язав Пнівську сільську раду розглянути на сесії заяву про надання дозволу ОСОБА_1 , жительці АДРЕСА_3 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, в частині передачі земельної ділянки АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,0579 га.

Отже, виходячи із загальних положень Конституції України, зокрема, статті 129-1, за змістом якої судові рішення є обов`язковими до виконання, відповідач вирішуючи заяву ОСОБА_1 зобов`язаний був розглянути її в межах резолютивної частини такого рішення, тобто в межах площі земельної ділянки розміром 0,0579 га. Внаслідок чого, обґрунтованими є вимоги позивача виключно в частині визнання протиправним та скасування рішення Пнівської сілької ради від 15.11.2019 за № 45-36/19 в частині, що не перевищує зазначену площу.

Щодо вимоги до Пасічнянської сільської ради про зобов`язання надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,0600 га. в с. Пнів, урочище "Квадрати" Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області для ведення особистого селянського господарства, суд зазначає наступне.

Позивачем фактично звернено позовні вимоги до двох відповідачів, а саме: Пнівської сільської ради та Пасічнянської сільської ради Івано-Франківської області, при цьому, обгрунтовуючи необхідність звернення щодо скасування рішень Пнівської сільської ради, позивач за змістом позовної заяви, вказав на факт утворення Пасічнянської сільської об`єднаної територіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області до складу якої уввійшла, у тому числі, і Пнівська сільська рада, яка і є, на думку позивача, належним відповідачем по даній справі, в частині вимог щодо зобов`язання до вчинення певних дій та визнання бездіяльності протиправною.

На підтвердження викладеного, позивачем надано суду Постанову ЦВК за № 1920 від 11.10.2019 року «Про перші вибори депутатів сільських, селищних, міської рад об`єднаних територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міського голів 22 грудня 2019 року», якою оголошено про початок виборчого процесу та призначено перші вибори, у тому числі, депутатів та голови до Пасічнянської сільської об`єднаної територіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Водночас, згідно положень статті 8 ЗУ "Про добровільне об`єднання територіальних громад", об`єднана територіальна громада вважається утвореною за цим Законом з дня набрання чинності рішеннями всіх рад, що прийняли рішення про добровільне об`єднання територіальних громад, або з моменту набрання чинності рішенням про підтримку добровільного об`єднання територіальних громад на місцевому референдумі та за умови відповідності таких рішень висновку, передбаченому частиною четвертою статті 7 цього Закону.

Відповідно до статті 8-3 ЗУ "Про добровільне об`єднання територіальних громад", повноваження сільської, селищної ради та сільського, селищного голови територіальної громади, що приєдналася до сільської, селищної об`єднаної територіальної громади, припиняються з моменту офіційного оголошення відповідною територіальною виборчою комісією на сесії сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади рішення про підсумки додаткових виборів та визнання повноважень не менше половини депутатів від територіальної громади, що приєдналася, обраних на виборах до сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади.

З дня припинення повноважень сільською, селищною радою територіальної громади, що приєдналася до об`єднаної територіальної громади, у порядку, визначеному цим Законом, здійснюється реорганізація відповідних юридичних осіб - сільської, селищної ради, її виконавчого комітету шляхом їх приєднання до відповідних юридичних осіб - сільської, селищної, міської ради, її виконавчого комітету об`єднаної територіальної громади. Після завершення реорганізації відповідні юридичні особи - сільська, селищна рада, її виконавчий комітет припиняються у порядку, визначеному цим Законом.

Об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальної громади, що приєдналася до об`єднаної територіальної громади, з дня припинення повноважень сільською, селищною радою територіальної громади, що приєдналася до об`єднаної територіальної громади.

Відповідні юридичні особи - сільська, селищна, міська рада, її виконавчий комітет об`єднаної територіальної громади є правонаступниками прав та обов`язків відповідних юридичних осіб - сільської, селищної ради, її виконавчого комітету територіальної громади, що приєдналася до об`єднаної територіальної громади, з дня припинення повноважень сільською, селищною радою територіальної громади, що приєдналася до об`єднаної територіальної громади.

З аналізу вищевказаних правових норм, суд приходить до переконання, що виключно факт офіційного оголошення відповідною територіальною виборчою комісією на сесії сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади рішення про підсумки додаткових виборів та визнання повноважень не менше половини депутатів від територіальної громади, що приєдналася, обраних на виборах до сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади, а також завершення необхідних реорганізаційних заходів та реєстрація нової юридичної особи - новоутвореної ОТГ, свідчить про наявність у такої особи належної правосуб`єктності та можливості участі в адміністративному процесі як належного відповідача.

Позивачем надано в судове засідання відповідну постанову Пасічнянської сільської виборчої комісії Надвірнянського району Івано-Франківської області № 22 від 27.12.2019 року, якою визнано обраними 26 депутатів до складу Пасічнянської об`єднаної територіальної громади, що дозволило суду прийти до висновку щодо можливості такого суб`єкта бути належним відповідачем в частині заявлених позовних вимог.

При цьому суд зазначає. що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі №21-1465а15.

Така правова позиція врегулювання питання щодо визначення судом ефективного способу відновлення порушеного права застосовується і Касаційними адміністративним судом у складі Верховного Суду.

Таким чином, з врахуванням висновків суду щодо протиправності рішення Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 15.11.2019 року за № 45-36/19 "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність" в частині відмови громадянці ОСОБА_1 , жительці АДРЕСА_3 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки № НОМЕР_1 для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,0597 га. в с. Пнів, урочище "Квадрати" Пнівської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області, то суд вважає за необхідне зобов`язати Пасічнянську сільську раду Надвірнянського району Івано-Франківської області надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,0597 га. в с. Пнів, урочище "Квадрати" Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області для ведення особистого селянського господарства.

В частині позовних вимог щодо визнання бездіяльності Пасічнянської сільської ради, в судовому засіданні представником позивача обгрутовано її як таку, що стосується не прийняття відповідачем рішення за заявою, з якою ОСОБА_1 13.02.2020 року звернулася до Пасічнянської сільської ради, щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0600 га. в с.Пнів, урочище "Квадрати" Пнівської сільської ради для ведення особистого селянського господарства (т.1.а.с.33-35).

В межах зазначеної позовної вимоги, суд зазначає, що як встановлено в ході розгляду справи, на вказане звернення позивача, відповідач того ж дня надав відповідь за №Д-90/02.2-19, за змістом якої поінформував його про те, що дане питання вже вирішене рішенням сесії Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 15.11.2019 року за № 45-36/19 (т.1. а.с. 36).

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 464/5990/16-а.

На підставі викладеного, суд зазначає, що з урахуванням активних дій відповідача щодо надання письмової відповіді на звернення ОСОБА_1 від 13.02.2020, в якому останній виклав свою позицію щодо обставин зазначених в даному зверненні, зокрема, в аспекті відсутності необхідності прийняття повторно рішення по питанню, яке вже вирішене в минулому - бездіяльність відсутня. Така позиція суду обумовлена тим, що на його переконання, буде очевидно невиправданим дотримання встановленого законом порядку щодо проведення процедури та прийняття рішення по предмету, щодо якого вже прийняте рішення, і виключно у спосіб оскарження такого рішення, права та інтереси особи можуть бути захищеними в належний спосіб.

Зазначене, на думку суду, виключає обґрунтованість вимог позивача в цій частині, а отже, і можливість їх задоволення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд також враховує частину 2 статті 2 КАС України, відповідно до приписів якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно положень частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, всупереч наведеним вимогам, відповідачі як суб`єкти владних повноважень не довели в повному об`ємі правомірності своїх дій.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про необхідність часткового задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, слід стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Пнівської сільської ради, Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Пнівської сільської ради - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішень від 15.11.2019 року № 41-36/19, № 45-36/19 та зобов`язання до вчинення дій - задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 15.11.2019 року за № 45-36/19 "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність" в частині відмови громадянці ОСОБА_1 , жительці АДРЕСА_3 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки № НОМЕР_1 для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,0597 га. в с. Пнів, урочище "Квадрати" Пнівської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

Зобов`язати Пасічнянську сільську раду Надвірнянського району Івано-Франківської області (, вул.Софії Галечко, 127, с.Пасічна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78432) надати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ) дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,0597 га. в с. Пнів, урочище "Квадрати" Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області для ведення особистого селянського господарства.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до задоволених вимог стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області (, вул.Софії Галечко, 127, с.Пасічна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78432) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ) сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок ривень вісімдесят копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ).

Відповідачі:

Пасічнянська сільська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області (, вул.Софії Галечко, 127, с.Пасічна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78432).

Пнівська сільська рада (, вул. Софії Галечко, 127, с. Пасічна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78432).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Пнівської сільської ради - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_5 ).

Суддя Панікар І.В.

Рішення складене в повному обсязі 01 лютого 2021 р.