Справа № 440/6794/20
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2021-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/6794/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/6794/20 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до Приватного акціонерного товариства "Завод "Лтава" про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій,

В С Т А Н О В И В:

20 листопада 2020 року начальник Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - ГУПФ в Полтавській області, позивач) ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Завод "Лтава" (надалі - ПрАТ "Завод "Лтава", відповідач), в якому просить суд стягнути з відповідача невідшкодовану суму витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за Списком №1 та за Списком №2, за період жовтень - листопад 2017 року, липень - вересень 2020 року в сумі 60 240,29 грн.

В обґрунтування позову вказує на порушення відповідачем положень ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п. 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, що затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, в частині невиконання власного обов`язку страхувальника з перерахування пенсійному органу зазначених у розрахунках місячних сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій до 25 числа поточного місяця.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 25.11.2020 позовну заяву залишено без руху.

Після усунення недоліків, ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

04.01.2021 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить суд залишити без розгляду позов у частині вимог щодо відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за Списком №2, за період жовтень - листопад 2017 року у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. В іншій частині позовних вимог просить відмовити у задоволенні позову, зокрема в частині стягнення витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за Списком №2, за період липень-вересень 2020 року по пенсіонерам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Такі вимоги відповідач обґрунтовує тим, що позивачем безпідставно включено до розрахунків суми витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пільгових пенсій за липень-вересень 2020 року гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які працювали на заводі "Комплект" виробничого об`єднання "Лтава", тоді як ПрАТ "Завод "Лтава" не є правонаступником заводу "Комплект", який входив до складу Полтавського державного виробничого об`єднання "Лтава", що припинене за судовим рішенням у березні 2006 року. Крім того, наполягав на доводах відсутності у ПрАТ "Завод "Лтава" обов`язку з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій гр. ОСОБА_2 , оскільки пенсія даній особі призначена на підставі статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а не згідно зі статтею 13 цього ж Закону.

Ухвалою суду від 10.02.2021 позовну заяву ГУПФ в Полтавській області у даній справі в частині вимог щодо відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за Списком №2, за період жовтень - листопад 2017 року залишено без розгляду.

Тож предмет судового дослідження у даному випадку становлять вимоги позивача щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №1 за період липень-вересень 2020 року у розмірі 5 005,20 грн пенсіонерам ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с. 6) та за Списком №2 за той же період у розмірі 29 140,21 грн пенсіонерам ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (а.с. 7).

Розгляд даної справи, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням строків розгляду встановлених ст. 258 КАС України.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788 "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пункту "б" статті 13 цього ж Закону, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

До набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" діяв Закон України від 26.06.1997 №400/97-ВР "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до положень якого підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено ставку збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Зокрема, суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності зобов`язані відшкодовувати органам Пенсійного фонду суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених їх працівникам на пільгових умовах за списком № 2, за ставкою 100 % розміру виплаченої пенсії.

Порядок відшкодування страхувальниками витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663 (надалі - Інструкція).

За змістом підпункту 2.1.1 пункту 2.1 Інструкції платниками страхових внесків є: страхувальники - роботодавці: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до положень пункту 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з пунктом 6.7. Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Приватне акціонерне товариство (колишнє Публічне акціонерне товариство) "Завод "Лтава" (), зареєстроване як юридична особа 29.11.1994 та перебуває на обліку в ГУПФ в Полтавській області як платник страхових внесків.

Пенсійний орган надсилав до ПрАТ "Завод "Лтава" розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період липень-вересень 2020 року, призначених відповідно до частини другої прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій призначених за Списком №1 відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" по пенсіонерам ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та Списком №2 відповідно до пунктів "б-з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" по пенсіонерам ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (а.с. 12-39).

У встановлений чинним законодавством строк відповідач не відшкодував органу Пенсійного фонду фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №1, за період липень-вересень 2020 року в розмірі 5 005,20 грн та за Списком №2 у сумі 29 140,21 грн, що підтверджується відомостями картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списками №1 та № 2 (а.с. 8-11).

Разом з цим відповідач у своєму відзиві фактично визнав позов у частині вимог щодо стягнення фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком №1 по пенсіонерам ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та за Списком №2 по пенсіонеру ОСОБА_7 , оскільки будь-яких заперечень з приводу включення цих пенсіонерів до розрахунків не висловив.

Тому суд оцінку доказів у цій частині не здійснює та задовольняє вимогу пенсійного орану щодо стягнення з відповідача фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій по вищевказаним пенсіонерам відповідно до розрахунків наданих позивачем (а.с. 6-7).

Оцінюючи правомірність вимог щодо заявлених у позові до стягнення витрат на виплату і доставку пільгових пенсій по гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , суд встановив такі обставини.

Заперечуючи проти включення до розрахунків гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , відповідач стверджує, що вказані особи працювали на заводі "Комплект" ДВО "Лтава" (), який ніякого відношення до ПрАТ "Завод "Лтава" () не має, а тому й обов`язку нести тягар відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій по цим особам відповідач не має.

У зв`язку з цим суд з`ясував, що у спорі за аналогічними обставинами у справі №440/101/19 Другий апеляційний адміністративний суд, скасовуючи рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 в частині відмови у задоволенні позову, зазначив, що до пільгового трудового стажу, який дає право для призначення пенсії за Списком №2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", крім інших, гр. ОСОБА_3 зараховані періоди роботи на заводі "Комплект" виробничого об`єднання "Лтава", а тому, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів дійшла висновку про наявність у відповідача обов`язку відшкодувати позивачу витрати на виплату і доставку пільгових пенсій зазначеним особам, які працювали на заводі "Комплект" виробничого об`єднання "Лтава".

Обставини, з`ясовані судом апеляційної інстанції у справі №440/101/19, зводяться до наступного.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2015 у справі №816/1058/15-а за позовом УПФУ Октябрьського району в м. Полтава до ПАТ Завод Лтава про відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій встановлені факти щодо перетворень підприємства, яким надана інша правова оцінка, з якою погоджується колегія суддів при розгляді вказаної справи. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.10.2015 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПАТ Завод Лтава на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2015, оскільки зміст оскаржуваного рішення не дає підстав для висновку, що судом попередньої інстанції допущені порушення норм матеріального і процесуального права.

Так, вказаним рішенням у справі №816/1058/15-а встановлено обставини, що на підставі наказу виробничого об`єднання Лтава від 29.08.1979 №758 а філіалу Полтавського електромеханічного заводу надана назва Полтавський завод "Комплект" виробничого об`єднання Лтава.

Надаючи оцінку вказаному наказу, колегія суддів приходить до висновку, що ним підтверджено наявність у Полтавського заводу Комплект статусу філіалу Полтавського електромеханічного заводу, а зазначеним наказом змінилася лише назва філіалу Полтавського електромеханічного заводу, а не його підпорядкування та статус.

Пунктом 1.4. Статуту Полтавського виробничого об`єднання "Лтава" визначено, що до складу об`єднання за рішенням трудових колективів входять: Полтавський електромеханічний завод - головне самостійне підприємство; Завод "Комплект" м. Полтава (без права юридичної особи); Завод "Сектор" м. Жмеринка Вінницької області; СКБ при Полтавському електромеханічному заводі; Зіньківська філія Полтавського електромеханічного заводу, м. Зіньків Полтавської області; Техніко-торгівельний центр "Електроніка", м. Полтава. Вказані підприємства наділені правами юридичної особи.

Отже, вказаним Статутом визначено склад юридичних осіб, які входили до складу Полтавського виробничого об`єднання Лтава, в тому числі і Полтавський електромеханічний завод визначено як головне самостійне підприємство, а завод "Комплект" - без права юридичної особи, тобто у складі головного підприємства, яким за Статутом є Полтавський електромеханічний завод.

Також судами встановлено, що наказом виробничого об`єднання "Лтава" від 29.08.1979 №758"а" "О преобразовании филиала ПЭМЗ в завод "Комплект" з 01.08.1979 філію Полтавського електромеханічного заводу перейменовано на Полтавський завод "Комплект" виробничого об`єднання "Лтава".

Таким чином, зазначеним наказом підтверджено, що Завод "Комплект" знаходився у статусі філіалу Полтавського електромеханічного заводу, а вищенаведеним наказом від 29.08.1979 №758 змінено лише назву Полтавського заводу "Комплект", а не підпорядкування.

Судами встановлено, що відповідно до п. 1.2 вищенаведеного Статуту об`єднання є виробничим комплексом підприємств, яке здійснює спільну діяльність на основі централізації делегованих йому учасниками об`єднання функцій науково-технічного і виробничого розвитку.

За правилами ч. 1 ст. 1 Закону України "Про підприємства в Українській РСР", яка діяла на час затвердження статуту, підприємство визначено, як самостійний господарюючий статутний суб`єкт, який має права юридичної особи та здійснює виробничу, науково-дослідницьку і комерційну діяльність з метою одержання відповідного прибутку (доходу).

Таким чином, з аналізу наведеної норми та Статуту Полтавського ВО "Лтава" випливає, що Полтавське ВО "Лтава" було створено з метою об`єднання діяльності підприємств, які мали статус юридичної особи. Завод "Комплект" не мав статусу юридичної особи.

Отже, Завод "Комплект" у статусі філіалу Полтавського електромеханічного заводу входив до складу об`єднання, що підтверджується наказом виробничого об`єднання Лтава від 29.08.1979 №758, яким змінено назву Полтавського заводу "Комплект", як філіалу Полтавського електромеханічного заводу.

При цьому, будь-які документи про проведення поділу або реорганізації Полтавського електромеханічного заводу та виділення з його складу філіалу Полтавського заводу Комплект з приєднанням до складу ВО Лтава у статусі виробничої одиниці судовими рішеннями не встановлено та в матеріалах цієї справи відсутні.

Відповідно до ст. 37 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання).

При злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов`язки) переходить до нововиниклих юридичних осіб. При приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права і обов`язки) переходить до останньої. Майно переходить в день підписання передаточного балансу, якщо інше не передбачене законом або постановою про реорганізацію.

Згідно зі ст. 31 Цивільного кодексу Української РСР юридична особа може відкривати філіали і представництва в порядку, встановленому законодавством Союзу РСР або Української РСР

Керівник філіалу або представництва діє на підставі довіреності, одержаної від відповідної юридичної особи.

Між тим, вищенаведеними рішеннями судів не було встановлено та в матеріалах вказаної справи відсутні докази того, що в Полтавському електромеханічному заводі на момент включення його до складу об`єднання відбулася реорганізація шляхом виділення філіалу без права юридичної особи заводу Комплект та приєднання його до складу об`єднання.

У свою чергу сторонами не оспорюється, що відповідач є правонаступником ДП Полтавський електромеханічний завод.

Таким чином, філіал Полтавського електромеханічного заводу, який був його підрозділом, при перетворенні цієї юридичної особи також залишився філіалом, але вже правонаступника Полтавського електромеханічного заводу - відкритого акціонерного товариства Лтава.

У свою чергу Публічне акціонерне товариство "Завод "Лтава" є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Лтава", що підтверджується статутом та сторонами не заперечується.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вищезазначені перетворення головного підприємства не змінили статусу його філіалу - заводу "Комплект".

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на вище приведені обставини правонаступництва ПрАТ "Завод "Лтава" прав та обов`язків заводу "Комплект", на якому свого часу працювали гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , де й здобули відповідний пільговий стаж, який надає право на призначення пільгової пенсії, твердження відповідача, про відсутність у нього обов`язку відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій цим громадянам суд визнає необґрунтованими.

У зв`язку з цим вимоги позивача щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підлягають задоволенню відповідно до розрахунку наданого позивачем (а.с. 7)

Стосовно вимоги про стягнення невідшкодованої суми витрат на виплату і доставку пільгової пенсії за Списком №2 гр. ОСОБА_2 суд приймає до уваги обставини, встановлені судами в аналогічних правовідносинах в уже згаданій справі №440/101/19.

Так, відповідно до з`ясованих судами у справі №440/101/19 обставин, ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2017 у справі №816/550/17 встановлено, що відповідно до наявної в матеріалах справи копії трудової книжки гр. ОСОБА_2 підтверджено, що остання у період з 05.09.1979 по 16.07.1996 працювала на Полтавському електромеханічному заводі, на базі якого на підставі наказу Міністерства машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України від 26.10.1994 №1384а створено Відкрите акціонерне товариство "Лтава".

Відповідно до Статуту ПАТ "Завод "Лтава", останнє є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ "Лтава".

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 12.01.2012 по справі №2а-5205/2011, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2012, зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавської області призначити та нарахувати пенсію ОСОБА_2 за віком на пільгових умовах за списком №2, починаючи з 02.08.2011. При цьому у мотивувальній частині судових рішень зазначено, що дана громадянка має право на пенсію на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії довідки АТ "Лтава" підтверджено, що гр. ОСОБА_2 у період з 13.12.1979 по 16.07.1996 працювала на Полтавському електромеханічному заводі на посаді пресувальника виробів із пластмас, атестацію робочого місця проведено на підставі наказу підприємства від 27.12.1994 №571, за результатами якої згадану вище посаду віднесено до списку №2.

Наявними у матеріалах справи копіями розрахунку стажу та відомості про розподіл пільгового стажу підтверджено, що до пільгового стажу гр. ОСОБА_2 зарахований період роботи з 13.12.1979 по 21.08.1992.

Оскільки до розрахунку пільгового стажу гр. ОСОБА_2 враховані періоди роботи як до 01.01.1992, так і після цієї дати, колегія суддів зазначила, що дана особа має право на пенсію на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а не згідно з приписами статті 100 названого Закону.

Тож судами підтверджено факт того, що ОСОБА_2 працювала на Полтавському електромеханічному заводі та ВАТ "Лтава" як у період до 01.01.1992 (тобто, до дати набрання чинності Законом України "Про пенсійне забезпечення"), так і після цієї дати, у зв`язку з чим набула право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2 на підставі пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

А оскільки відповідач є правонаступником усіх прав та обов`язків Полтавського електромеханічного заводу та ВАТ "Лтава", суд дійшов висновку про наявність у ПрАТ "Завод "Лтава" обов`язку відшкодувати витрати Пенсійному фонду на виплату і доставку пільгових пенсій по вищезазначеній громадянці.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком №1 по гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та за Списком №2 по гр. ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Відтак, у даній частині позов необхідно задовольнити шляхом стягнення з ПрАТ "Завод "Лтава" витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період липень-вересень 2020 року за Списком №1 у розмірі 5 005,20 грн та за Списком №2 у розмірі 29 140,21 грн.

З огляду на обставини залишення судом без розгляду частини позовних вимог, позов належить задовольнити частково.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до Приватного акціонерного товариства "Завод "Лтава" про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Завод "Лтава" (вул. Раїси Кириченко, 72, м. Полтава, 36002, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за Списком №1, за період липень-вересень 2020 року у розмірі 5005 (п`ять тисяч п`ять) грн 20 коп та витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за Списком №2, за період липень-вересень 2020 року у розмірі 29 140 (двадцять дев`ять тисяч сто сорок) грн 21 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун