Справа № 500/625/20
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 500/625/20 пров. № А/857/15282/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Судової-Хомюк Н.М., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Колодрібського сільського голови Петрика Василя Дмитровича на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року за наслідками судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 500/625/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Колодрібської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя в 1-й інстанції Мартиць О.І.,

час ухвалення рішення 09.11.2020 року,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення 09.11.2020 року,

В С Т А Н О В И В :

03 березня 2020 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Колодрібської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 у справі №500/625/20 за позовом ОСОБА_1 до Колодрібської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення сорокової сесії сьомого скликання Колодрібської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області від 21 листопада 2019 року щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,1234 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано Колодрібську сільську раду Заліщицького району Тернопільської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1234 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для зміни її цільового призначення, згідно заяви ОСОБА_1 від 21.12.2018 (вх. №34 від 22.12.2018).

Зобов`язано Колодрібську сільську раду Заліщицького району Тернопільської області подати до суду протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення.

03 червня 2020 року Колодрібська сільська рада Заліщицького району Тернопільської області подала до Тернопільського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення у справі №500/625/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Колодрібської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

19.06.2020 від сільського голови с. Колодрібка Заліщицького району Тернопільської області через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду поступила заява про розгляд звіту Колодрібської сільської ради в адміністративній справі №500/625/20 у відсутності представника сільської ради.

22.06.2020 представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Дейнюк М.П. через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду подано клопотання про накладення на керівника Колодрібської сільської ради штрафу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, за наслідками розгляду звіту відповідача про виконання рішення суду від 04.05.2020 у справі №500/625/20, зважаючи на невиконання вказаного рішення суду.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 встановлено Колодрібській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області новий строк для надання звіту про виконання судового рішення у справі №500/625/20 до 22.08.2020.

21.08.2020 через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду поступив звіт Колодрібської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області.

03.09.2020 через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду представником позивача ОСОБА_1 адвокатом М.П.Дейнюк подано клопотання про накладення на керівника Колодрібської сільської ради ОСОБА_2 штрафу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, за наслідками розгляду звіту від 21.08.2020, зважаючи на невиконання рішення суду від 04.05.2020.

08.09.2020 Колодрібський сільський голова Петрик В.Д. подав до суду заперечення.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 встановлено Колодрібській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області новий строк для надання звіту про виконання судового рішення у справі №500/625/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Колодрібської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії до 09.10.2020.

27.10.2020 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дейнюк М.П. надійшло клопотання про накладення на керівника Колодрібської сільської ради ОСОБА_2 штрафу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб за наслідками розгляду звіту Колодрібської сільської ради відповідача як суб`єкта владних повноважень зважаючи на невиконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 у справі №500/625/20.

06.11.2020 Колодрібська сільська рада Заліщицького району Тернопільської області подала до Тернопільського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення у справі №500/625/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Колодрібської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

Одночасно, ОСОБА_2 сільським головою села Колодрібка Заліщицького району Тернопільської області надіслано заяву про розгляд звіту Колодрібської сільської ради на виконання рішення суду в адміністративній справі №500/625/20, який призначено на 09.11.2020 у відсутності представника сільської ради.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.11.2020 накладено на голову Колодрібської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області ОСОБА_2 штраф у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб - 42040 грн. 00 коп. (сорок дві тисячі сорок грн. 00 коп.); встановлено Колодрібській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області новий строк для подання звіту про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 у справі №500/625/20 - тридцять днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач сільський голова села Колодрібка Заліщицького району Тернопільської області Петрик Василь Дмитрович, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що головою сільської ради у встановлені судом строки подавалися звіти про виконання судового рішення, однак суд притягнув його до юридичної відповідальності у вигляді штрафу за відсутності будь-якої форми вини.

Звертає увагу на те, що сам сільський голова не вправі замінити рішення та дії колегіального органу чи будь-яким чином вплинути на волевиявлення депутатів при прийнятті ним колегіального рішення.

А тому, вважає, що відсутні підстави для накладення штрафу на голову сільської ради за неприйняття депутатами рішення щодо задоволення заяви позивача.

Просить скасувати ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року за наслідками судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 500/625/20 та прийняти нове, яким надати новий строк для виконання судового рішення.

08.02.2021 року від апелянта надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання несприятливі погодні умови. Однак, це клопотання задоволеним бути не може, оскільки виходячи з положень ч. 4 ст. 196 КАС України присутність осіб, які беруть участь у справі, є не обов`язковою та судом така обов`язковою не визнавалася, а відкладення справи, призведе до необґрунтованого затягування апеляційного розгляду, коли таку може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та наданих письмових пояснень позивача викладених у позовній заяві та інших документах. Крім того, розгляд вказаної справи було призначено на 02.02.2021 та відкладено на 09.02.2021.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалами суду від 22.07.2020, від 09.09.2020 встановлювалися Колодрібській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області нові строки для надання звіту про виконання судового рішення у справі №500/625/20.

Також при вирішенні питання накладення штрафу, зважаючи на те, що представником відповідача надавалися докази вчинення дій, направлених на виконання рішення суду щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1234 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для зміни її цільового призначення, згідно заяви ОСОБА_1 від 21.12.2018 (вх. №34 від 22.12.2018) штраф не накладався.

Проте в порушення вимог частини першої статті 370 КАС України як видно зі звіту Вих.№139 від 05.11.2020 рішення суду у справі №500/625/20 від 04.05.2020 повторно не виконане, що є підставою для накладення штрафу на сільського голову у встановленому порядку і розмірі.

Розглядаючи спір, апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 у справі №500/625/20 позовом ОСОБА_1 до Колодрібської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії набрало законної сили 07.08.2020 та в апеляційному порядку не оскаржувалось.

З поданих документів видно, що рішення суду від 04.05.2020 в частині надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1234 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для зміни її цільового призначення не виконане, оскільки депутати на сорок сьомій сесії сьомого скликання 02 листопада 2020 року Колодрібської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області проголосували наступним чином: за - 0; утрималися - 0; проти - 8.

Ухвалами Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.07.2020, від 09.09.2020 під час розгляду звітів встановлювалися Колодрібській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області нові строки для надання звіту про виконання судового рішення у справі №500/625/20.

Також при вирішенні питання накладення штрафу, зважаючи на те, що представником відповідача надавалися докази вчинення дій, направлених на виконання рішення суду щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1234 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для зміни її цільового призначення, згідно заяви ОСОБА_1 від 21.12.2018 (вх. №34 від 22.12.2018) штраф не накладався.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Частина 2 статті 19 Конституція України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначений статтею 382 КАС України згідно з положеннями якої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, установити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанцій може під час прийняття постанови у справі. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

Встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи, запобігає неналежному виконанню обов`язків, пов`язаних зі змістом задоволених позовних вимог. Підставами застосування таких є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що вказують на протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 зазначив, що механізм ефективного судового захисту обумовлює у необхідних випадках застосування процедури примусового виконання рішень суду. Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

Отже, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених нормами КАС України. При цьому, передбачені статтею 382 КАС України процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Як встановлено з матеріалів справи, станом на час розгляду справи судом апеляційної інстанції рішення щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1234 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для зміни її цільового призначення, згідно заяви ОСОБА_1 від 21.12.2018 не прийнято.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що невиконання рішень, постановлених національними судами, є системною проблемою України, яка констатована у багатьох рішеннях ЄСПЛ.

Так, у рішенні від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine, заява № 40450/04,) ЄСПЛ констатував порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до неї та вказав, що вони є наслідком несумісної з положеннями Конвенції практики, яка полягає в систематичному невиконанні державою-відповідачем рішень національних судів, за виконання яких вона несе відповідальність і у зв`язку з якими сторони, права яких порушені, не мають ефективних засобів юридичного захисту.

Рішення ЄСПЛ від 12 жовтня 2017 року у справі «Бурмич та інші проти України» (Burmych and Others v. Ukraine, заява № 46852/13) є продовженням пілотного рішення у зазначеній вище справі. У цьому рішенні ЄСПЛ зазначив, що в рамках процедури пілотного рішення одним із найважливіших завдань є спонукання держави-відповідача до запровадження засобу юридичного захисту для всіх потерпілих від системного порушення, а відповідальність за надання відшкодування обов`язково покладатиметься на національні органи влади. У цій справі заявники скаржилися на невиконання або тривале невиконання рішень національних судів, ухвалених на їхню користь, і з цих підстав стверджували про порушення Україною їхніх прав, гарантованих статтями 6, 13 Конвенції, а також статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. ЄСПЛ відзначив, що порушені заявниками питання вже вирішувалися у згаданому пілотному рішенні від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», проте Україна не забезпечила ефективного виконання цього рішення, що зумовило лише зростання кількості аналогічних заяв.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає уваги, що відповідно до положень статті 382 КАС України неподання звіту про виконання судового рішення має наслідком встановлення нового строку подання звіту, накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які підтверджують умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, ухилення останнього від виконання рішення суду. Накладення штрафу є заходом, який повинен застосовуватись до порушника, коли всі можливі способи впливу на його поведінку у спірних правовідносинах були застосовані і порушник незважаючи на вказане продовжує ухилення від виконання судового рішення. При цьому питання про накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту.

Ухвалами Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.07.2020, від 09.09.2020 встановлювалися Колодрібській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області нові строки для надання звіту про виконання судового рішення у справі №500/625/20.

Проте в порушення вимог частини першої статті 370 КАС України як видно зі звіту Вих.№139 від 05.11.2020 рішення суду у справі №500/625/20 від 04.05.2020 повторно не виконане, що є підставою для накладення штрафу у встановленому порядку і розмірі.

Оскільки сільський голова є головною посадовою особою територіальної громади села, очолює виконавчий комітет відповідної сільської ради, а передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до Земельного кодексу України віднесена до повноважень сільських ради, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявні підстави для накладення на голову Колодрібській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області штрафу відповідно до положень статті 382 КАС України у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

За правилами ст.139 КАС України підстав для розподілу судових витрат за цим апеляційним провадженням немає.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 229, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Колодрібського сільського голови Петрика Василя Дмитровича залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року за наслідками судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 500/625/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Н. М. Судова-Хомюк
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 10.02.2021 року