Справа № 360/3342/20
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

03 лютого 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3342/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі

судді Пляшкової К.О.,

за участю

секретаря судового засідання Моспанюк Є.С.,

представників

позивача Кім В.В. (самопредставництво),

першого відповідача не прибув,

другого відповідача Деріглазової М.О. (самопредставництво),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області до Спеціальної комісії при Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області з питань вирішення спорів, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 07 вересня 2020 року надійшов адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (далі позивач, ГУДСНСУ у Луганській області) до Спеціальної комісії при управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області з питань вирішення спорів (далі перший відповідач, Спеціальна комісія), в якому з урахуванням уточненого позову від 13 жовтня 2020 року заявлено такі позовні вимоги:

1) скасувати рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій від 17 квітня 2020 року № 1/06-1;

2) скасувати рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій від 13 липня 2018 року № 20/3031/08-1.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що УВДФССУ у Луганській області 17 квітня 2020 року направлено позивачу рішення № 1/06-1 про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі коштів Фонду, в якому визначено, що ГУДСНСУ у Луганській області не повернуто страхові кошти Фонду в сумі 160601,10 грн згідно з рішенням про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій від 13 липня 2018 року № 20/3031/08-1, у зв`язку з чим до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 16060,11 грн та нараховано пеню в сумі 2087,81 грн.

Позивач 23 квітня 2020 року надіслав до Спеціальної комісії скаргу про скасування вищезазначеного рішення, яку розглянуто на засіданні Спеціальної комісії 12 серпня 2020 року та залишено без задоволення.

Позивач не згоден з оскаржуваними рішеннями, оскільки вказана в рішенні від 13 липня 2018 року № 20/3031/08-1 заборгованість стосувалася виплат, здійсненим позивачем по листкам тимчасової непрацездатності: АГТ № 291433 за період з 29 січня 2018 року по 09 лютого 2018 року за 7 днів у сумі 9139,90 грн; АГТ № 291497 за період з 10 лютого 2018 року по 01 березня 2018 року за 20 днів у сумі 26114,00 грн; АГЮ № 658072 за період з 02 березня 2018 року по 12 квітня 2018 року за 42 дні в сумі 54839,40 грн; АГЮ № 658248 за період з 13 квітня 2018 року по 25 квітня 2018 року за 13 днів у сумі 16974,10 грн на користь звільненого зі служби цивільного захисту з 24 січня 2018 року ОСОБА_1 на підставі наказу ДСНС України від 24 січня 2018 року № 32 (по особовому складу).

Однак, не враховано, що на підставі наказу ДСНС України від 30 листопада 2018 року № 512 внесено зміни до наказу ДСНС України від 24 січня 2018 року № 32 про звільнення ОСОБА_1 , зазначивши дату його звільнення з 26 квітня 2018 року, чим фактично прийнято листки непрацездатності ОСОБА_1 , відповідно до яких він знаходився на лікарняних по 24 квітня 2018 року. Враховуючи, що трудові відносини були фактично продовжені з ОСОБА_1 до 26 квітня 2018 року, позивач вважає, що ним правомірної здійснено виплати за вказаними листками тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 , а рішення відповідача підлягають скасуванню.

Ухвалою від 14 вересня 2020 року позовну заяву залишено без руху (арк. спр. 24-26).

Позивачем 28 вересня 2020 року подано уточнену позовну заяву (арк. спр. 45-49).

Ухвалою від 05 жовтня 2020 року продовжено ГУДСНСУ у Луганській області строк для усунення недоліків позовної заяви (арк. спр. 53-54).

Позивачем 13 жовтня 2020 року подано уточнену позовну заяву (арк. спр. 57-63).

Ухвалою від 19 жовтня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання в справі; задоволено клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду (арк. спр. 89-91).

Від Спеціальної комісії 30 жовтня 2020 року надійшло клопотання про заміну відповідача, яке ухвалою від 09 листопада 2020 року задоволено частково, залучено Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (далі другий відповідач, УВДФССУ у Луганській області) до участі у справі як другого відповідача; продовжено строк підготовчого провадження в адміністративній справі на тридцять календарних днів (арк. спр. 96-97, 105, 106-107).

Від УВДФССУ у Луганській області 02 грудня 2020 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому другий відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав (арк. спр. 114-117).

Станом на дату складання акта перевірки від 23 червня 2018 року та прийняття рішення від 13 липня 2018 року № 20/3031/08-1 зміни до наказу ДСНС України від 24 січня 2018 року № 32 не вносилися, у зв`язку з чим згідно з діючими на той час документами ОСОБА_1 звільнений з посади начальника ГУДСНСУ у Луганській області з 24 січня 2018 року. Зміни щодо дати звільнення ОСОБА_1 з 24 січня 2018 року на 26 квітня 2018 року відбулися тільки 30 листопада 2018 року. Відтак посилання позивача на внесені зміни, як на підставу скасування оскаржуваних рішень, є недоречними та необґрунтованими.

Другий відповідач вважає, що ним дотримано всіх вимог законодавства при прийнятті оскаржуваних рішень, тому відсутні підстави для їх скасування.

Також УВДФССУ у Луганській області 12 січня 2021 року подано письмові пояснення (арк. спр. 169-171).

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Ухвалою від 12 січня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (арк. спр. 186).

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги повністю, надала пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві.

Перший відповідач явку свого повноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (арк. спр. 188).

Представник другого відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов та письмових поясненнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

УВДФССУ у Луганській області в період з 20 червня 2018 року по 23 червня 2018 року на підставі наказу від 18 червня 2018 року № 312-ОД та направлення від 20 червня 2018 року № 6 проведено позапланову документальну перевірку страхувальника ГУДСНСУ у Луганській області з питань правомірності призначення, нарахування та виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованій особі ОСОБА_1 за період з 20 листопада 2017 року по 25 квітня 2018 року, за результатами якої складено акт від 23 червня 2018 року № 08-11-06 (арк. спр. 77-83, 118-121, 183, 184).

Як слідує з акта, перевіркою призначення, обчислення та виплати матеріального забезпечення по тимчасовій непрацездатності застрахованій особі ОСОБА_1 встановлено такі порушення:

- пунктів 3, 25 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266, при обчисленні середньоденної заробітної плати для призначення матеріального забезпечення застрахованій особі ОСОБА_1 невірно визначено кількість календарних днів у розрахунковому періоді (грудень 2017 року), що призвело до переплати у сумі 971,96 гривень по листку непрацездатності АДЕ № 152873 у період з 03 січня 2018 року по 29 січня 2018 року;

- абзацу 1 частини першої статті 19, частини другої статті 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страхувальником ГУДСНСУ у Луганській області нараховано, призначено та виплачено за рахунок коштів Фонду матеріальне забезпечення ОСОБА_1 на загальну суму 107067,40 грн після його звільнення відповідно до листків непрацездатності: АГТ № 291433 за період з 29 січня 2018 року по 09 лютого 2018 року за 7 днів у сумі 9139,90 грн, АГТ № 291497 за період з 10 лютого 2018 року по 01 березня 2018 року за 20 днів у сумі 26114,00 грн, АГЮ № 658072 за період з 02 березня 2018 року по 12 квітня 2018 року за 42 дні в сумі 54839,40 грн, АГЮ № 658248 за період з 13 квітня 2018 року по 25 квітня 2018 року за 13 днів у сумі 16974,10 грн.

За результатами перевірки встановлено неправомірне використання коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування на загальну суму 108039,36 грн.

За наслідками проведеної перевірки УВДФССУ у Луганській області прийнято рішення від 13 липня 2018 року № 20/3031/08-1 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 162059,04 грн, у тому числі неправомірно витрачена сума страхових коштів - 108039,36 грн, штрафна санкція 54019,68 грн (50 % суми неправомірно витрачених коштів) (арк. спр. 9, 122).

Вказане рішення отримано уповноваженою особою позивача 16 липня 2018 року, що підтверджено відміткою в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (арк. спр. 123).

ГУДСНСУ у Луганській області до УВДФССУ у Луганській області подано скаргу від 24 липня 2018 року № 01-3611/11 на рішення від 13 липня 2018 року № 20/3031/08-1, за результатами розгляду якої Спеціальною комісією прийнято протокольне рішення про часткове задоволення скарги, скасування рішення в частині повернення неправомірно використаних коштів у сумі 108039,36 грн та стягнення штрафних санкцій в сумі 485,98 грн, в іншій частині рішення залишити без змін, що підтверджено протоколом засідання Спеціальної комісії від 15 серпня 2018 року № 5 (арк. спр. 21, 138, 172-176).

УВДФССУ у Луганській області звернулося до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціальної комісії про визнання протиправним та скасування рішення, оформленого протоколом від 15 серпня 2018 року № 5.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року в справі № 1240/2845/18, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року, адміністративний позов УВДФССУ у Луганській області до Спеціальної комісії, третя особа ГУДСНСУ у Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Спеціальної комісії, оформлене протоколом засідання Спеціальної комісії від 15 серпня 2018 року № 5, в частині скасування рішення УВДФССУ у Луганській області від 13 липня 2018 року № 20/3031/08-1 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування щодо повернення ГУДСНСУ у Луганській області неправомірно використаних коштів у сумі 107067 (сто сім тисяч шістдесят сім) грн. 40 коп. (арк. спр. 36-42, 64-72, 127-131, 132-135).

В мотивувальній частині рішення суду в справі № 1240/2845/18 наведений висновок, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, що Спеціальною комісією при прийнятті оскаржуваного рішення не надано належної оцінки правомірності виплати ОСОБА_1 коштів по листкам тимчасової непрацездатності: АГТ № 291433 за період з 29 січня 2018 року по 09 лютого 2018 року за 7 днів у сумі 9139,90 грн, АГТ № 291497 за період з 10 лютого 2018 року по 01 березня 2018 року за 20 днів у сумі 26114,00 грн, АГЮ № 658072 за період з 02 березня 2018 року по 12 квітня 2018 року за 42 дні в сумі 54839,40 грн, АГЮ № 658248 за період з 13 квітня 2018 року по 25 квітня 2018 року за 13 днів у сумі 16974,10 грн, та рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 липня 2018 року в справі № 812/749/18, на виконання якого проведено зазначені виплати, скасованого постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року, тому рішення Спеціальної комісії, оформлене протоколом від 15 серпня 2018 року № 5, є протиправним.

У зв`язку з несвоєчасним поверненням ГУДСНСУ у Луганській області страхових коштів Фонду в сумі 160601,10 грн згідно з рішенням про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій від 13 липня 2018 року № 20/3031/08-1 та враховуючи рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року по справі № 1240/2845/18, яке набрало законної сили 24 березня 2020 року, УВДФССУ у Луганській області прийнято рішення від 17 квітня 2020 року № 1/06-1 про застосування до ГУДСНСУ у Луганській області фінансових санкцій в таких розмірах: 16060,11 грн штрафна санкція, 2087,81 грн пеня (арк. спр. 124).

Судом встановлено, що таке рішення прийнято відповідачем без врахування суми переплати 971,96 грн по листку непрацездатності АДЕ № 152873 та штрафної санкції в сумі 485,98 грн, оскільки в цій частині рішення УВДФССУ у Луганській області від 13 липня 2018 року № 20/3031/08-1 скасовано рішенням Спеціальної комісії, оформленим протоколом від 15 серпня 2018 року № 5, яке за рішенням суду в справі № 1240/2845/18 в цій частині залишено без змін та підлягає виконанню.

Вказане рішення отримано уповноваженою особою позивача 21 квітня 2020 року, що підтверджено відміткою в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (арк. спр. 126).

ГУДСНСУ у Луганській області до Спеціальної комісії подано скаргу на рішення УВДФССУ у Луганській області від 17 квітня 2020 року № 1/06-1, за результатами розгляду якої Спеціальною комісією прийнято протокольне рішення про залишення скарги без задоволення, що підтверджено витягом з протоколу засідання Спеціальної комісії від 12 серпня 2020 року № 2 (арк. спр. 8, 10-11, 139-142).

Як слідує з витягу з протоколу, Спеціальна комісія при прийнятті оскаржуваного рішення керувалася рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року в справі № 1240/2845/18, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання.

Судом з вищеописаних доказів встановлено, що спірним питанням є правильність висновків УВДФССУ у Луганській області щодо порушення ГУДСНСУ у Луганській області абзацу 1 частини першої статті 19, частини другої статті 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та, як наслідок, правомірність рішень відповідача від 13 липня 2018 року № 20/3031/08-1 про повернення неправомірно витраченої суми страхових коштів 107067,40 грн, та застосування штрафної санкції в сумі 53533,70 грн (50 % суми неправомірно витрачених коштів), від 17 квітня 2020 року № 1/06-1 про застосування фінансових санкцій в розмірі 16060,11 грн за несвоєчасне повернення позивачем коштів Фонду в сумі 160601,10 грн та нарахування пені 2087,81 грн.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення проти задоволення таких вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1105-XIV, тут і надалі положення наведені в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Згідно з частинами першою, третьою статті 8 Закону № 1105-XIV виконавча дирекція Фонду є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду.

Виконавча дирекція є підзвітною правлінню Фонду та провадить діяльність від імені Фонду в межах та в порядку, визначених статутом Фонду та положенням про виконавчу дирекцію Фонду, що затверджується його правлінням, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду.

Робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що створюються за рішенням правління Фонду на підставі затвердженої ним структури органів Фонду. Управління виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, а також мають відділення в районах і містах обласного значення. Відділення управлінь виконавчої дирекції Фонду є відокремленими підрозділами робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що створюються за рішенням правління Фонду без статусу юридичної особи.

Робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення, що затверджується правлінням Фонду, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 9 Закону № 1105-XIV основними завданнями Фонду та його робочих органів є здійснення контролю за використанням роботодавцями та застрахованими особами коштів Фонду.

Фонд та його робочі органи відповідно до покладених на них завдань здійснюють контроль за використанням коштів Фонду, веденням і достовірністю обліку та звітності щодо їх надходження та використання, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи (пункт 6 частини другої статті 9 Закону № 1105-XIV).

Частиною першою статті 10 Закону № 1105-XIV визначено, що Фонд має право: одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій (у тому числі від органів доходів і зборів, банківських, інших фінансово-кредитних установ) та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності відомості щодо використання страхових коштів (пункт 2); перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду (пункт 3); накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону (пункт 5).

Згідно з частиною другою статті 15 Закону № 1105-XIV роботодавець зобов`язаний: надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом (пункт 1); під час перевірки правильності використання коштів Фонду та достовірності поданих роботодавцем даних надавати посадовим особам Фонду необхідні документи та пояснення з питань, що виникають під час перевірки (пункт 3); подавати в установленому порядку відповідно до законодавства відомості про: розмір заробітної плати та використання робочого часу працівників; річний фактичний обсяг реалізованої продукції (робіт, послуг), кількість нещасних випадків і професійних захворювань на підприємстві за минулий календарний рік; використання коштів Фонду за іншими визначеними цим Законом напрямами в порядку, встановленому правлінням Фонду (пункт 4); подавати звітність до Фонду у строки, в порядку та за формою, що встановлені правлінням Фонду (пункт 8); повернути Фонду суму виплаченого матеріального забезпечення та вартість наданих соціальних послуг потерпілому на виробництві у разі невиконання своїх зобов`язань щодо сплати страхових внесків (пункт 9).

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 15 Закону № 1105-XIV роботодавець несе відповідальність за, зокрема: порушення порядку використання коштів Фонду, несвоєчасне або неповне їх повернення (пункт 1).

Згідно з частиною шостою статті 15 Закону № 1105-XIV у разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

За несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів на страхувальників та інших отримувачів коштів Фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів.

Одночасно на суми несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів і штрафних санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Право застосовувати фінансові санкції та накладати адміністративні штрафи від імені Фонду мають директор виконавчої дирекції Фонду та його заступники, керівники робочих органів Фонду та їх заступники (частина восьма статті 15 Закону № 1105-XIV).

Відповідно до частини першої статті 19 Закону № 1105-XIV право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 22 Закону № 1105-XIV допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві.

Частиною другою статті 22 Закону № 1105-XIV визначено, що допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, виплачується Фондом застрахованим особам з інвалідністю, які працюють на підприємствах та в організаціях товариств УТОГ і УТОС, починаючи з першого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Застрахованим особам, які працюють на сезонних і тимчасових роботах, допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, надається не більш як за 75 календарних днів протягом календарного року.

У разі настання тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, під час перебування у щорічній (основній чи додатковій) відпустці допомога надається у порядку та розмірах, установлених цим Законом.

Відповідно до частини одинадцятої статті 22 Закону № 1105-XIV у разі настання тимчасової непрацездатності застрахованої особи у період вирішення спору про незаконність її звільнення з роботи допомога по тимчасовій непрацездатності надається за умови поновлення застрахованої особи на роботі з дня винесення такого рішення відповідним органом.

Згідно з частиною першою статті 31 Закону № 1105-XIV підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. У разі роботи за сумісництвом, за трудовим договором (контрактом) одночасно із здійсненням підприємницької чи іншої діяльності підставою для призначення допомоги є копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою (за наявності) за основним місцем роботи. Для застрахованих осіб, які одночасно здійснюють підприємницьку та іншу діяльність і не працюють на умовах трудового договору (контракту), копію листка непрацездатності засвідчує установа охорони здоров`я, яка його видає. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

Згідно з пунктом 1.3. Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 9 квітня 2008 року № 189, у цьому Положенні основні терміни та поняття вживаються в такому значенні:

Непрацездатність (утрата непрацездатності) - це стан здоров`я (функцій організму) людини, обумовлений захворюванням, травмою тощо, який унеможливлює виконання роботи визначеного обсягу, професії без шкоди для здоров`я.

Тимчасова непрацездатність - це непрацездатність особи внаслідок захворювання, травми або з інших причин, що не залежить від факту втрати працездатності (пологи, карантин, догляд за хворим тощо), яка має тимчасовий зворотний характер під впливом лікування та реабілітаційних заходів, триває до відновлення працездатності або встановлення групи інвалідності, а в разі інших причин - до закінчення причин відсторонення від роботи. Тимчасова непрацездатність застрахованих осіб засвідчується листком непрацездатності.

Випадок тимчасової непрацездатності - тимчасова непрацездатність, яка триває безперервно від початку визначеного захворювання, травми тощо, підтверджується видачою листка непрацездатності з можливим продовженням лікування в одному або декількох закладах охорони здоров`я до відновлення працездатності, що підтверджується закриттям листка непрацездатності «стати до роботи». У разі, якщо особа стала непрацездатною з приводу того самого захворювання, травми до виходу на роботу або відпрацювала неповний робочий день, випадок тимчасової непрацездатності не переривається. При виникненні іншого захворювання, травми, відпустки в зв`язку з вагітністю випадок тимчасової непрацездатності вважається новим.

Згідно із підпунктом 5.1.5 вищевказаного Положення лікуючий лікар при чергових оглядах хворого в медичній карті амбулаторного (стаціонарного) хворого відображає динаміку захворювання, обґрунтовує корекцію лікування та призначення додаткових обстежень з урахуванням стандартів медичних технологій лікувально-діагностичного процесу та протоколів надання медичної допомоги за спеціальностями, визначає термін тимчасової непрацездатності та його продовження із зазначенням номера документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, дати, з якої до якої він продовжується, та дати наступного огляду. При відновленні працездатності вносить дані клінічного огляду пацієнта, що є підставою для закриття документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, із зазначенням його номера та дати, з якої пацієнт має стати до роботи.

Відповідно до пункту 1 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 3 листопада 2004 року № 532/274/136-ос/1406 (далі Інструкція про порядок заповнення ЛН) із змінами та доповненнями, листок непрацездатності (далі - ЛН) - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів.

Згідно з пунктом 3.1 Інструкції про порядок заповнення ЛН на лицьовому боці підкреслюється слово «первинний» або «продовження» із зазначенням номера та серії попереднього ЛН у разі його продовження. Чітко вказуються: назва і місцезнаходження закладу охорони здоров`я (повністю), що підтверджуються штампом та печаткою закладу охорони здоров`я «Для листків непрацездатності»; дата видачі ЛН (цифрою вказується число, після чого літерами - назва місяця, цифрою вказується рік), прізвище, ім`я, по батькові непрацездатного (повністю); число повних років (цифрами); стать підкреслюється; місце роботи: назва і місцезнаходження підприємства, установи, організації (повністю).

У пункті 3.12 Інструкції про порядок заповнення ЛН вказано, що у графі «Звільнення від роботи» у першому стовпчику «З якого числа» дата видачі ЛН (число, місяць, рік) позначається арабськими цифрами; у другому стовпчику «До якого числа включно» дата продовження ЛН (число і місяць) позначається літерами; у четвертому стовпчику «Підпис та печатка лікаря» продовження або закриття ЛН підтверджується підписом та печаткою лікаря.

У графі «Стати до роботи» вказують словами число і місяць, коли приступити до роботи; посаду, прізвище лікаря, що засвідчується його підписом та печаткою закладу охорони здоров`я «Для листків непрацездатності». У разі продовження тимчасової непрацездатності підкреслюється «Продовжує хворіти» та зазначається номер нового ЛН (пункт 3.13 Інструкції про порядок заповнення ЛН).

Порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд), порядок прийняття рішень за результатами перевірок та процедуру оскарження рішень за результатами перевірок встановлює Інструкція про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження, затверджена постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22.12.2010 № 29, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 25.03.2011 за № 393/19131 (далі Інструкція № 29, яка була чинною на час виникнення спірних відносин).

Згідно пунктом 4.1 Інструкції № 29 за матеріалами акта перевірки та результатами розгляду заперечень страхувальника (за їх наявності) керівник органу Фонду або його заступник приймає рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій до страхувальника відповідно до статей 21, 22, 28, 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», яке надсилається страхувальнику разом з листом про результати розгляду заперечень (за їх наявності) протягом 20 календарних днів з дня підписання акта перевірки. Рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності складається за формою, наведеною у додатку 3 до цієї Інструкції.

Відповідно до пункту 4.2 Інструкції № 29 у разі несвоєчасного виконання страхувальником рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій щодо повернення коштів Фонду та сплати фінансових санкцій або виконання його не в повному обсязі на страхувальників накладається штраф та нараховується пеня відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням». Суми цих санкцій сплачуються страхувальниками за рахунок власних коштів.

Розрахунок фінансових санкцій здійснюється після закінчення строку виконання рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій на підставі копій платіжних документів про перерахування зазначених коштів, виписок банку про надходження коштів на рахунки органів Фонду, які є підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі коштів Фонду, за формою, наведеною у додатку 4 до цієї Інструкції.

Рішення про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі коштів Фонду приймається та надсилається страхувальнику протягом 20 календарних днів з дня закінчення строку, встановленого для виконання рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій.

У рішеннях зазначаються суми коштів Фонду, що підлягають поверненню органу Фонду, суми фінансових санкцій, які належить перерахувати до Фонду та в подальшому відобразити у звіті страхувальника по коштах Фонду, строк для виконання рішення та строк, передбачений законодавством для звернення страхувальника зі скаргою про перегляд цього рішення (пункт 4.3 Інструкції № 29).

З вищеописаних доказів судом з`ясовано, що за результатами проведення перевірки ГУДСНСУ у Луганській області, результати якої оформлено актом від 23 червня 2018 року № 08-11-06, встановлено неправомірне використання коштів Фонду при призначенні, обчисленні та виплаті допомоги ОСОБА_1 на загальну суму 107067,40 грн після його звільнення (24 січня 2018 року) по листкам непрацездатності:

АГТ № 291433 за період з 29 січня 2018 року по 09 лютого 2018 року за 7 днів у сумі 9139,90 грн,

АГТ № 291497 за період з 10 лютого 2018 року по 01 березня 2018 року за 20 днів у сумі 26114,00 грн,

АГЮ № 658072 за період з 02 березня 2018 року по 12 квітня 2018 року за 42 дні в сумі 54839,40 грн,

АГЮ № 658248 за період з 13 квітня 2018 року по 25 квітня 2018 року за 13 днів у сумі 16974,10 грн.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 за наказом ДСНС України від 24 січня 2018 року № 32 звільнений з посади начальника ГУДСНСУ у Луганській області відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України 24 січня 2018 року, що підтверджено копією витягу з наказу (арк. спр. 182).

В день звільнення з посади ОСОБА_1 був тимчасово непрацездатним, що підтверджено листком непрацездатності серії АДЕ № 152873, копія якого наявна в матеріалах справи (арк. спр. 177).

Оглядом цього листка непрацездатності встановлено, що у графі «Звільнення від роботи» вказано про тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 з 03 січня 2018 року, у графі «Стати до роботи» вказано 30 січня 2018 року (арк. спр. 177).

Однак, починаючи з 29 січня 2018 року, з ОСОБА_1 знову стався випадок тимчасової непрацездатності, який підтверджено листом непрацездатності серії АГТ № 291433 (арк. спр. 76, 178).

Оглядом листка непрацездатності серії АГТ № 291433 суд встановив, що цей листок непрацездатності є первинним, а з ОСОБА_1 стався новий випадок втрати працездатності.

На користь таких тверджень суду свідчать підкреслення слова «первинний» на лицьовому боці листка непрацездатності, відсутність відомостей про номер та серію попереднього листка непрацездатності, який продовжено.

Таким чином, зважаючи на пункт 1.3 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 9 квітня 2008 року № 189, Інструкцію про порядок заповнення ЛН, а також інформацію, вказану в листках непрацездатності серії АДЕ № 152873 та серії АГТ № 291433, суд погоджується з твердженнями УВДФССУ у Луганській області, що з ОСОБА_1 сталися різні страхові випадки, тому тимчасова непрацездатність, підтверджена листком непрацездатності серії АДЕ № 152873, не може вважатися такою, що триває безперервно від початку визначеного захворювання, відповідно, позивач безпідставно продовжив виплату ОСОБА_1 допомоги по тимчасовій втраті працездатності після 30 січня 2018 року, підтверджену листками непрацездатності серії АГТ № 291433, АГТ № 291497, АГЮ № 658072, АГЮ № 658248, чим допустив порушення абзацу 1 частини першої статті 19, частини другої статті 22 Закону № 1105-XIV.

На спростування вказаних обставин позивачем не надано жодних доказів.

Єдиним аргументом, з якого позивач заперечує проти висновків відповідача, є те, що наказом ДСНС України від 30 листопада 2018 року № 512 внесено зміни до наказу ДСНС України (по особовому складу цивільного захисту) від 24 січня 2018 року № 32 про звільнення ОСОБА_1 та змінено дату його звільнення з 24 січня 2018 року на 26 квітня 2018 року, про що вказно в пункті 21 постанови Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року в справі № 812/749/18 (арк. спр. 12-17).

В пункті 61 цієї постанови вказано, що Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що оскільки ДСНС України самостійно змінено дату звільнення після лікування ОСОБА_1 та оплачено відповідні лікарняні листи, то фактично ДСНС України продовжено трудові відносини з ОСОБА_1 до 25 квітня 2018 року до моменту закінчення періоду тимчасової непрацездатності і звільнено його без порушень вимог частини третьої статті 40 КЗпП України.

Однак, суд вважає за необхідне зауважити, що Верховний Суд у постанові від 09 жовтня 2019 року в справі № 812/749/18 тільки встановив факт оплати ГУДСНСУ у Луганській області лікарняних листків серії АГТ № 291433, АГТ № 291497, АГЮ № 658072, АГЮ № 658248. Проте, законність (правильність) таких дій ГУДСНСУ у Луганській області не була предметом доказування в цій адміністративній справі. Так, як слідує з описової та мотивувальної частини цієї постанови Верховного Суду, предметом доказування в справі була правомірність звільнення позивача з посади начальника ГУДСНСУ у Луганській області.

Також з описової частини постанови Верховного Суду судом з`ясовано, що ОСОБА_1 23 березня 2018 року звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до ГУДСНСУ у Луганській області, ДСНС України за вирішенням спору про незаконність його звільнення.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13 липня 2018 року в справі № 812/749/18 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені повністю, серед іншого, визнано протиправним та скасовано наказ ДСНС України від 24 січня 2018 року № 32, поновлено ОСОБА_1 на посаді в ГУДСНСУ у Луганській області з 25 січня 2018 року. Рішення суду про поновлення на посаді допущено до негайного виконання.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 липня 2018 року скасовано, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Зважаючи на вказані обставини, суд погоджується з твердженнями представника УВДФССУ у Луганській області, що у позивача відповідно до частини одинадцятої статті 22 Закону № 1105-XIV виник обов`язок по виплаті ОСОБА_1 допомоги по тимчасовій непрацездатності тільки після поновлення ОСОБА_1 на посаді, тобто після 13 липня 2018 року.

Проте, така виплата здійснена до поновлення ОСОБА_1 на посаді, а саме:

оплата лікарняного листка серії АГТ № 291433 здійснена 26 лютого 2018 року в сумі 13962,63 грн (сума Фонду 8885,31 грн) за заявкою ГУДСНСУ у Луганській області від 21 лютого 2018 року № 487;

оплата лікарняного листка серії АГТ № 291497 здійснена 02 травня 2018 року в сумі 26114,00 грн (сума Фонду 26114,00 грн) за заявкою ГУДСНСУ у Луганській області від 25 квітня 2018 року № 1195;

оплата лікарняного листка серії АГЮ № 658072 здійснена 11 травня 2018 року в сумі 54839,40 грн (сума Фонду 54839,40 грн) за заявкою ГУДСНСУ у Луганській області від 08 травня 2018 року № 1298;

оплата лікарняного листка серії АГЮ № 658248 здійснена 11 травня 2018 року в сумі 16974,10 грн (сума Фонду 16974,10 грн) за заявкою ГУДСНСУ у Луганській області від 08 травня 2018 року № 1298.

Вказані обставини підтверджені копією додатку № 1 до акта від 23 червня 2018 року № 08-11-06 - реєстром заяв-розрахунків ГУДСНСУ у Луганській області відповідно до яких Сєвєродонецьким міським відділенням УВДФССУ у Луганській області здійснено фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованій особі ОСОБА_1 по листкам непрацездатності за період з 20.11.2017 по 25.04.2018, правильність та достовірність даних якого підтверджено підписами уповноважених осіб сторін (арк. спр. 84).

Суд також вважає за необхідне зауважити, що позивач на підтвердження правильності використання коштів Фонду під час виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 за листками непрацездатності серії АГТ № 291433, АГТ № 291497, АГЮ № 658072, АГЮ № 658248 вказує на обставини, які виникли вже після оплати за цими листками непрацездатності, проведення перевірки УВДФССУ у Луганській області та прийняття рішення від 13 липня 2018 року № 20/3031/08-1, - рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді від 13 липня 2018 року та наказ ДСНС України від 30 листопада 2018 року № 512, тому жодним чином не підтверджують законність дій позивача, неправильність висновків УВДФССУ у Луганській області, вказаних в акті від 23 червня 2018 року № 08-11-06, та протиправність рішення від 13 липня 2018 року № 20/3031/08-1, оскільки не існували на час проведення перевірки та прийняття вказаного рішення, та не мають значення для прийняття рішення в даній справі.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що начальником УВДФССУ у Луганській області прийнято рішення від 13 липня 2018 року № 20/3031/08-1 про повернення неправомірно витраченої суми страхових коштів 107067,40 грн, та застосування штрафної санкції в сумі 53533,70 грн (50 % суми неправомірно витрачених коштів) із дотриманням вимог законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, тому воно в повній мірі відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Що стосується рішення УВДФССУ у Луганській області від 17 квітня 2020 року № 1/06-1, суд зазначає таке.

Згідно з абзацами першим-третім та дев`ятим пункту 7.1 Інструкції № 29 страхувальник може оскаржити рішення органу Фонду.

Страхувальник у письмовій формі звертається до органу Фонду, який прийняв рішення, із скаргою про перегляд цього рішення. Скарга повинна бути подана органу Фонду протягом 10 календарних днів з дня отримання страхувальником рішення органу Фонду, що оскаржується.

Керівник (заступник керівника) органу Фонду за результатами розгляду скарги приймає вмотивоване рішення та надсилає його страхувальнику протягом 20 календарних днів після отримання скарги. У разі якщо орган Фонду надсилає рішення про повну або часткову відмову у задоволенні скарги, страхувальник має право звернутися протягом 10 календарних днів з дня отримання рішення про результати розгляду скарги з повторною скаргою до органу Фонду вищого рівня із дотриманням зазначеного десятиденного строку для кожного випадку оскарження та зазначеного двадцятиденного строку для прийняття рішення по скарзі або до суду у встановленому законодавством порядку.

Скарга на рішення органу Фонду, визначені абзацами другим та третім цього пункту, подана з дотриманням порядку і строків, визначених цим пунктом, зупиняє строки сплати страхових коштів та фінансових санкцій до винесення рішення органом Фонду вищого рівня або до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У зв`язку з тим, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року в справі № 1240/2845/18, яким задоволено позовні вимоги УВДФССУ у Луганській області про часткове скасування рішення Спеціальної комісії, оформленого протоколом від 15 серпня 2018 року № 5, 24 березня 2020 року набрало законної сили, строки сплати страхових коштів та фінансових санкцій за рішенням від 13 липня 2018 року № 20/3031/08-1 згідно з абзацом 9 пункту 7.1 Інструкції № 29 відновилися.

Оскільки ГУДСНСУ у Луганській області в десятиденний термін з дня набрання рішенням суду законної сили не сплачено кошти за рішенням від 13 липня 2018 року № 20/3031/08-1, суд погоджується з твердженнями представника УВДФССУ у Луганській області, що рішення від 17 квітня 2020 року № 1/06-1 прийнято відповідачем із дотриманням положень частини шостої статті 15 Закону № 1105-XIV, пункту 4.2 Інструкції № 29.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, а оскаржувані рішення УВДФССУ у Луганській області є правомірними, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити повністю.

За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем судові витрати у виді судового збору за подання даного позову покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (місцезнаходження: 93406, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Б. Ліщини, будинок 29, код за ) до Спеціальної комісії при Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області з питань вирішення спорів (місцезнаходження: 93411, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, проспект Космонавтів, будинок 16, код за ЄДРПОУ відсутній), Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (місцезнаходження: 93411, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, проспект Космонавтів, будинок 16, код за ) про скасування рішень відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 12 лютого 2021 року.

Суддя К.О. Пляшкова