Справа № 480/4158/20
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2021 року Справа №480/4158/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кравченка Є.Д.,
за участю секретаря судового засідання - Нікітас К.В.,
представника позивача - Ювченко Н.В.,
представника відповідача - Рижова С.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/4158/20
за позовом Головного управління ДПС у Сумській області
до Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№56)"
про стягнення податкового боргу,-
В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДПС у Сумській області (далі - позивач) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№56)" (далі - відповідач), в якій з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№56)» за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належить такому платнику податків податковий борг:
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, всупереч вимог Податкового кодексу України, порушив строки та повноту сплати узгоджених грошових зобов`язань, визначених на підставі податкових повідомлень-рішень, у зв`язку з чим станом на момент звернення з позовом до суду за відповідачем утворилась заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (код платежу 11010100) в сумі 281 450,48 грн., з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код платежу 14060100) в сумі 366 098,96 грн. та з земельного податку з юридичних осіб (код платежу 18010500) в сумі 121 346,00 грн., яка залишається відповідачем не сплаченою.
Ухвалою суду від 13.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, зазначивши, що частина заборгованості, яка заявлена позивачем до стягнення у позовній заяві, а саме в сумі 335038,76, раніше уже заявлялась ГУДПС у Сумській області та підлягає стягненню по рішеннях Другого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2019 року по справі № 480/1618/19 та по справі від 18.12.2019 № 480/1147/19, що набрали законної сили, і стягненню по даній справі не підлягає.
Крім того, як слідує з інтегрованої картки платника щодо нарахування пені за період з 30.04.2016 по 18.11.2016 нарахування коштів в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість було проведено податковим органом частково поза межами 1095 днів, що виключає правомірність нарахування пені на такий податковий борг.
Ухвалою суду від 03.08.2020 вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Представник Головного управління ДПС у Сумській області подав до суду письмові пояснення, в яких, посилаючись на правову позицію Верховного суду у постанові від 18.04.2019 по справі № 813/2092/15, зазначив, що предметом доказування у справі про стягнення податкового боргу є лише наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку, а не правомірність нарахованих податковим органом грошових зобов`язань.
Представник відповідача, також, подав до суду клопотання з письмовими поясненнями, в яких вказав що сплачував грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та з податку на додану вартість згідно платіжних доручень, копії яких додано до клопотання. Однак, всі зарахування оплат здійснювались позивачем на погашення податкових боргів минулих років поза межами строків давності, визначених ст. 102 ПК України, в зв`язку з чим відповідач - платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені та податкових повідомлень-рішень), а спір стосовно такої декларації та податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Ухвалою суду від 15.09.2020 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 13.01.2021 позивача Головне управління ДПС у Сумській області (ідентифікаційний код 43144399) замінено його правонаступником Головним управлінням ДПС у Сумській області як територіальним органом утвореним на правах відокремленого підрозділу (ідентифікаційний код 43995469).
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити у їх задоволенні.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Станом на дату подання уточненої позовної заяви за ДП «Підприємство ДКВС України (№56)» обліковується заборгованість:
- зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 281 450,48 грн., у тому числі: основний платіж - 71 769,07 грн.; штрафні санкції - 177 822,59 грн.; пеня - 31 858,82 грн.;
- зі сплати податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт,послуг) на суму 336 098,96 грн., у тому числі: основний платіж - 245 135,00 грн.; штрафні санкції - 21 952,76 грн.; пеня - 69 011,20 грн.;
- зі сплати земельного податку з юридичних осіб на суму 121 346,00 грн., у тому числі: основний платіж - 121 346,00 грн.
ГУ ДФС у Сумській області було проведено планову виїзну перевірку ДП «Підприємство ДКВС України (№56)» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.10.2015 року по 30.09.2018 року та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.09.2018, результати якої закріплені актом перевірки від 15.02.2019 № 179/18-28-13-04/8680750/11 (далі - Акт від 15.02.2019 №179/18-28-13-04/8680750/11).
В ході проведення документальної планової виїзної перевірки було встановлено порушення п. 31.3 ст. 31, пп. 33.1 ст. 33, п. 54.2, пп. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54, п. 57.1 ст. 57, пп. 168.1.2, пп. 168.1.4, пп. 168.1.5 п. 164.1 ст. 164 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176 ПК України.
Зазначене вище податкове повідомлення-рішення платником не оскаржувалось ні в адміністративному, ні в судовому порядку.
Крім того, ДП «Підприємство ДКВС України (№56)» було подано податкові декларації з ПДВ:
Зазначені вище податкові повідомлення-рішення платником не оскаржувались ні в адміністративному, ні в судовому порядку.
Також, «ДП «Підприємство ДКВС України (№56)» було подано податкові декларації з плати за землю:
- за січень 2019 року у розмірі 9 334,31 гри. (станом на дату подання позовної заяви вказана сума залишається несплаченою);
- за лютий 2019 року у розмірі 9 334,31 грн. (станом на дату подання позовної заяви вказана сума залишається несплаченою);
- за березень 2019 року у розмірі 9 334,31 грн. (станом на дату подання позовної заяви вказана сума залишається несплаченою);
- за квітень 2019 року у розмірі 9 334,31 грн. (станом на дату подання позовної заяви вказана сума залишається несплаченою);
- за травень 2019 року у розмірі 9 334,31 грн. (станом на дату подання позовної заяви вказана сума залишається несплаченою);
- за червень 2019 року у розмірі 9 334,31 грн. (станом на дату подання позовної заяви вказана сума залишається несплаченою);
- за липень 2019 року у розмірі 9 334,31 грн. (станом на дату подання позовної заяви вказана сума залишається несплаченою);
- за серпень 2019 року у розмірі 337,34 грн. (станом на дату подання позовної заяви вказана сума залишається несплаченою);
- за вересень 2019 року у розмірі 9 334,31 грн. (станом на дату подання позовної заяви вказана сума залишається несплаченою);
- за жовтень 2019 року у розмірі 9 334,31 грн. (станом на дату подання позовної заяви вказана сума залишається несплаченою);
- за листопад 2019 року у розмірі 9 334,31 грн. (станом на дату подання позовної заяви вказана сума залишається несплаченою);
- за грудень 2019 року у розмірі 9 334,28 грн. (станом на дату подання позовної заяви вказана сума залишається несплаченою).
- січень 2020 року у розмірі 9 334,31 грн. (станом на дату подання позовної заяви вказана сума залишається несплаченою).
Відповідачу була направлена податкова вимога № 2/257 від 17.12.2001 та податкова вимога від 15.11.2001 № 1/42 (а.с. 64, 65 т. 1).
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 вказаного Кодексу).
Згідно з п. 54.1 ст. 54, п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Пунктом 57.1 ст. 57 вказаного Кодексу, яка визначає строки сплати податкового зобов`язання, встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Пункт 54.3 ст. 54 вказаного Кодексу визначає випадки, коли контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством.
Платник податків несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого контролюючим органом узгодженого грошового зобов`язання (п. 54.5 ст. 54 вказаного Кодексу).
Згідно з п. 58.1 ст. 58 Кодексу контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:
завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;
заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.
Відповідно до п. 111.2 ст. 111, п. 116.1 ст. 116 вказаного Кодексу за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється фінансова відповідальність, яка застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.
У разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення - рішення.
Штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у разі визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання накладаються на платника податків в порядку, встановленому ст. 123 вказаного Кодексу.
Нарахування пені врегульовано ст. 129 Податкового кодексу України.
Нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків (п. 131.1 ст. 131 вказаного Кодексу).
Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 вказаного Кодексу сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом є податковим боргом.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 вказаного Кодексу у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п.п. 95.1 - 95.3 ст. 95 вказаного Кодексу контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Виходячи з вимог законодавства, несплачений платником податків Державним підприємством "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№56)" податковий борг за податковими зобов`язаннями з податку на доходи фізичних осіб у сумі 281450,48 грн., що виник на підставі податкового повідомлення-рішення, податковий борг за податковими зобов`язаннями з земельного податку у сумі 121346,00 грн., що виник на підставі податкових декларацій з земельного податку, а також податковий борг за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість у сумі 267087,76 грн., що виник на підставі податкових декларацій з ПДВ та податкових повідомлень-рішень, підлягає стягненню з відповідача.
При цьому, суд не бере до уваги аргументи відповідача про те, що всі зарахування оплат згідно платіжних доручень (а.с. 134-143, 169-179, т. 1) здійснювались позивачем на погашення податкових боргів минулих років поза межами строків давності, визначених ст. 102 ПК України, в зв`язку з чим відповідач - платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені та податкових повідомлень-рішень), а спір стосовно такої декларації та податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Так, за правилами п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відтак, у зв`язку з тим, що станом на час здійснення оплати у позивача рахувалась недоїмка по боргу минулих років, то сплата по платіжних дорученнях, які надав відповідач, зарахувалась згідно черговості виникнення боргу, а саме, на погашення боргу минулих років, а не за призначенням, на що посилається відповідач.
Тобто, кошти не були зараховані за напрямом сплати визначеного платником податків у зв`язку з наявністю податкового боргу та погашенням його згідно з черговістю його виникнення.
Також, суд враховує що правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18.04.2019 року по справі №813/2092/15, де він дійшов до наступного висновку:
"Зважаючи на те, що вимогою заявленого позову с стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо.
При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкове повідомлення- рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом дослідження у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.
Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.
Відтак, з урахуванням викладених законодавчих приписів дослідженню і оцінці підлягали питання чи набула сума податкового зобов`язання визначена контролюючим органом у податкових повідомлень-рішень статусу узгодженого грошового зобов`язання та статусу податкового боргу та з огляду на встановлене чи були правові підстави для її стягнення".
Інакше кажучи, якщо відповідач вважає, що податковим органом протиправно було нараховано йому грошові зобов`язання, він має захищати свої права шляхом оскарження відповідних податкових повідомлень-рішень в адміністративному або судовому порядку.
Натомість, якщо такі податкові повідомлення рішення є чинними, суми грошових зобов`язань за ними набули статусу податкового боргу, який не погашений платником податків, у суду відсутні підстави відмовляти у стягненні податкового боргу.
Нарахування пені врегульовано ст. 129 Податкового кодексу України.
Підставою для нарахування пені податковий орган зазначив пп. 129.1.1 п. 129.1 ст.129 Податкового кодексу України, що відображено у вказаному розрахунку.
Редакція вказаного підпункту зазнавала змін.
До 01.09.2015 року пп.129.1.1 п. 129.1 ст.129 було передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Так, 01.09.2015 року набрав чинності Закон України від 17 липня 2015 року № 655-VIII, яким у статті 129 пп. "а" п. 129.1.1 п. 129.1 Податкового кодексу України викладено в такій редакції: «а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом».
01.01.2017 набрав чинності Закон України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII, яким пп.129.1.1 п. 129.1 ст.129 Податкового кодексу України викладено в редакції, відповідно до якої нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
Згідно з п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, якою встановлені строки давності та їх застосування, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.
Пунктом 102.4 ст. 102 Кодексу визначено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктом 101.1 ст. 101 вказаного Кодексу визначено, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
Згідно з п. 101.2 ст. 101 вказаного Кодексу під терміном «безнадійний» податковий борг розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.
Пунктом 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України визначено строк давності - 1095 календарних днів.
Верховний Суд в постанові від 06.02.2018 року у справі № 807/2097/16 за позовними вимогами податкового органу про стягнення з платника податків пені зазначив, що Податковим кодексом України пеня визначена, як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, самі норми щодо порядку нарахування та сплати пені встановлені окремою главою 12, у той час як штрафні (фінансові) санкції, штрафи передбачені главою 11 «Відповідальність». Пеня, як спосіб забезпечення податкового боргу нараховується на суму податкового боргу, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання (при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків) або від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні (при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами) та закінчується, зокрема, у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Верховний Суд відмовляючи в задоволенні позову про стягнення пені зазначив, що в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу у податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.
З урахуванням вимог визначених ст. 102 ПК України та ст. 122 КАС України, дати звернення до суду з позовною заявою, відсутні правові підстави для стягнення пені, що нарахована на податковий борг, який виник до 08.07.2017.
Посилання податкового органу на те, що пеня нараховується тільки після погашення податкового боргу, суд вважає необґрунтованим, оскільки це не впливає на дію імперативної норми статті 102 ПК України, яка обмежує строки стягнення.
Відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст.129 Податкового кодексу України з розрахунку пені (у розрізі його рядків) (а.с. 107, т. 1) вбачається, що:
- пеня нарахована позивачем за несвоєчасно сплачені відповідачем грошові зобов`язання, що набули статусу податкового боргу 31.05.2016, 31.05.2016, 31.05.2016, 11.03.2016, 29.06.2016, 29.06.2016, 29.06.2016, 30.07.2016, 30.07.2016, 30.07.2016, 29.08.2016, 29.08.2016, 29.08.2016, 29.08.2016, 29.09.2016, 15.07.2016, 15.07.2016, 15.07.2016, 29.10.2016, 29.10.2016, 02.08.2016, 02.08.2016, 10.08.2016, 29.08.2016, 29.08.2016, 29.08.2016, 29.08.2016, 29.11.2016, 29.11.2016, 29.11.2016, 29.11.2016, 29.11.2016, 30.12.2016, 30.12.2016, 11.10.2016, 31.10.2016, 29.01.2017, 29.01.2017, 22.11.2016, 01.03.2017;
- 1095 денний строк з дня виникнення податкового боргу сплинув відповідно 31.05.2019, 31.05.2019, 31.05.2019, 11.03.2019, 29.06.2019, 29.06.2019, 29.06.2019, 30.07.2019, 30.07.2019, 30.07.2019; 29.08.2019, 29.08.2019, 29.08.2019, 29.08.2019, 29.09.2019, 15.07.2019, 15.07.2019, 15.07.2019, 29.10.2019, 29.10.2019, 02.08.2019, 02.08.2019, 10.08.2019, 29.08.2019, 29.08.2019, 29.08.2019, 29.08.2019, 29.11.2019, 29.11.2019, 29.11.2019, 29.11.2019, 29.11.2019, 30.12.2019, 30.12.2019, 11.10.2019, 31.10.2019, 29.01.2020, 29.01.2020, 22.11.2019, 01.03.2020;
- пеня була нарахована відповідно 14.03.2019, 28.03.2019, 14.05.2019, 14.06.2019, 14.06.2019, 14.06.2019, 15.07.2019, 15.07.2019, 30.07.2019, 15.08.2019, 20.09.2019, 20.09.2019, 29.11.2019, 28.11.2019, 28.11.2019, 28.11.2019, 29.11.2019, 29.11.2019, 28.11.2019, 28.11.2019, 28.11.2019, 28.11.2019, 28.11.2019, 28.11.2019, 28.11.2019, 28.11.2019, 29.11.2019, 29.11.2019, 29.11.2019, 11.12.2019, 20.12.2019, 14.02.2020, 14.02.2020, 14.02.2020, 13.02.2020, 13.02.2020, 14.02.2020, 14.02.2020, 13.02.2020, 14.02.2020;
- нарахування пені відбулося частково поза межами 1095 днів з дня виникнення податкового боргу.
При цьому, із позовною заявою про стягнення вищевказаної пені позивач звернувся до суду 08.07.2020, тобто поза межами 1095 днів з дня виникнення податкового боргу.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Головного управління ДПС у Сумській області до Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№56)" про стягнення податкового боргу задовольнити частково.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст рішення складений та підписаний 11.02.2021.