Справа № 9901/22/21
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 лютого 2021 року

Київ

справа №9901/22/21

адміністративне провадження №П/9901/22/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Стрелець Т.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Президента України про визнання протиправними та скасування частково Указу Президента України №43/2021 від 02 лютого 2021 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02 лютого 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)»,-

установив:

04 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з позовом до Президента України, в якому просить визнати протиправним та скасувати Указ Президента України №43/2021 від 02 лютого 2021 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02 лютого 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» в частині застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИНИ 24 ГОДИНИ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ « 112-ТВ» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові комунікації».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірний Указ Президента України №43/2021 від 02 лютого 2021 року порушує його право як споживача аудіовізуальної інформації через припинення мовлення телевізійних каналів « NewsOne », «Zik», « 112».

Зокрема, позивач, із посиланням на статтю 7 Закону України «Про інформацію» від 2 жовтня 1992 року № 2657-XII та статтю 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, зазначає, що вказаними нормативно-правовими актами йому гарантовано право на отримання інформації, яке включає в себе, в тому числі, право на отримання аудіовізуальної інформації через телекомунікаційну мережу загального користування та свободу вибору форм і джерел одержання такої інформації.

Верховний Суд, перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали, дійшов таких висновків.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання тлумачення частини другої статті 55 Конституції України (пункт 1 резолютивної частини Рішення №6-зп від 25 листопада 1997 року; пункт 1 резолютивної частини Рішення №9-зп від 25 грудня 1997 року; та пункт 1 резолютивної частини Рішення №19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року).

У рішенні №19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року Конституційний Суд України зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, системне тлумачення статті 55 Конституції України дозволяє дійти висновку, що частина друга цієї статті гарантує «кожному» захист «своїх прав», які були порушені органами державної влади, місцевого самоврядування, посадовими і службовими особами. Адже саме в такому контексті сформульовано частини 3, 5 та 6 статті 55 Конституції України.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на ефективний засіб юридичного захисту. Зокрема, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Суд звертає увагу, що під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Спосіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Разом з тим, слід звернути увагу, що передумовою для реалізації гарантованого статтею 55 Конституції України та статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на ефективний захист є факт порушення права особи, гарантованого чинними нормативно-правовими актами.

Таке порушення має бути реальним, конкретизованим у відповідних законах України та стосуватися індивідуально вираженого права або інтересу особи, яка звертається за його захистом.

Звертаючись до суду з позовом про захист права, особа має належним чином обґрунтувати, яке саме право, гарантоване на законодавчому рівні, порушене, та в яких конкретно діях чи бездіяльності вона вбачає таке порушення.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що Указ Президента України №43/2021 від 02 лютого 2021 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 2 лютого 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» в частині застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИНИ 24 ГОДИНИ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ « 112-ТВ» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові комунікації» порушує його право на отримання аудіовізуальної інформації, гарантоване статтею 7 Закону України «Про інформацію» та статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, через припинення мовлення телевізійних каналів «NewsOne», «Zik», « 112».

Разом з тим, зазначаючи про порушення права на отримання інформації, позивач у своїй позовній заяві не конкретизував, яку саме інформацію він бажає отримувати, в чому полягає її унікальність та специфічність, а також не обґрунтував неможливість отримання такої інформації із альтернативних джерел та за допомогою альтернативних способів трансляції, зокрема, через мережу Інтернет.

Відповідно до частини першої статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з частиною п`ятою статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Саме лише посилання позивача на порушення права на інформацію без конкретизації реальних фактів такого порушення його індивідуально визначених прав та негативних наслідків, спричинених Указом Президента України №43/2021 від 02 лютого 2021 року, не може вважатися дотриманням вимог частини п`ятої статті 160 КАС України.

Крім того, Суд також звертає увагу, що позивач просив залучити Раду національної безпеки і оборони України, Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИНИ 24 ГОДИНИ», Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ « 112-ТВ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Нові комунікації» до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

За змістом частини 2 статті 49 КАС України треті особи можуть бути залучені до участі у справі за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Разом з тим, у позовній заяві ОСОБА_1 не конкретизував, на які саме права та обов`язки зазначених вище осіб може вплинути судове рішення у цій справі.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною другою статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме - позивач не навів обґрунтування порушення оскаржуваним Указом Президента України №43/2021 від 02 лютого 2021 року прав, свобод та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду. Крім того, позивач не конкретизував підстав для залучення Ради національної безпеки і оборони України, Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИНИ 24 ГОДИНИ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ « 112-ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові комунікації» до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Враховуючи вищезазначене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 19, 22, 160, 161, 169, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України про визнання протиправними та скасування частково указу Президента України №43/2021 від 02 лютого 2021 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 2 лютого 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т.Г. Стрелець