Справа № 826/9560/18
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року м. Київ № 826/9560/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,

за участю секретаря судового засідання - Шаповалової К.В.,

та представників сторін:

від позивача - Ковальової Л.Ф.,

відповідача - Скрибка І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна інвестиційна компанія «Новобуд»
доГоловного управління ДПС у місті Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна інвестиційна компанія «Новобуд» (надалі також - позивач, ТОВ «Будівельна інвестиційна компанія «Новобуд») звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м Києві (правонаступник - Головне управління ДПС у місті Києві, надалі також - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування податкове повідомлення-рішення від 11 червня 2018 року №, №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.08.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду міста Києва від 05.12.2019, позов ТОВ «Будівельна інвестиційна компанія «Новобуд» задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 11.06.2018 № та №.

Однак, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.09.2020 касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві задовольнити частково, рішення судів попередніх інстанцій скасовані, а справа направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому, Верховним Судом у постанові було наголошено, що оцінюючи надані позивачем облікові документи, суди не звернули увагу, що у ланцюгу постачання відсутні послуги, у зв`язку з придбанням яких позивач задекларував податковий кредит та витрати; неможливість реального здійснення контрагентом позивача зазначених операцій з урахуванням обсягу матеріально-технічних, трудових ресурсів, об`єктивно необхідних для здійснення господарської операцій. Вище зазначені доводи контролюючого органу судами належним чином не перевірялися, незважаючи на те, що вони у сукупності із встановленими під час перевірки обставинами піддають сумніву достовірність наданих позивачем первинних документів, на підставі яких позивач в податковому обліку збільшив податковий кредит та зменшив дохід до оподаткування. Інформація щодо діяльності контрагента позивача та його негативної податкової поведінки теж не отримала належної оцінки суду.

Однозначно, одні лише обставини щодо діяльності контрагента не можуть бути підставою для беззаперечного висновку про необґрунтоване отримання платником податків податкової вигоди у вигляді права на зменшення доходу до оподаткування на розмір витрат, пов`язаних з отриманням доходу, та податкового кредиту з ПДВ. Однак, якщо такі обставини відповідно до частини другої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України входять до предмета доказування у справі, вони підлягають встановленню в судовому процесі з дотриманням вимог норм статей 72, 73, 74, 75, 90 Кодексу адміністративного судочинства України та з наданням їм судом юридичної оцінки.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2020 визначено суддю Добрівську Н.А. для розгляду адміністративної справи №826/9560/18 та вказану справу передано на розгляд судді Добрівській Н.А.

Ухвалою від 24.09.2020 адміністративна справа №826/9560/18 прийнята суддею Окружного адміністративного суду міста Києва до свого провадження, здійснено заміну відповідача у справі на його процесуального правонаступника та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом представників сторін у судове засідання.

08.10.2020 від відповідача до суду надійшли письмові пояснення з урахування висновків Верховного Суду, в яких окрім обставин, зафіксованих в акті перевірки та доводів, що наводились ГУ ДФС у м. Києві у відзиві на позовну заяву, повторно наголошує на тому, що податкова інформація по контрагенту позивача - ТОВ «Конкордвест» свідчить про можливість реальності спірних господарських операцій у зв`язку з відсутністю трудових ресурсів та основних засобів. Крім того, ГУ ДПС у м. Києві повторно наголошує на наявності протоколу допиту свідка ОСОБА_1 , який заперечував свою причетність до діяльності ТОВ «Конкордвест».

У своїй відповіді від 29.10.2020 на відзив відповідача представник позивача наголошує на реальності господарських операцій, на фактичному повному виконанні ТОВ «Конкордвест» взяти на себе зобов`язань відповідно до договорів, що підтверджується наявними в матеріалах справи первинними бухгалтерськими документами. При цьому, як вказує представник позивача, відповідачем ні під час перевірки, ні під час розгляду справи судом не доведено обізнаність ТОВ «Будівельна інвестиційна компанія «Новобуд» щодо порушення ТОВ «Конкордвест» вимог податкового законодавства. Придбані у ТОВ «Конкордвест» будівельні (ремонтні) роботи були реалізовані у повному обсязі контрагентам позивача - Шевченківській районній у місті Києві державній адміністрації та ПП «Вікторія Дім», які прийняли зазначені роботи, що підтверджено відповідними актами.

Оскільки судом призначена справа до розгляду у судовому засіданні, а також зважаючи на предмет дослідження у цій справі і обсяг доказів, які підлягають оцінці судом при перегляді справи для встановлення обставин, на яких наголошено Верховним Судом, суд не виявив підстав для задоволення клопотання представника позивача про призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив і просив відмовити у його задоволенні.

За клопотанням представника позивача та з урахуванням висновків суду у цій справі судом викликано у судове засідання і допитано в якості свідка ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення представників сторін та покази свідка, ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини справи.

У період з 11.05.2018 по 17.05.2018 ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Будівельна інвестиційна компанія «Новобуд» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських операцій з ТОВ «КОНКОРДВЕСТ» за період листопад 2017 року, за результатами якої складено акт №113/26-15-14-07-03-10/37855348 від 23.05.2018.

В акті перевірки контролюючим органом встановлено такі порушення позивачем вимог податкового законодавства:

- підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, пунктів 5, 7, 21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, внаслідок чого занижено податок на прибуток за 2016 рік на 86250,00 грн;

- пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 95833,00 грн, в тому числі за листопад 2016 року - 95833,00 грн.

На підставі акта перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 11.06.2018:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 107813,00 грн, в т.ч. за податковим зобов`язанням в сумі 86250,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 21563,00 грн;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 119791,00 грн, в т.ч. за податковим зобов`язанням в сумі 95833,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 23958,00 грн.

Не погоджуючись із наведеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду із цим позовом.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення відповідача, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, судом при вирішенні спору по суті враховується таке.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (тут та надалі норми у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Пункт 4 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31.12.1999 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за № 27/4248, визначає об`єкт витрат, як продукцію, роботи, послуги або вид діяльності підприємства, які потребують визначення пов`язаних з їх виробництвом (виконанням) витрат.

Згідно пункту 6 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Відповідно до пункту 11 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат. До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Пунктом 12 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» до складу до складу прямих матеріальних витрат віднесено вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу вироблюваної продукції, купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат.

Згідно підпункту 15.5 пункту 15 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» до складу загальновиробничих витрат включаються витрати на вдосконалення технології й організації виробництва (оплата праці та відрахування на соціальні заходи працівників, зайнятих удосконаленням технології й організації виробництва, поліпшенням якості продукції, підвищенням її надійності, довговічності, інших експлуатаційних характеристик у виробничому процесі; витрати матеріалів, купівельних комплектуючих виробів і напівфабрикатів, оплата послуг сторонніх організацій тощо).

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України встановлюється, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Частиною другою статті 9 цього ж Закону встановлено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до підпунктів 2.1, 2.2 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

За змістом наведених правових норм витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактичні здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

Як свідчать матеріали справи, 01.11.2016 між ТОВ «Будівельна інвестиційна компанія «Новобуд» (Замовник) та ТОВ «Конкордвест» (Підрядник) укладено договір №01/11/16 про виконання робіт - поточний ремонт в закладах освіти Голосіївського району міста Києва згідно специфікації.

Згідно умов договору: загальна вартість робіт за цим договором 952 932,92 грн (пункт 2.1), однак договірна ціна та сума договору є динамічними і можуть змінюватись сторонами (пункт 2.3); договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2016, але до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 3.1); роботи виконуються силами Підрядника (пункт 4.1) з матеріалів Замовника (пункт 4.2); прийом-передача повного або поетапного обсягу робіт здійснюється сторонами протягом 3-х робочих днів з дати отримання Замовника оформлених належним чином актів виконаних робіт (пункт 6.1) і оформляється двостороннім Актом про прийом-передачу фактичного обсягу робіт (пункт 6.2).

На підтвердження фактичного виконання умов договору у повному обсязі позивачем суду були надані:

- копія договору на виконання поточного ремонту в закладах освіти Голосіївського району м. Києва №01/11/2016 від 01.11.2016 між ТОВ «Вікторія Дім» (Замовник) та ТОВ «Будівельна інвестиційна компанія «Новобуд» (Підрядник) на виконання робіт: «Поточний ремонт в закладах освіти Голосіївського району м. Києва;

- довідки від 30.11.2016 про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад 2016 по договору з ТОВ «Конордвест»: на об`єкті за адресою - вул. Заболотного, 70-А, Голосіївський р-н м. Києва, ДЗН №798 на загальну суму 190668,85 грн; на об`єкті за адресою - вул. Васильківська, 10, Голосіївський р-н м. Києва, ДЗН №198 на загальну суму 89 331,15 грн;

- Акти приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року за договором №01/11/16 з ТОВ «Конордвест»: №3/СП на об`єкті - ДЗН №798 на загальну суму 190668,85 грн; №4/СП на об`єкті - ДЗН №198 на загальну суму 89 331,15 грн.

- довідки від 30.11.2016 про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад 2016 по договору з ТОВ «Вікторія Дім»: на об`єкті ДЗН №198 та на об`єкті за адресою -ДЗН №798;

- Акти приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року за договором №01/11/16 з ТОВ «Вікторія Дім»: №4/СП на об`єкті - ДЗН №198; №3/СП на об`єкті - ДЗН №998.

Крім того, 15.11.2016 між ТОВ «Будівельна інвестиційна компанія «Новобуд» (Замовник) та ТОВ «КОНКОРДВЕСТ» (Підрядник) укладено договір №15/11 на виконання капітального ремонту приміщень Центрів надання адміністративних послуг Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (надалі - договір №15/11).

У відповідності до пунктів 1.1, 1.2, 4.1 - 4.3 договору №15/11, виконання робіт - капітального ремонту приміщень Центрів надання адміністративних послуг Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, згідно з кошторисною документацією, що є невід`ємною частиною цього Договору. Перелік об`єктів, на яких виконує роботи «Підрядник» наведено в специфікації, що додається до Договору (Додаток №1). Роботи виконуються силами Підрядника. Роботи по Об`єкту виконуються з матеріалів Замовника, які передаються Підряднику за актами здачі-приймання будівельних матеріалів помісячно. Обов`язок забезпечення Підрядника підключенням до джерел водопостачання, електропостачання, теплопостачання, каналізації покладається на Замовника.

Згідно з пунктами 6.1 та 6.2 договору №15/11, прийом-передача повного або поетапного обсягу робіт здійснюється Сторонами - протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання Замовником оформлених належним чином актів виконаних робіт. Прийом-передача повного або поетапного обсягу робіт здійснюється відповідно до порядку, встановленого чинним законодавством України, і оформляється двостороннім Актом про прийому-передачу фактичного обсягу робіт.

В підтвердження виконання умов Договору позивачем надані:

- копія договору підряду №48/14 від 12.09.2016, укладеного між Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією (Замовник) та ТОВ «Будівельна інвестиційна компанія «Новобуд» (Підрядник) з капітального ремонту приміщення Центру надання адміністративних послуг Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації по бульвару Т. Шевченка, 26/4;

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2016 року від 30.11.2016 по договору №15/11 на загальну суму 295000,00 грн на об`єкті - Центр надання адміністративних послуг Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації по бульвару Т. Шевченка, 26/4;

- Акт №2/1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року від 30.11.2016 по договору №15/11 на об`єкті - Центр надання адміністративних послуг Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації на загальну суму 295000,00 грн;

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2016 року від 30.11.2016 по договору №48/14 на об`єкті - Центр надання адміністративних послуг Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації по бульвару Т. Шевченка, 26/4;

- Акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року від 30.11.2016 по договору №48/14 на об`єкті - Центр надання адміністративних послуг Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації.

Крім наведених документів позивачем надані копії податкових накладних від 29.11.2016 №253 на загальну суму 245833,33 грн і від 25.11.2016 №167 на загальну суму 233 333,33 грн та квитанції на підтвердження реєстрації цих податкових накладних, а також виписки з банківського рахунку.

Всі ці документи в сукупності свідчать, що зобов`язання між позивачем та його контрагентом виконувались у повному обсязі.

Відповідність наведених документів вимогам законодавства щодо їх оформлення, наявність в них інформації щодо виду наданих послуг, їх вартість та порядок розрахунку встановлена як під час попереднього розгляду справи, так і у цьому провадженні і їх належність не спростована відповідачем.

Допитаний у судовому засіданні 25.01.2021 в якості свідка ОСОБА_1 суду показав, що він за освітою інженер-механік займався ремонтними роботами як самозайнята особа, а у 2016 році вирішив створити фірму - ТОВ «Конкордвест». Всі документи при оформлені юридичної особи йому допомагала оформлювати його знайома, яка також допомагала у подальшому із документами Товариства за результатами діяльності. З мережі інтернет свідок дізнався про ТОВ «Будівельна інвестиційна компанія «Новобуд», з яким у подальшому свідок уклав договори, які підписав особисто. За умовами вказаних договорів ТОВ «Конкордвест» виконувало ремонтні роботи на об`єктах - в державній адміністрації та у дитячих закладах. Для виконання вказаних робіт він звертався до фізичних осіб, що допомагали йому особисто ці роботи виконувати. Після завершення робіт складалися акти, що і підписувались з позивачем. Розрахунок з ТОВ «Конкордвест» за виконані роботи проведені повністю.

Щодо наданих у податковій поліції пояснень свідок показав, що надавав їх під психологічним примусом, оскільки йому працівники поліції пояснили, що йому загрожує кримінальна відповідальність. Зміст підписаних ним пояснень, як і те, як їх підписував не пам`ятає. Після цих подій він припинив господарську діяльність.

Судом наголошується, що у цьому провадженні з`ясуванню підлягала саме та обставина, що ремонтні роботи, які були предметами договорів №01/11/16 і №15/11, були фактично виконані ТОВ «Конкордвест» і мали реальних характер. При цьому, дотримання контрагентом позивача вимог податкового законодавства не є предметом дослідження у цій справі.

Таким чином, під час розгляду справи судом було встановлено, що у ТОВ «Будівельна інвестиційна компанія «Новобуд» наявні всі необхідні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку, для формування витрат та податкового кредиту, а аналіз наданих позивачем первинних документів свідчить про дотримання ним спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум доходів, витрат та податкового кредиту по операціям з ТОВ «Конкордвест».

Наведене в сукупності вказує на те, що наведені в акті перевірки висновки контролюючого органу, ґрунтуються лише на податковій інформації та звітності контрагента позивача, а не аналізу суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірного договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Контролюючи органи не наділені повноваженнями на перевірку економічної доцільності рішень, що приймаються суб`єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов`язань тощо).

Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами (по ланцюгу) своїх податкових зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його контрагентами правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Отже, господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Окрім того, в законодавстві відсутня норма, яка б зобов`язувала підприємство перевіряти наявність таких ресурсів у контрагента та формувати податковий кредит лише за їх наявності.

Не може слугувати підставою для висновку про нереальність спірних господарських операцій і твердження відповідача про відсутність у ТОВ «Конкордвест» необхідних ресурсів для здійснення господарської діяльності, оскільки такий висновок не ґрунтується на відповідних первинних документах, а мотивований, виключно на відомостях наявних в інформаційних базах.

Аргументи відповідача ґрунтуються на інформації з АІС «Податковий блок», однак, така інформація не є належним та допустимим доказом у справі, а висновки про відсутність у контрагента позивача умов для здійснення фінансово-господарської діяльності зроблені на підставі службової інформації, що є недостатньою для визнання господарських операцій з позивачем нереальними (безтоварними).

Не заслуговує на увагу посилання відповідача на протокол допиту свідка в рамках кримінального провадження, які в ході розгляду справи по суті спростовані останнім у судовому засіданні.

Так, згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

За змістом статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Сам по собі факт того, що контрагент контрагента позивача є фігурантом кримінального провадження не дає підстави для висновку про безтоварність господарських операцій.

Зазначені посилання контролюючого органу не містять у собі встановлених обставин, які б свідчили про невиконання контрагентом своїх договірних зобов`язань саме по господарських відносинах з позивачем або обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб`єктами господарської діяльності.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюється обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно частини другої зазначеної норми Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх висновків, що слугували підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

У зв`язку з наведеним суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись статтями 2, 5-11, 73-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна інвестиційна компанія «Новобуд» задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві від 11.06.2018 № та №.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна інвестиційна компанія «Новобуд» (01154, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 13/2, літ. Б; ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3524 (три тисячі п`ятсот двадцять чотири) гривні 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві (код ЄДРПОУ - 43141267, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному статтями 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Повний текст складено 09.02.2021

Суддя: Н.А. Добрівська