Справа № 810/3071/18
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року № 810/3071/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І.,

при секретарі судового засідання Дмитренко К.В.,

за участю:

позивачки - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Столар О.П.,

відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Переслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправними, скасування рішень та поновлення на роботі,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1 ) з позовом до Переслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області (далі відповідач, Переслав-Хмельницька РДА Київської області), в якому просила:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Клименка Ю.В. «Про відкликання з відпустки ОСОБА_1 » від 21 травня 2018 року № 63-к;

- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області від 21 травня 2018 року №64-к «Про припинення повноважень ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області та стягнути з Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області за період вимушеного прогулу ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату з 21 травня 2018 року до дня фактичного поновлення на посаді.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з жовтня 2016 року займала посаду заступника голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області. Розпорядженням голови Переяслав-Хмельницької РДА від 11 квітня 2018 року № 57-к «Про надання додаткової оплачуваної відпустки ОСОБА_1 », останній було надано додаткову відпустку у період з 12 квітня по 26 квітня 2018 року. У зв`язку з перебуванням позивачки на лікарняному у період відпустки, останній було продовжено відпустку ще на 14 календарних днів, а саме з 21 травня 2018 року по 04 червня 2018 року включно. 21 травня 2018 року новопризначеним головою Переяслав-Хмельницької РДА ОСОБА_2 було відкликано позивачку з відпустки, про що видано наказ №63-к, та прийнято наказ №64-к «Про припинення повноважень ОСОБА_1 ». Позивачка вважає, що такі дії відповідача є незаконними, суперечать нормам чинного законодавства України, оскільки прийняті з порушенням норм статей 41, 79 Кодексу законів про працю України, статті 12 Закону України «Про відпустки». Вказані обставини і стали підставою звернення до суду з позовом.

Відповідач проти задоволення позову заперечував та надав відзив на позовну в заяву, в якому зазначив, що звільнення позивачки відбулось у суворій відповідності до вимог чинного законодавства України. Також відповідач наголошує, що вступаючи на посаду заступника голови місцевої державної адміністрації, особа вважається попередженою про своє можливе звільнення в силу прямої вказівки закону, а саме на частину третю статті 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» у зв`язку з призначенням на посаду нового голови місцевої державної адміністрації. На підставі зазначеного відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивачка подала до Верховного Суду касаційну скаргу.

Постановою Верховного суду від 20.10.2020 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року скасовано.

Прийнято нову постанову, якою у частині визнання незаконним та скасування розпорядження голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Клименка Ю.В. «Про відкликання з відпустки ОСОБА_1 » від 21 травня 2018року № 63-к позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Клименка Ю.В. «Про відкликання з відпустки ОСОБА_1 » від 21 травня 2018 року № 63-к. В іншій частині справу № 810/3071/18 за позовом ОСОБА_1 до Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправними, скасування рішень та поновлення на роботі направлено на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Скасовуючи рішення судів, Верховний суд зауважив, що приписами КЗпП України та Закону № 504/96-ВР не передбачено такої підстави для відкликання із щорічної відпустки, як виконання невідкладної та непередбачуваної роботи, а тому суди попередніх інстанцій дійшли неправильного висновку, що розпорядження голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Клименка Ю.В. «Про відкликання з відпустки ОСОБА_1 » від 21 травня 2018 року № 63-к прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також Верховний суд вказав, що судами попередніх інстанцій не було надано оцінку доводу позивачки щодо наявності підпису на оскаржуваному розпорядженні про припинення повноважень позивача та не досліджено наданий доказ на предмет належного оформлення відповідно до вимог пунктів 48-49 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55. Проте, дослідження вказаного доказу має значення для правильного вирішення справи.

Згідно автоматизованого розподілу справи №810/3071/18 визначено головуючим суддею ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 16.11.2020 прийнято справу до провадження та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 26.11.2020 постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального провадження та призначено підготовче засідання на 17.12.2020.

Від відповідача 03.12.2020 через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній стверджує, що ст. 39 та ст. 10 Закону №586 визначено, що юридичним наслідком призначення нового голови районної державної адміністрації є право останнього звільнити перших заступників та заступників голови районної державної адміністрації із займаних посад внаслідок автоматичного припинення їх повноважень, про що вони заявляють новому голові адміністрації. Звільненню новопризначеним головою районної державної адміністрації своїх заступників на підставі частини третьої статті 10 Закону №586 не може передувати дотримання певного додаткового порядку припинення їх повноважень, крім самого факту припинення цих повноважень в силу закону. Написання заяви про припинення повноважень першого заступника голови РДА є його обов`язком, а юридичним наслідком призначення нового голови районної державної адміністрації є право останнього звільнити перших заступників та заступників голови районної державної адміністрації із займаних посад внаслідок автоматичного припинення їх повноважень, про що вони заявляють новому голові адміністрації. А тому, після написання позивачкою заяви про припинення повноважень, відповідачем було погоджено її звільнення в силу вимог закону з Київською обласною державною адміністрацією 21.05.2018. При цьому, ОСОБА_1 власноручно було написано заяву про відкликання її з відпустки та заяву про припинення повноважень, при цьому усвідомлюючи наслідки своїх дій. Таки чином, на думку відповідача, ним було дотримана процедура звільнення позивачки з посади, а тому підстав для її поновлення не має.

У судове засідання, призначене на 17.12.2020, з`явилися позивачка та її представник. Відповідач надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 17.12.2020 у відповідача були витребувані докази: оригінали розпорядження голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Клименка Ю.В. «Про відкликання з відпустки ОСОБА_1 » від 21 травня 2018р. за № 63-к та розпорядження голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області від 21 травня 2018р. за №64-к «Про припинення повноважень ОСОБА_1 » для їх огляду у судовому засіданні, а також довідку про середній заробіток заступника голови Переяслав-Хмельницької РДА станом на день розгляду справи.

Протокольною ухвалою суду від 17.12.2020 на підставі ст. 205 КАС України розгляд справи відкладено на 12.01.2021.

Від позивачки 24.12.2020 надійшла відповідь на відзив, в якій вона зазначила, що 21.05.2018 вона офіційно перебувала у відпустці, але під тиском голови Переяслав-Хмельницької РДА ОСОБА_2 нею були написані заяви. Також вказала, що наказ про звільнення не містить підпису голови Переяслав-Хмельницької РДА ОСОБА_2 , що не відповідає вимогам Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55. Крім того, спірним наказом припинено повноваження позивачки відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, однак з 15.11.2017 дія цього Закону не поширюється на голів місцевих державних адміністрацій, їх перших заступників та заступників. Також позивачка стверджує, що її не було ознайомлено під розписку в особовій картці про запис у трудовій книжці про припинення повноважень на підставі розпорядження РДА від 21.-5.2017 №64-к, а просто в кінці для видано трудову книжку. А акт про отримання трудової книжки від 21.05.2017, який не надавався відповідачем при розгляді справи ні в першій інстанції, ні в апеляційній, складений заднім числом. А тому, твердження відповідача про те, що вона відмовилася від здійснення такого запису та складення акту, не відповідає дійсним обставинам справи. У той же час, вказує, що запис у трудовій книжці здійснено не про звільнення з посади заступника голови Переяслав - Хмельницької РДА, а просто про припинення повноважень, що є також порушенням вимог трудового законодавства.

У судове засідання, призначене на 12.01.2021, з`явилися позивачка та її представник. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, будь яких клопотань до суду не заявляв.

Протокольною ухвалою суду від 17.12.2020 на підставі ст. 205 КАС України розгляд справи відкладено на 20.01.2021.

На виконання вимог ухвали суду від 17.12.2020 Переяслав-Хмельницькою районною державною адміністрацією 13.01.2021 надано суду довідку про середньомісячну заробітну плату, копії оскаржуваних розпоряджень.

У судове засідання, призначене на 20.01.2021, з`явилися позивачка та її представник. Відповідач надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою суду від 20.01.2021 на підставі ст. 205 КАС України суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Протокольною ухвалою суду від 20.01.2021 суд ухвалив закрити підготовче засідання та призначити розгляд справи по суті на 26.01.2021.

У судове засідання, призначене на 26.01.2021, з`явилися позивачка та її представник. Відповідач надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою суду від 26.01.2021 на підставі ст. 205 КАС України суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Ухвалою суду від 26.01.2021 у відповідача витребувано довідку про середньоденну та середньомісячну заробітну плату ОСОБА_1 станом на день її звільнення, розрахованої у відповідності до Порядку обчислення середньомісячної заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 № 100 та оголошено перерву у судовому засіданні до 01.02.2021.

29.01.2021 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких він стверджував, що звільнення позивачки відбулося у відповідності до вимог чинного законодавства. При цьому, голова Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації ОСОБА_2 скористався своїм беззаперечним правом на звільнення позивачки з посади.

На виконання вимог ухвали суду від 26.01.2021 Переяслав-Хмельницькою районною державною адміністрацією 01.02.2021 надано суду довідку про середньомісячну заробітну плату та середньоденну заробітну плату.

У судове засідання, призначене на 01.02.2021, з`явилися позивачка та її представник. Відповідач надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою суду від 26.01.2021 на підставі ст. 205 КАС України суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , розпорядженням голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації від 10 жовтня 2016 року №278-к була призначена на посаду заступника голови Переяслав-Хмельницької РДА, як така, що успішно пройшла по конкурсу.

Розпорядженням Президента України від 07 квітня 2018 року №59/2018-п ОСОБА_2 призначено головою Переяслав-Хмельницької РДА Київської області з 13 квітня 2018 року зі строком випробування один місяць та оплатою праці відповідно до законодавства.

10 квітня 2018 року позивачка на ім`я в.о. голови Переяслав-Хмельницької РДА ОСОБА_4 написала заяву про надання їй додаткової відпустки тривалістю 15 календарних днів.

Розпорядженням в.о. голови Переяслав-Хмельницької РДА від 11 квітня 2018 року за №57-к «Про надання додаткової оплачуваної відпустки ОСОБА_1 », останній надано було додаткову оплачувану відпустку з 12 квітня 2018 року по 26 квітня 2018 року.

Під час перебування у відпустці, позивачка також знаходилась на лікарняному у період часу з 13 квітня по 26 квітня 2018 року а також з 27 квітня 2018 року по 20 травня 2018 року, що підтверджується листками непрацездатності серії АДІ №176684, та №176685.

21 травня 2018 року ОСОБА_1 на ім`я голови Переяслав-Хмельницької РДА Київської області було подано заяву, якою позивач надала згоду на відкликання її з додаткової відпустки з 21 травня 2018 року.

За наслідком розгляду вказаної заяви, головою адміністрації ОСОБА_2 було винесено розпорядження від 21 травня 2018 року № 63-к, згідно з якого ОСОБА_1 відкликано з додаткової оплачуваної відпустки з 21 травня 2018 року, для виконання невідкладної та непередбачуваної роботи.

Цього ж дня, позивачкою на ім`я голови райдержадміністрації ОСОБА_2 було написано заяву про припинення її повноважень на посаді заступника голови адміністрації, відповідно до положень статті 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

21 травня 2018 року головою Переяслав-Хмельницької РДА ОСОБА_2 на ім`я голови Київської обласної державної адміністрації Горгана О.Л. було направлено подання про погодження звільнення ОСОБА_1 з посади заступника голови Переяслав-Хмельницької РДА, у зв`язку з припиненням своїх повноважень, відповідно до положень статті 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрацією», згідно з поданою нею заявою.

За наслідком розгляду вказаного подання, головою Київської обласної державної адміністрації Горганом О.Л. погоджено звільнення ОСОБА_1 із займаної посади, що підтверджується листом від 21 травня 2018 року №11-21/2204.

Розпорядженням голови Переяслав-Хмельницької РДА Клименком Ю.В. від 21 травня 2018 року за №64-к «Про припинення повноважень ОСОБА_1 », відповідно до положень Закону України «Про державну службу», статті 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та статті 24 Закону України «Про відпустки», було припинено повноваження ОСОБА_1 на посаді заступника голови Переяслав-Хмельницької РДА з 21 травня 2018 року; вирішено виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані нею дні щорічної основної відпустки за період роботи з 11 жовтня 2017 року по 22 січня 2018 року, у кількості 9 календарних днів, за період роботи з 23 січня 2018 року по 21 травня 2018 року у кількості 8 календарних днів, компенсацію за невикористані нею дні щорічноїдодаткової оплачуваної відпустки за 2017 рік у кількості 14 календарних днів та за 2018 року у кількості 15 календарних днів (разом 46 днів).

Не погоджуючись з такими діями та рішеннями відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом.

За наслідками касаційного перегляду рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року, яким у задоволенні адміністративного позову відмовлено, постановою Верховного суду від 20.10.2020 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Клименка Ю.В. «Про відкликання з відпустки ОСОБА_1 » від 21 травня 2018 року № 63-к.

А тому, з огляду на скасування зазначеного наказу, судом досліджуються позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування розпорядження голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області від 21 травня 2018 року №64-к «Про припинення повноважень ОСОБА_1 » та поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області та стягнення з Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області за період вимушеного прогулу ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату з 21 травня 2018 року до дня фактичного поновлення на посаді.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 3 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

За змістом частини першої статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з цього Кодексу й інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій визначає Закон України «Про місцеві державні адміністрації» від 09 квітня 1999 року № 586-XIV (далі Закон № 586-XIV).

За приписами частини другої статті 10 Закону № 586-XIV перший заступник та заступники голови районної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою районної державної адміністрації за погодженням з головою обласної державної адміністрації.

Перші заступники та заступники голів місцевих державних адміністрацій заявляють про припинення своїх повноважень новопризначеним головам місцевих державних адміністрацій у день їх призначення (частина третя статті 10 указаного Закону).

Пунктом 3 частини першої статті 39 Закону № 586-XIV встановлено, що голови місцевих державних адміністрацій: призначають на посади та звільняють з посад своїх заступників, керівників структурних підрозділів відповідно до статей 10 та 11 цього Закону.

Відповідно до пункту 9-1 частини третьої статті 3 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII дія цього Закону не поширюється на голів місцевих державних адміністрацій, їх перших заступників та заступників.

Звільнення заступника голови районної державної адміністрації на підставі статті 10 Закону України № 586-XIV не є звільненням з ініціативи власника.

Вказана норма містить додаткову, особливу підставу для звільнення працівника, пов`язану з його статусом, якої не містять КЗпП України. Ця підстава законом пов`язується не з волевиявленням працівника чи голови райдержадміністрації, а з самим фактом призначення нового керівника адміністрації. Статтею 10 Закону №586 для заступників голови райдержадміністрації передбачено обов`язок заявити про складення повноважень перед новопризначеним головою.

Пунктом 3 частини першої статті 39 та частини третьої статті 10 Закону №586 визначено, що юридичним наслідком призначення нового голови районної державної адміністрації є право останнього звільнити перших заступників та заступників голови районної державної адміністрації із займаних посад внаслідок автоматичного припинення їх повноважень, про що вони заявляють новому голові адміністрації.

Звільненню новопризначеним головою районної державної адміністрації своїх заступників на підставі частини третьої статті 10 Закону №586 не може передувати дотримання певного додаткового порядку припинення їх повноважень, крім самого факту припинення цих повноважень в силу закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 грудня 2019 року у справі № 823/117/17.

З наведених положень Закону вбачається, що заступник голови районної державної адміністрації зобов`язаний заявити про припинення своїх повноважень перед новопризначеним головою адміністрації в день його призначення. Такого висновку суд дійшов з тих міркувань, що Закон України «Про місцеві державні адміністрації» не містить альтернативного вибору варіанту поведінки заступником голови районної державної адміністрації. Тобто, Законом встановлено граничний термін перебування заступника голови районної державної адміністрації на займаній посаді.

Таким чином, трудовий договір, укладений між відповідною РДА та посадовою особою, що обіймає посаду заступника голови РДА, може бути припинений на підставі поданої особою заяви про припинення своїх повноважень новопризначеному голові РДА у день його призначення. При цьому подання відповідної заяви згідно з положеннями ст. 10 статті 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» носить імперативний характер та підлягає обов`язковому виконанню.

Як убачається з матеріалів справи, Розпорядженням Президента України від 07 квітня 2018 року №59/2018-п ОСОБА_2 призначено головою Переяслав-Хмельницької РДА Київської області з 13 квітня 2018 року зі строком випробування один місяць та оплатою праці відповідно до законодавства.

Так, судом встановлено, що станом на день призначення нового голови РДА позивачка перебувала у додатковій оплачуваній відпустці з 12 квітня 2018 року по 26 квітня 2018 року.

Під час перебування у відпустці, позивачка також знаходилась на лікарняному у період часу з 13 квітня по 26 квітня 2018 року а також з 27 квітня 2018 року по 20 травня 2018 року, що підтверджується листками непрацездатності серії АДІ №176684, та №176685. А тому, відпустка ОСОБА_1 була автоматично продовжена.

Гголовою адміністрації ОСОБА_2 було винесено розпорядження від 21 травня 2018 року № 63-к, згідно з якого ОСОБА_1 відкликано з додаткової оплачуваної відпустки з 21 травня 2018 року, для виконання невідкладної та непередбачуваної роботи.

Цього ж дня, позивачкою на ім`я голови райдержадміністрації ОСОБА_2 було написано заяву про припинення її повноважень на посаді заступника голови адміністрації, відповідно до положень статті 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

21 травня 2018 року головою Переяслав-Хмельницької РДА ОСОБА_2 на ім`я голови Київської обласної державної адміністрації Горгана О.Л. було направлено подання про погодження звільнення ОСОБА_1 з посади заступника голови Переяслав-Хмельницької РДА, у зв`язку з припиненням своїх повноважень, відповідно до положень статті 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрацією», згідно з поданою нею заявою.

За наслідком розгляду вказаного подання, головою Київської обласної державної адміністрації Горганом О.Л. погоджено звільнення ОСОБА_1 із займаної посади, що підтверджується листом від 21 травня 2018 року №11-21/2204.

Розпорядженням голови Переяслав-Хмельницької РДА ОСОБА_2 від 21 травня 2018 року за №64-к «Про припинення повноважень ОСОБА_1 », відповідно до положень Закону України «Про державну службу», статті 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та статті 24 Закону України «Про відпустки», було припинено повноваження ОСОБА_1 на посаді заступника голови Переяслав-Хмельницької РДА з 21 травня 2018 року.

У той же час, постановою Верховного суду від 20.10.2020 визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації ОСОБА_2 «Про відкликання з відпустки ОСОБА_1 » від 21 травня 2018 року № 63-к.

Це означає, що написання заяви про припинення повноважень ОСОБА_1 та видача наказу про її звільнення відбулася в період перебування позивачки у відпустці, з приводу чого суд зазначає наступне.

Порядок та умови надання щорічних відпусток, а також їх тривалість визначають КЗпП та Закон України «Про відпустки» від 15 листопада 1996 р. № 504/96-ВР (далі Закон про відпустки). Згідно зі статтею 74 КЗпП кожна особа, яка перебуває в трудових відносинах з підприємством будь-якої форми власності або працює за трудовим договором, має право на щорічну відпустку. При цьому надання відпустки мінімальної тривалості не залежить від строку трудового договору, режимів та графіків роботи.

Відповідно до частин шостої восьмої статті 79 КЗпП України поділ щорічної відпустки на частини будь-якої тривалості допускається на прохання працівника за умови, що основна безперервна її частина становитиме не менше 14 календарних днів.

Невикористана частина щорічної відпустки має бути надана працівнику, як правило, до кінця робочого року, але не пізніше 12 місяців після закінчення робочого року, за який надається відпустка.

Згідно із статтею 78 Кодексу, дні тимчасової непрацездатності працівника, засвідченої у встановленому порядку, а також відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами до щорічних відпусток не включаються.

Статтею 40 КЗпП передбачено, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" містяться роз`яснення про недопустимість звільнення працівника у період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч. 3 ст. 40 КЗпП України), які стосуються як передбачених ст. ст. 40, 41 КЗпП України випадків, так і інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

За таких обставин, суд вважає, що позивачка підлягала звільненню після виходу із відпустки, натомість, наказ про її звільнення був виданий під час перебування її у додатковій оплачуваній відпустці, що прямо суперечить нормам трудового законодавства.

Крім того, Верховним судом у постанові від 20.10.2020 зазначено, що судами попередніх інстанцій не було надано оцінку доводу позивачки щодо наявності підпису на оскаржуваному розпорядженні про припинення повноважень позивача та не досліджено наданий доказ на предмет належного оформлення відповідно до вимог пунктів 48-49 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55. Проте, дослідження вказаного доказу має значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, при дослідженні даного питання судом встановлено, що розпорядження голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області від 21 травня 2018р. за №64-к «Про припинення повноважень ОСОБА_1 », яке було надано на виконання вимог ухвали суду від 22.10.2018, та на якому міститься підпис позивачки про ознайомлення, не містить підпису голови адміністрації.

У подальшому, відповідачем надавалася копія даного наказу, у якому міститься підпис голови, однак, відсутній запис позивачки про її ознайомлення з даним наказом.

За таких обставин, враховуючи вимоги статті 74 КАС України суд вважає, що допустимим доказом у даному випадку, є наказ про звільнення позивачки, який першочергово був наданий відповідачем до суду, та який містить її підпис про ознайомлення.

Відповідно до п. 13 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55 документ повинен відповідати положенням актів органів

державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та спрямовуватись на виконання установою покладених на неї завдань і функцій.

Документування управлінської інформації полягає у створенні документів, в яких фіксується з дотриманням установлених правил (додаток 1) інформація про управлінські дії.

Згідно із п. 15 Типової інструкції, документ повинен містити обов`язкові для його певного виду реквізити, що розміщуються в установленому порядку, а саме: найменування установи - автора документа, назву виду документа (крім листів), дату, реєстраційний індекс документа, заголовок до тексту, текст, підпис.

Порядок підписання документів іншими особами у разі відсутності керівника установи та посадових осіб, які уповноважені їх підписувати, визначається наказом (розпорядженням) керівника установи.

Підпис складається з найменування посади особи, яка підписує документ (повного - у разі, коли документ надрукований не на бланку, скороченого - у разі, коли документ надрукований на бланку), особистого підпису, ініціалу імені і прізвища.

За таких обставин, суд вважає, що наказ про звільнення позивачки не містить підпису посадової особи, а відтак не має юридичної сили, оскільки не можливо встановити волевиявлення голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області ОСОБА_2 щодо звільнення позивачки з посади.

При цьому, суд звертає увагу, що пунктом 3 частини першої статті 39 та частини третьої статті 10 Закону №586 визначено, що юридичним наслідком призначення нового голови районної державної адміністрації є право останнього звільнити перших заступників та заступників голови районної державної адміністрації із займаних посад внаслідок автоматичного припинення їх повноважень, про що вони заявляють новому голові адміністрації.

А тому, відсутність підпису на спірному рішенні, на думку суду, ставить під сумнів обізнаність голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області ОСОБА_2 з таким рішенням та на надання згоди на звільнення ОСОБА_1 з посади.

За таких обставин, враховуючи висновки суду у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області від 21 травня 2018 року №64-к «Про припинення повноважень ОСОБА_1 » та поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпПУ при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Розрахунок суми заробітної плати за час вимушеного прогулу здійснюється на підставі Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати №100 від 08.02.1995 року (далі-Порядку).

Згідно п. 2 зазначеного Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. При цьому, середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Загальна тривалість вимушеного прогулу ОСОБА_1 у період з 21.05.2018 по 01.02.2021 склала 674 робочих дні.

Середньомісячна заробітна плата, згідно наданої відповідачем довідки, становить 22199,33 грн.

При цьому, довідка, видана відповідачем на виконання вимог суду містить неправильний розрахунок середньоденної плати у сумі 528,57 грн. та не може слугувати для розрахунку, оскільки 22199,33 *2/41 (кількість робочих днів за лютий -березень) = 1083 грн.

Відтак, сума середнього заробітку позивачки за час вимушеного прогулу складає 730953 грн. При цьому, із цієї суми ОСОБА_1 , сума заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 22199,33 грн. підлягає негайному виконанню.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України підстави для розподілу судових витрат у суду відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області від 21 травня 2018р. за №64-к «Про припинення повноважень ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області.

Стягнути з Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області () за період вимушеного прогулу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) середньомісячну заробітну плату з 21 травня 2018р. до дня фактичного поновлення на посаді у розмірі 730 953 (сімсот тридцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят три) грн. 00 коп. з відрахуванням обов`язкових податків і зборів.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 22 199 ( двадцять дві тисячі сто дев`яносто дев`ять) грн. 33 коп. з відрахуванням обов`язкових податків і зборів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 10 лютого 2021 р.