Справа № 308/1380/21
Суддя: Логойда І. В.
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/1380/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2021 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Логойди І.В.,
за участі секретаря судового засідання Лупак В.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №308/1380/21 за позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Королівства ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про примусове видворення іноземця за межі території України,
за участі
представника позивача ОСОБА_3
перекладача Тарасінгама Раджкумара
відповідача Лахліфа Закарія (Lakhlifa Zakariae)

В С Т А Н О В И В:

Представник військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить примусово видворити за межі України громадянина Королівства ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування адміністративного позову зазначає, що 03.02.2021 року в порядку Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб був переданий на територію України зі Словаччини, так як 01.02.2021 був виявлений та затриманий прикордонною поліцією Словацької Республіки в районі №311 прикордонного знаку в 100 м від словацько-українського кордону за незаконне перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку. У даного громадянина є в наявності закордонний паспорт громадянина Марокко № НОМЕР_2 , виданий 21.11.2020. Сумнівів у його дійсності не виявлено за результатами перевірки.
За порушення правил перебування іноземних громадян на території України останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 204-1 КУпАП та був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб до з`ясування обставин правопорушення. У ході роботи з відповідачем встановлено, що останньому було направлено запрошення на навчання з Полтавського торгово-економічного університету. Після прибуття до України 28.01.2021 вже 01.02.2021 він був затриманий прикордонною поліцією Словацької Республіки за незаконний перетин державного кордону. Враховуючи вимоги статті 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» дії громадянина Королівства ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, відповідач зазначив, що приїхав навчатись, однак, оплата за навчання виявилась більшою, ніж йому обіцяли на батьківщині, отже, вирішив шукати кращої долі. У засіданні 11.02.2021 відповідач повідомив про бажання повернутись до країни свого місцепроживання.
Інших заяв по суті спору до суду не надходило. Під час судового розгляду позивачем було долучено до матеріалів справи копії судових рішень про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності та затримання з метою забезпечення видворення, а також лист ВНЗ Укоопспілки "Полтавського університету економіки і торгівлі" про неприбуття на навчання до закладу відповідачем.
Ухвалою суду 04.02.2021 відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, засідання у справі призначено на 09.02.2021, у судовому засіданні було оголошено перерву до 11.02.2021.
Заслухавши представників сторін у судовому засіданні, розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
В ході судового розгляду встановлено, що 03.02.2021 року в порядку Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб відповідач був переданий на територію України зі Словацької Республіки, так як 01.02.2021 був виявлений та затриманий прикордонною поліцією Словацької Республіки в районі №311 прикордонного знаку в 100 м від словацько-українського кордону за незаконне перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку. У даного громадянина є в наявності закордонний паспорт громадянина Марокко № НОМЕР_2 , виданий 21.11.2020. Відповідач прибув на територію України з метою навчання у Полтавському торгово-економічному університеті. Відповідно до бази даних «Ризик» відповідач потрапив на територію України шляхом в`їзду через пункт пропуску для авіаційного сполучення «Харків». Після прибуття до України 28.01.2021 із законною метою вже 01.02.2021 він був затриманий прикордонною поліцією Словацької Республіки за незаконний перетин державного кордону.
За порушення правил перебування іноземних громадян на території України останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 204-1 КУпАП та був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб до з`ясування обставин правопорушення. У громадянина Королівства ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , є в наявності закордонний паспорт громадянина Марокко № НОМЕР_2 , виданий 21.11.2020 з довгостроковою візою №Y04151034, дата передбачуваного виїзду 04.04.2021 (відомості про візу не долучено до матеріалів справи, оскільки з пояснень такі є лише у електронному вигляді, що суд не може перевірити). Згідно з листом ВНЗ Укооспілки "Полтавського університету економіки і торгівлі" від 04.02.2021 №35-10/2868 заклад не був повідомлений про прибуття відповідача, а отже, запрошення на навчання не видавалось.
Враховуючи вимоги статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та зважаючи на те, що дії громадянина Республіки Марокко порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, такий не має статусу біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту 04.02.2021 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області прийнято рішення у справі №308/1378/21 про затримання громадянина Королівства ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення видворення за межі території України, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.

Пунктом 16 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.
Стаття 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлює, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. Іноземці та особи без громадянства під час проходження прикордонного контролю у пунктах пропуску через державний кордон зобов`язані подати свої біометричні дані для їх фіксації. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.
Частинами 1 та 5 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.
Частиною 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.
Також, статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено вичерпний перелік підстав за яких забороняється примусове повернення чи примусове видворення або видача чи передача іноземця та особи без громадянства. Такими підставами є: - де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; - де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; - де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; - де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Забороняється колективне примусове видворення іноземців та осіб без громадянства.
Згідно абзацу 1 частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.
Відповідно до п. 26 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту». Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн.
Згідно з ч.1 статті 288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.
Судом встановлено, що факту зарахування до навчального закладу не було, оскільки особа не прибула на навчання, не є біженцем та особою, що потребує додаткового захисту (висновок суду у справі №308/1378/21, таке не оскаржувалось), порушив вимоги законодавства України, наявне судове рішення про його затримання, переданий на територію України в порядку реадмісії, в ході судового розгляду виявив бажання повернутись в Королівство Марокко самостійно, планує придбати квиток на авіатранспорт до країни свого проживання.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст.26, 29, 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», керуючись ст.ст.6, 8, 9-11, 72-79, 288, 289, 295 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Королівства ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про примусове видворення іноземця за межі території України - задовольнити.
Примусово видворити за межі України громадянина Королівства ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області І.В. Логойда