Справа № 240/21838/20
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. Житомир справа № 240/21838/20

категорія 102000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Нагірняк М.Ф.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 до Баранівського районного сектору Управління державної міграційної служби у Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в якому просить визнати протиправними дії Баранівського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області щодо відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки та зобов`язати Баранівський районний сектор Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області оформити та видати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

Позивач зазначає, що у вересні 2020 року зверталася до Відповідача із заявою про видачу неповнолітній донці ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки у зв`язку з його втратою. На початку жовтня 2020року отримала відмову Відповідача на отримання такого паспорту по причині відсутності відповідного судового рішення. Представник Позивача вважає, що відмова Відповідачу у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки є позбавлення Позивача як громадянки України права вибору форми документа, що посвідчує особу власника і підтверджує громадянство України, є неправомірним, і протирічить Конституції України та рішенню Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі № 806/3265/17.

Ухвалою суду від 22.12.2020року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі і її призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Відповідача, Баранівського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Житомирській області, направив до суду відзив на позов, в якому проти позову заперечується. На думку представника Відповідача, Позивачу правомірно відмовлено у видачі паспорта у вигляді книжки, так як Позивач особисто не зверталася із заявою про видачу такого паспорту. Крім того, як зазначено у відзиві, 03.07.2018року ОСОБА_2 був оформлений та виданий паспорт громадянина України у формі картки.

Одночасно представник Відповідача зазначила, що у спірних відносинах не підлягає врахуванню рішення Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі № 806/3265/17.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку отримання паспорта громадянина України у формі книжечки регулюються правовими нормами Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992р. N 2503-XII (в редакції Постанови Верховної Ради України від 02.09.1993 року N 3423-XII) (надалі - Положення N 2503-XII), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивач, ОСОБА_2 , є особою ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто особою, яка 16-ти річного віку досягла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується дослідженою судом копією свідоцтва про народження та копією заяви-анкети для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.10).

Судом встановлено та визнається сторонами, що 03.07.2018року ОСОБА_2 отримала паспорт громадянина України у формі ID картки. Дані обставини підтверджуються дослідженою судом копією заяви-анкети ОСОБА_2 від 16.06.2018року щодо отримання паспорт громадянина України у формі ID картки за номером НОМЕР_1 .

Судом встановлено та визнається сторонами, що 16.09.2020року Позивач звернулася до Відповідача із заявою про видачу паспорту громадянина України із використанням бланка у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992р. N 2503-XII, по причині втрати раніше виданого паспорта.

До заяви Позивача були долучені дві фотокартки розміром 3,5х4,5см. та копія листа Баранівського відділення поліції Новоград-Волинського відділу ГУНП в Житомирській області щодо реєстрація повідомлення про втрату паспорту Позивача. Копія такої заяви та копія заяви-анкети Позивача були долучені до відзиву Відповідача.

По цій причині суд вважає безпідставними доводи представника Відповідача, які наведені у відзиві, щодо відсутності факту особистого звернення Позивача.

Листом від 06.10.2020року Відповідач надав відповідь Позивачу, зазначивши, що заява Позивача подана засобами зв`язку, а не особисто, що перешкоджає видачі паспорту із використанням бланка у формі книжечки відповідно до Положенням N 2503-XII (а.с.5).

Таке рішення Відповідача за результатами розгляду звернення Позивача не ґрунтується на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 13 Закон N 5492-VI до документів, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, та посвідчують особу і підтверджують громадянство України відноситься паспорт громадянина України.

Частинами 1, 2, 4, 5 ст. 14 цього Закону передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.

Безспірно, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, про що прямо зазначено в ч.1 ст.21 цього ж Закону N5492-VI).

Отже, у разі відсутності у особи паспорта, така особа не має підтвердження громадянства України, що в свою чергу є порушенням її громадянських прав у зв`язку з неможливістю їх реалізації.

Суд враховує також, що відповідно до п. 3, 5, 6, 8 Положення N 2503, бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення. Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.09.2018року у зразковій справі N806/3265/17(Пз/9901/2/18 (провадження N 11-460заі18) зробила висновок, що норми Закону N 5492-VI на відміну від норм Положення N 2503-XII (теж діючого на момент виникнення правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог ст. 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було "встановлене законом") не було "необхідним у демократичному суспільстві" у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення ст. 8 Конвенції.

Тобто, будь-яке обмеження прав і свобод особи повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак у даному випадку таке обмеження, як неможливість отримання паспорта у формі книжечки, законодавством не передбачено.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України висновки Великої Палати Верховного Суду у цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України.

Безспірно, згідно п.3 розділу "I. Загальні положення" Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 червня 2019 року N 456 (надалі - Тимчасовий порядок), оформлення і видачу паспорта здійснюють територіальні підрозділи Державної міграційної служби України особі, яка досягла 16-річного віку, - на підставі заяви про видачу паспорта громадянина України (далі - заява) за зразком, наведеним у додатку 1 до цього Тимчасового порядку, поданої нею особисто.

Разом з тим, представник Відповідача не врахував, що видача паспорту замість втраченого регулюється правовими нормами розділу "VI. Видача паспортів замість утрачених або викрадених" цього ж Тимчасового порядку.

Як зазначено в п.2 цього розділу Тимчасового порядку, заява про втрату паспорта реєструється в журналі реєстрації заяв про втрату/викрадення паспорта за формою згідно з додатком 6 до цього Тимчасового порядку, після чого посадова особа територіального підрозділу ДМС заводить справу про втрату або викрадення паспорта (далі - справа про втрату паспорта), до якої долучаються подані документи та матеріали перевірки.

До видачі паспорта територіальний підрозділ ДМС на підставі заяви про видачу тимчасового посвідчення за формою згідно з додатком 7 до цього Тимчасового порядку видає особі тимчасове посвідчення за формою згідно з додатком 8 до цього Тимчасового порядку відповідно до розділу VII цього Тимчасового порядку.

Більш того, за приписами п.8 цього розділу Тимчасового порядку. після проведення необхідних перевірок за заявою про втрату паспорта працівник територіального підрозділу ДМС складає висновок за заявою про втрату паспорта за формою згідно з додатком 11 до цього Тимчасового порядку, який затверджується керівником цього підрозділу. У висновку зазначаються результати перевірки і прийняте рішення про видачу паспорта.

Жодних доказів виконання Відповідачем вимог розділу "VI. Видача паспортів замість утрачених або викрадених" цього Тимчасового порядку при розгляді звернення Позивача від 16.09.2020року суду не надано.

В зв`язку з цим суд робить висновок, що звернення Позивача від 16.09.2020року про видачу паспорту громадянина України із використанням бланка у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992р. N 2503-XII, по причині втрати раніше виданого паспорта не було розглянуто Відповідачем у відповідності до вимог Тимчасового порядку.

За таких обставин суд робить висновок про наявність порушеного права Позивача, яке підлягає судовому захисту та поновленню шляхом визнання протиправним рішення Баранівського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області, викладене у листі від 06.10.2020року, щодо відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки та зобов`язати Баранівський районний сектор Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області розглянути звернення Позивача від 16.09.2020року у повній відповідності до вимог Тимчасового порядку.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Суд вважає безпідставними доводи представника Позивача щодо стягнення на користь Позивача витрат на оплату професійної правничої допомоги, так як суду не надано жодних доказів на здійснення такої допомоги у спірних відносинах.

Суд враховує наявність договору про надання правничої допомоги, укладеного 01.08.2020року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 з адвокатом Хомич Р.В. Разом з тим, станом на 01.08.2020року між Позивачем і Баранівським районним сектором Управління державної міграційної служби у Житомирській області не існували і не могли (в часі) існувати жодні спірні відносини щодо протиправності дій (рішень), які є предметом судового розгляду в даній справі.

Таким чином, надана правнича допомога за вказаним договором, не зумовлена спірними відносинами і не може бути предметом розподілу таких витрат.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 до Баранівського районного сектору Управління державної міграційної служби у Житомирській області задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Баранівського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області, викладене у листі від 06.10.2020року, щодо відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки.

Зобов`язати Баранівський районний сектор Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області (вул. Тищика, буд. 7 м. Баранівка, Житомирська область, 12700, ) розглянути звернення ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) від 16.09.2020року у повній відповідності до вимог Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 червня 2019 року N 456.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк