Справа № 766/117/21
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08 лютого 2021 р. м. ХерсонСправа № 766/117/21

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Дубровна В.А., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України в м. Херсоні про зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з адміністративним позовом до Пенсійного фонду України у м. Херсоні (далі-відповідач), в якому просить мовою оригіналу:

«1. Обязать работников пенсионного фонда «законно» переоформить мою пенсию согласно «всех» требований пенсионного Закона Украины за 1992 год, а именно

а) с определением моего «среднемесячного зароботка за 5 лет, согласно моей архивной справки за период 1981 по 1985 гг. в советских рулях без деления их на 100000 согласно «поправки №1»постановления В.В. Дурдинца, т.е. согласно требованиям пенсионного Закона Украины за 1992 г.

б) с определением в «размере пенсии», которая должна быть «не менее 55%» от моего «среднемесячного заработка», как этого требует пенсионный Закон плюс 1% от минимальной пенсии за каждый год свыше 25 лет стажа работы, а лишь потом:

в) мою пенсию в советских рублях пусть переведут в «гривну» по справедливой и истинной цене советского рубля, и только тогда все будет «законно и справедливо».

2. В виду бедственного и плачевного состояния нашего народа и государства, я от положенной мне компенсации по недоплатам мне пенсии за прошлые годы отказываюсь, и пусть их беззаконие останется на их совести и судья им ОСОБА_2 ».

3. Работники ОСОБА_3 фонда в своих ответах мне сообщали: «что я не имею права получать максимальную пенсию более 3-х минимальных пенсий, а я этого и не требую, и сегодня минимальная пенсия составляет примерно 1710 гривен, и если ее умножить на «3» то получится 1710х3=5130 гривен. А я согласен, чтобы мне начислили пенсию, как минимум, хотя бы 3000 гривен, т.е. в 2 раза меньше, как инженеру-технологу цеха, перенесшему две операции из-за вредности предприятия, а ведь я заработал «максимальную « пенсию, а получаю всего 2400 гривны и то недавно».

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 12.01.2021 року справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України в м. Херсоні про визнання дій незаконними передано до Херсонського окружного адміністративного суду за підсудністю.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.02.2020 року вказана заява передана на розгляд судді Дубровній В.А.

Відповідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись з адміністративним позовом та доданими до нього документами, суддя вказує про таке.

Відповідно до пунктів 2 та 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 4 КАС України передбачено, що позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача.

Отже, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що порушили її право саме при виконанні ним владних управлінських функцій та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовні заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Однак, визначення змісту та обсягу позовних вимог, що підлягають судовому захисту, є диспозитивним правом позивача. При цьому, підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і задоволення його вимог визначаються позивачем самостійно.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що позивачем у зневажливій та образливій формі, шляхом давання непристойної оцінки, використовуючи зокрема, такі слова як: «…они не имеют законного права сунуть свой нос в чужие дела…», «…постановления ОСОБА_4 «извращая»…», «…работники ОСОБА_5 , превращенные в рабов ОСОБА_6 по «команде сверху…», «добавил свои преступные слова…», «…пенсий взятых с потолка…», «…но на это они не способны…», «…Работники Пенсионного фонда совместно с соучастниками Кабинета Министров знали, что их рано или поздно разоблачат и поэтому стали на скорую руку заметать следы своего беззакония…», «…их «мертвый, несовершенный» Закон», «..и есть «Пятое колесо до воза…», «…работники Пенсионного фонда окончательно запутались в сетях своего беззакония…», «превратили его в «половую тряпку» для обтирания своих ног и он для них кость в их горле…», «…этих мошенников необходимо срочно привлечь…», «…ибо они все озверели…» і т.п., висловлено своє відверте зневажливе ставлення до інших учасників судового процесу.

Крім того з прохальної частини позову не зрозуміло, які конкретно дії позивач просить зобов`язати відповідача вчинити.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС).

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства (п. 9 ч. 3 ст. 2 КАС).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (п. 1 ч. 5 ст. 44 КАС).

На переконання Великої Палати Верховного Суду «…нецензурна лексика, образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників. Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють. Ці дії суперечать основним засадами (принципами) адміністративного судочинства, а також його завданню. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 45 КАС.».

Обґрунтування позову позивачем з використанням образливих висловлювань на адресу Пенсійного фонду України та інших осіб виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що, у розумінні Європейського суду з прав людини констатується як зловживання правом на подання заяви.

Така правова позиція суду повністю узгоджується як з практикою ЄСПЛ, так і з правовою позицією Верховного Суду, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2019 року у справі №9901/34/19 (провадження № 11-82заі19).

Отже, викладення у змісті позовної заяви та доданих до нього документах образливих висловлювань не узгоджується із положеннями п. п. 1, 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України та визнаються суддею, як зловживанням позивачем процесуальними правами.

Крім того, ч. 3 ст.161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені ЗУ "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674).

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ст.1 Закону № 3674).

Згідно зі ст. 2 Закону № 3674 платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частиною 1 ст. 4 Закону № 3674 передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 3674 за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру, яку подано фізичною особою, справляється судовий збір в сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Згідно ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено з 01.01.2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 270 грн.

Як зазначалось вище, позивач просить зобов`язати відповідача вчинити певні дії.

В порушення вимог ч. 3 ст. 161 КАС України позивачем не надано до суду платіжного документу про сплату судового збору за вказану вимогу немайнового характеру в сумі 908,00 грн., чи документів, які підтверджують підстави звільнення його від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. п. 2. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема: ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Позивачем вищезазначених відомостей в позові не зазначено.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Ці вимоги узгоджуються з ч. 2 ст. 79 КАС України, відповідно до якої позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4, 5 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 року затверджено Національний стандарт України "Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003, п. 1.1 якого передбачено, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи (далі-документ) - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування; підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності (далі-організацій).

Згідно п. 5.27 вказаного Національного стандарту відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23.

Надані позивачем до адміністративного позову документи не відповідають ознакам доказів, які встановлює КАС України, оскільки не засвідчені належним чином.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків визначених частиною другою цією статті.

В порушення вимог даної статті, позивачем не додані до адміністративного позову копії доданих до позовної заяви документів для відповідача, що підтверджено актом Відділу звернення громадян Херсонського міського суду Херсонської області від 05.01.2020 року.

Також відповідно до п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, позовна заява за своїм змістом не містить таких відомостей.

Отже, наведене вище свідчить про недотримання вимог КАС України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Додатково суд вказує, що статтею 16 КАС України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

02 червня 2011 року прийнято Закону України № 3460-VI "Про безоплатну правову допомогу" (далі - Закон № 3460-VI), який відповідно до Конституції України визначає зміст права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги.

Згідно із ст. 1 цього Закону безоплатною правовою допомогою визнається правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел. Правова допомога передбачає надання правових послуг, спрямованих на забезпечення реалізації прав і свобод людини і громадянина, захисту цих прав і свобод, їх відновлення у разі порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч. ч. 1, 6 ст. 120 КАС України).

Враховуючи, що 07.02.2021 року є вихідним днем, тому питання про залишення позову без руху вирішено 08.02.2021 року, тобто у перший після нього робочий день.

Частиною 2 ст. 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява відповідно до ч.1 ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 160-162, 169, 241-243, 248 КАС України, суддя -

ухвалила:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, шляхом надання:

- нової редакції позову, з визначенням предмету позовних вимог та обставин, якими він обґрунтовується без застосування образливих висловлювань, з зазначенням відомостей передбачених п. п. 2. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України ;

- документу про сплату судового збору в сумі 908,00 грн. або документів, які підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.

- копій доданих до позовної заяви документів для відповідача,

- засвідчених належним чином копій документів, доданих до позовної заяви;

- власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 540/117/21 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Дубровна