Справа № 233/653/16-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року справа №233/653/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2020 р. (повне судове рішення складено 23 листопада 2020 року у м. Костянтинівка) у справі № 233/653/16-а (головуючий І інстанції суддя Каліуш О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови № 2 про адміністративне правопорушення від 02 лютого 2016 року, яка винесена головним інспектором будівельного нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецької області Ключніковою Тетяною Іванівною,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 10.02.2016 звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, в якій просив скасувати постанову від 02.02.2016 року № 2 про адміністративне правопорушення (т. 1 а.с. 1-3).

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2016 р. у справі № 233/653/16-а позов задоволено, а саме: постанову № 2 від 02.02.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП скасовано (т. 1 а.с. 93-94).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року апеляційну скаргу задоволено. Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2016 р. у справі № 233/653/16-а скасовано. Прийнято нову постанову. Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови № 2 про адміністративне правопорушення від 02 лютого 2016 року, яка винесена головним інспектором будівельного нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецької області Ключніковою Тетяною Іванівною (т. 1 а.с. 192-195).

Постановою Верховного Суду від 18 червня 2020 року у справі № 233/653/16-а касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2016 року, постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року у справі № 233/653/16-а скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т. 1 а.с. 220-225).

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 23 листопада 2020 року у справі № 233/653/16-а позовні вимоги задоволено.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення № 2 від 02.02.2016, винесену головним інспектором будівельного нагляду Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Донецькій області Ключніковою Т. І., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 188-42 КУпАП скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП закрито (т. 2 а.с. 81-88).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за Законом від 15.04.1987 року набув усі права та обов`язки щодо майна, які мав первісний власник.

05.11.2015 року під час проведення позапланової перевірки на підставі направлення від 03.11.2015 року та письмового звернення ОСОБА_2 від 13.10.2015 року на об`єкті: «Житловий будинок та господарській будівлі та споруди по АДРЕСА_1 » було встановлено, що літня кухня літ. Б-1 побудована на відстані 0,4-0,7 м. від огорожі межі з сусідньою земельною ділянкою, сараї літ. Ж-1 та З-1 побудовані по одній лінії з огорожею межею із сусідньою земельною ділянкою по АДРЕСА_2 .

Таким чином, при будівництві вищевказаних будівель порушено вимоги п. 3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

Разом з тим, дані норми обов`язкові для органів державного управління, місцевого і регіонального самоуправління підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об`єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських поселень.

За результатом проведеної перевірки відповідачем складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05.11.2015 року, видано обов`язковий до виконання припис усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05.11.2015 року № 18 з терміном усунення порушення до 05.12.2015 року.

За результатами позапланової перевірки від 07.12.2015 року встановлено, що вимоги припису про усунення порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 05.11.2015 року № 18 не виконано.

За результатами проведеної перевірки Департаментом складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 07.12.2015 року видано припис від 07.12.2015 року № 24 з вимог виконати припис від 05.11.2015 року № 18 та припис від 07.12.2015 року № 25 з вимогою зупинити виконання будівельних робіт.

Вимоги припису від 07.12.2015 року були виконані, будівельні роботи зупинені. Вимоги припису від 07.12.2015 року № 24 не виконано. У зв`язку з невиконання вимог приписів посадової особи, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За вимогами ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Спірним у даній справі є правомірність винесення відповідачем постанови 02.02.2016 року № 2 про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

На підставі направлення № 1005-03-1263 від 03.11.2015 року про проведення позапланової перевірки, 05.11.2015 року було проведено позапланову перевірку на об`єкті: «Житловий будинок та господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1 » (т. 1 а.с. 37).

В ході перевірки встановлено, що земельна ділянка за вищевказаною адресою належить позивачу згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 126932.

За результатами перевірки був складений акт від 05.11.2015 року, у відповідності до якого літня кухня літ. Б-1 побудована на відстані 0,4-0,7 м від огорожі - межі з сусідньою земельною ділянкою, сараї літ. Ж-1 та 3-1 побудовані по одній лінії з огорожею - межею із сусідньою земельною ділянкою по АДРЕСА_2 . При будівництві вищевказаних будівель порушено вимоги п. 3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (т. 1 а.с. 38-40).

На підставі акту перевірки від 05.11.2015 року складено припис № 18 від 05.11.2015 року про усунення виявлених порушень. Також встановлено строк для усунення виявлених порушень до 05.12.2015 року (т. 1 а.с. 41-42).

З актом перевірки від 05.11.2015 року та приписом № 18 від 05.11.2015 року позивач був ознайомлений особисто під підпис 05.11.2015 року (т. 1 а.с. 41-42).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно виявлених в ході перевірки 05.11.2015 року порушень, відбувся 17.11.2015 року.

Головним інспектором будівельного нагляду було винесено постанову № 24 від 17.11.2015 року, якою було закрито справу про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків застосування адміністративного стягнення (т. 1 а.с. 66).

На підставі направлення № 1005-03-1475 від 07.12.2015 року про проведення позапланової перевірки 07.12.2015 року було проведено позапланову перевірку на об`єкті: «Житловий будинок та господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1 » (т. 1 а.с. 43).

В ході перевірки встановлено, що вимоги припису № 18 від 05.11.2015 року не виконані (т. 1 а.с. 45).

За результатами перевірки був складений акт від 07.12.2015 року, яким встановлено, що вимоги припису № 18 від 05.11.2015 року не виконані також було встановлено, що позивачем в подальшому було реконструйовано будівлю літньої кухні зі збільшенням її розміру (т. 1 а.с. 44-46).

На підставі акту перевірки від 07.12.2015 року складено припис № 24 від 07.12.2015 року про усунення виявлених порушень. Також встановлено строк для усунення виявлених порушень до 07.01.2016 року (т. 1 а.с. 47-48).

Крім того, на підставі акту перевірки від 07.12.2015 року складено припис № 25 від 07.12.2015 року про усунення виявлених порушень. Також встановлено термін для усунення виявлених порушень, а саме будівельні роботи з будівництва сараїв, Ж-1,З-1 по вул. Пушкінська,405 у м. Костянтинівці зупинити, терміново (т. 1 а.с. 49).

Від отримання акту перевірки від 07.12.2015 року та приписів № 24 та № 25 від 07.12.2015 року позивач відмовився, акт перевірки і припис була направлені позивачу поштою (т. 1 а.с.46,48,49).

07.12.2015 року відносно позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 188-42 КУпАП за невиконання припису № 18 від 05.11.2015 року. Також в протоколі зазначено щодо повідомлення позивача про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Підписувати протокол позивач відмовився (т. 1 а.с. 50-52).

На підставі направлення № 1005-03-23 від 11.01.2016 року про проведення позапланової перевірки 16.01.2016 року було проведено позапланову перевірку на об`єкті: «Житловий будинок та господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1 » (т. 1 а.с. 58).

За результатами перевірки був складений акт від 16.01.2016 року, яким встановлено, що вимоги припису № 24 від 07.12.2015 року не виконані (т. 1 а.с. 59-61).

16.01.2016 року відносно позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 188-42 КУпАП за невиконання припису № 24 від 07.12.2015 року. Також в протоколі зазначено щодо повідомлення позивача про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення (т. 1 а.с.62-65).

З актом перевірки від 16.01.2016 року та протоколом про адміністративне правопорушення передбачене ст. 188-42 КУпАП від 16.01.2016 року позивач був ознайомлений особисто (т. 1 а.с.61,64,65).

19.01.2016 року позивач скерував в.о. директора ДАБК у Донецькій області заяву про перенесення розгляду справ про адміністративне правопорушення (протоколи від 07.12.20015, 12.01.2016 ) у зв`язку з необхідністю отримання документів (т. 1 а.с.69).

Листом директора департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області від 19.01.2016 року за № 1005-03-0083 позивач повідомлений про час і місце розгляду справи про адміністративне право порушення 02.02.2016 року об 10.00 годин за адресою; АДРЕСА_3 (т. 1 а.с.70).

Постановою Головного інспектора будівельного нагляду від 02.02.2016 р. № 2 накладено на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 6800 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, а саме невиконання приписів № 18 від 05.11.2015 року та № 24 від 07.12.2015 року (т. 1 а.с. 71).

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом пункту 6 частини першої статті 7 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI) управління у сфері містобудівної діяльності полягає, зокрема, у державному архітектурно-будівельному контролі, який згідно з абзацом другим пункту 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок) здійснюють Державна архітектурно-будівельна інспекція та її територіальні органи.

Частина перша статті 41 Закону № 3038-VI визначає державний архітектурно-будівельний контроль як сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

У ході здійснення такого контролю посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки, серед іншого, мають право видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (пункт 3 частини четвертої статті 41 Закону № 3038-VI).

Право на видання вищенаведених приписів передбачене й у пункті 11 Порядку.

Згідно частини 12 статті 41 Закону № 3038-VI (на момент виникнення спірних правовідносин) у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право: 1) видавати обов`язкові до виконання об`єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 2) притягати посадових осіб об`єктів нагляду до відповідальності за вчинені правопорушення відповідно до закону. За невиконання письмових вимог головних інспекторів будівельного нагляду об`єкти нагляду несуть відповідальність відповідно до закону.

Частинами і та 2 статті 244-6 КУПАП встановлено, що органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1(крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42).

Від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі - щодо об`єктів, розташованих на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, за межами населених пунктів та в межах населених пунктів, в яких не утворено органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42).

За правилами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

Частиною 1 статті 188-42 КУпАП встановлено, що невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, об`єктом вказаного правопорушення є встановлений законодавством порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. У свою чергу поняття державного архітектурно-будівельного контролю визначено частиною 1 статті 41 Закону України № 3038-VI як сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

З аналізу цієї норми можна виокремити суб`єктів адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-42 КУпАП, якими є замовники, проектувальники, підрядники та експертні організації.

У свою чергу, частиною 1 статті 1 цього Закону замовником визначено - фізичну або юридичну особу, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Статтею 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.3).

Відповідно до ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності діють змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1). Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2).

За змістом ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, в порушення вищезазначених вимог КАС України, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження тієї обставини, що позивач є забудовником за адресою: АДРЕСА_1 в розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Так, згідно із приписом відповідача № 18 від 05.11.2015 зобов`язано позивача усунути виявлені порушення у термін до 05.12.2015. У приписі зазначено, що було проведено позапланову перевірку житлового будинку та господарських будівель і споруд по вул. Пушкінській, 405, у м. Костянтинівка. Перевіркою встановлено, що літня кухня Б-1 побудована на відстані від огорожі (межі) від сусідньої земельної ділянки по вул. Пушкінській, 403 на 0,4-07 м; сараї Ж-1 та З-1 побудовані по лінії з огорожею із земельною ділянкою по АДРЕСА_2 без відступу, що є порушенням пункту 3.25 ДБН 360-92** містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень (т.1 а.с. 41-42).

Натомість, з Акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів на правил від 05.11.2015 вбачається, що «для перевірки надано технічний паспорт БТІ від 11 травня 2011 року, згідно із яким на земельній ділянці по АДРЕСА_1 з боку земельної ділянки по АДРЕСА_2 побудовано літню кухню Б-1 розміром 4х9 м та сарай Ж-1 розміром 0,7 х 1,93 та сарай З-1 розміром 5,37 х 1,93» (т. 1 а.с. 38-40).

Разом з тим, з копії технічної документації на будинок АДРЕСА_1 , вбачається, що літня кухня Б-1 розміром 4х9 м побудована у 1961 році попередній власником будинку та була успадкована позивачем разом з житловим будинком на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.04.1987. Зазначене свідчить, що позивач участі у будівництві літньої кухні Б-1 не приймав. Доказів про те, що на час перевірки позивач виконував будь-які роботи з реконструкції цієї будівлі відповідачем не надано та про наявність таких доказів не зазначено (т.2 а.с. 3-16, 52-62).

Крім того, з дослідженої копії технічної документації на будинок АДРЕСА_1 , наданої БТІ, вбачається, що сарай Ж-1 розміром 10,7 х 1,93 та сарай З-1 розміром 5,37 х 1,93 побудовані у 2003 році (т.2 а.с.52-62). Доказів про те, що на час перевірки вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, позивач здійснював будівельні роботи з будівництва чи реконструкції вищезазначених об`єктів, відповідачем не надано та про наявність таких доказів не зазначено.

З урахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що позивач не є замовником будівництва в розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а отже не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-42 КУпАП.

Крім того, у приписах № 18 від 05.11.2015, № 24 від 07.12.2015 не зазначено у який спосіб позивач повинен був усунути зазначені у приписі порушення, а отже не можливо констатувати не виконання зазначених приписів.

З урахування наведеного, висновок суду першої інстанції щодо скасування спірної постанови є правомірним та доведеним.

За положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись статями 205, 271, 272, 286, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2020 р. - залишити без задоволення.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2020 р. у справі № 233/653/16-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв