Справа № 638/1596/21
Суддя: Щепіхіна В. В.
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/1596/21
Провадження № 2-а/638/146/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Щепіхіна В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 5 роти 3 батальйону лейтенанта поліції Сироватки Пилипа Миколайовича про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції 5 роти 3 батальйону лейтенанта поліції Сироватки Пилипа Миколайовича про скасування постанови.

Місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає вона вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Після вивчення матеріалів позовної заяви про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддею встановлено, що вона подана без додержання вимог, встановлених статті 160 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

При цьому положеннями статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено поняття суб`єкта владних повноважень. Ним може бути орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Діючим законодавством передбачені повноваження органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення, які визначені статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема - про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті та інші, перелік яких імперативно зазначено в частині 1 цієї статті.

Також, частиною 2 статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, справи про адміністративні правопорушення, які зазначені в статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглядаються органами Національної поліції, від імені яких уповноважені на це посадові особи цих органів виносять постанови та накладають адміністративне стягнення.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

З аналізу наведених вище норм законодавства вбачається, що суб`єктом владних повноважень та, відповідно, належним відповідачем по справі щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, які розглядаються в порядку КАСУ, є територіальний орган поліції як юридична особа, а не інспектор поліції відповідного органу чи підрозділу Національної поліції.

Така позиція повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 26 грудня 2019 року по справі №724/716/16-а.

Позивачем заявлено позов до інспектора патрульної поліції 5 роти 3 батальйону лейтенанта поліції Сироватки Пилипа Миколайовича, проте, не зазначено органу, від імені якого цей інспектор здійснював повноваження при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Також, в порушення вимог частини 5 статті 160 КАСУ позивачем не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти відповідача.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. За вимогами ч.5 ст.94 КАС України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення пункту 11 частини 5 статті 160 КАС України позивач не надав суду власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, відповідно до вимог частини 1 статті 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Проте, в матеріалах справи відсутня копія позовної заяви та копії доданих до позовної заяви документів для відповідача.

Згідно частиною 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем надано до суду клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі статті 288 КУпАП.

Суд, розглянувши зазначене клопотання, не вбачає підстав для його задоволення.

Відповідно до пункту 1.4 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду адміністративного позову немайнового характеру сплачується судовий збір, виходячи зі ставки 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові № 543/775/17 від 18.03.2020 зроблений висновок, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону №3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, у вказаній постанові зазначено, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2021 року становить 2270,00 грн.

Таким чином, за подання до суду позовної заяви про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Вказані недоліки перешкоджають відкриттю провадження у справі і підлягають усуненню.

Відповідно до ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 123,169 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 5 роти 3 батальйону лейтенанта поліції Сироватки Пилипа Миколайовича про скасування постанови - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків заяви п`ять днів з дня її вручення.

Копію даної ухвали направити особі, що звернулась із адміністративним позовом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Щепіхіна