Справа № 420/8810/20
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8810/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.

при секретарі: Сердюк І.С.

сторін:

позивач: Конев К.С. (представник за ордером)

відповідач: Чілей М.В. (в порядку самопредставництва)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Скорпіон Марін» (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Транспортна, буд. 3; ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№, від 27.08.2020р., -

На підставі ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 02 лютого 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Скорпіон Марін» до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач, з урахуванням заяви від 14.09.2020р. (вх. № ЕП/14397/20), просить:

визнати протиправним та скасувати у повному обсязі податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 27.08.2020р. про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 146752 грн.;

визнати протиправним та скасувати у повному обсязі податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 27.08.2020р. про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 9340 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами документальної планової виїзної перевірки складено акт, висновки якого базуються на припущеннях і не враховують докази та відомості щодо господарської діяльності ТОВ «Скорпіон Марін» у періоді, який перевірявся, та, відповідно, донарахування податкових зобов`язань та покладення на позивача відповідальності у вигляді штрафних санкцій є безпідставним та таким, що суперечить чинному законодавству. Так, позивач вказав, що має в наявності всі первинні документи, що відповідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підтверджують здійснення господарських операцій з його контрагентом ТОВ «Бакстон Компані», що свідчить про відсутність порушень податкового законодавства з боку позивача, необґрунтованість та протиправність винесення відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 41433/20 від 07.10.2020р.), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що ТОВ «Скорпіон Марін» в порушення п.198.1, п.198.3 ст. 198, абзацу «в» п. 200.4 ст. 200 ПК України занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на суму 7472 грн. та завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації з податку на додану вартість), у сумі 146752 грн. На підставі використаної в ході перевірки податкової інформації по господарській діяльності контрагента позивача ТОВ «Бакстон Компані» встановлено неможливість підтвердження факту виконання робіт вказаним контрагентом у квітні 2020р. у зв`язку з відсутністю об`єктивно необхідних умов для реального здійснення задокументованих з постачальниками та покупцями господарських операцій щодо придбання/реалізації товарів, робіт (послуг), здійснення транспортування до місць зберігання, розвантаження/навантаження і зберігання.

13.11.2020р. (вх. № 48165/20) від позивача надійшла відповідь на відзив.

02.02.2021р. (вх. № 5010/21) від відповідача надійшли письмові пояснення.

Ухвалою від 14.09.2020р. відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження (з викликом сторін); призначено судове засідання на 13.10.2020р.

Ухвалою суду від 13.10.2020р. зупинено провадження по справі до 11.11.2020 р.; призначено судове засідання на 11.11.2020 р.

Ухвалою суду від 11.11.2020 р. продовжено строк, на який зупинено провадження в адміністративній справі, до 08.12.2020 р.; призначено судове засідання на 08.12.2020 р.

Ухвалою суду від 08.12.2020 р. продовжено строк, на який зупинено провадження в адміністративній справі до 12.01.2021 р.; призначено судове засідання на 12.01.2021 р. в режимі відеоконференції за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon».

Ухвалою суду від 12.01.2021 р. продовжено строк, на який зупинено провадження в адміністративній справі, до 25.01.2021 р.; призначено судове засідання на 25.01.2021 р. на 14 год. 30 хв.; клопотання представника відповідача про призначення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами суду задоволено; призначено проведення розгляду справи в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення EasyCon .

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

У відкритому судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Головним управлінням ДПС в Одеській області відповідно до п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст. 75, пп.78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, на підставі наказів Головного управління ДПС в Одеській області № 2466 від 17.06.2020р., №2851 від 16.07.2020р. проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Скорпіон Марін» з питань декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. за період з 01.04.2020р. по 30.04.2020 р.

За результатами проведеної перевірки складено акт № 442/15-32-05-08/41886969 від 29.07.2020р. (а.с. 44-71), відповідно до висновків якого встановлено порушення:

п.198.1, п.198.3 ст. 198, абзацу «в» п. 200.4 ст. 200 ПК України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на суму 7472 грн., у тому числі квітень 2020 року на суму 7472 грн. та завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації з податку на додану вартість) у сумі 146752 грн., квітень 2020 р. на суму 146752 грн.

12.08.2020р. ТОВ «Скорпіон Марін» подано до Головного управління ДПС в Одеській області заперечення на акт № 442/15-32-05-08/41886969 від 29.07.2020р. (а.с. 72-84).

На підставі зазначеного акту перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 27.08.2020р.:

№, яким позивачу збільшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 146752 грн. (а.с. 86-87);

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 9340,00 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 7472 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1868 грн. (а.с. 85).

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Таким чином, суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПК України).

За приписами пп.78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень

Згідно акта перевірки, направлення на перевірку, копії наказів Головного управління ДПС в Одеській області № 2466 від 17.06.2020р., №2851 від 16.07.2020р. надано під розписку заступника директора ТОВ «Скорпіон Марін» Присяжному Є.А. та проведено перевірку з його відома та у його присутності.

За змістом акта перевірки, ТОВ «Скорпіон Марін» в порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України не надано до перевірки довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3, акту приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2, кошторису з виконаних робіт по послугам отриманих від ТОВ «Бакстон Компані» з покрівельних робіт, електромонтажних робіт та будівельно-монтажних робіт, кошторису з виконаних робіт, відомостей витрачених ресурсів (ТМЦ), що унеможливлює встановити витрати на трудові ресурси, витрати часу роботи будівельних робіт та механізмів витрат матеріалів, виробів і конструкцій.

При цьому, зазначено, що операції, які виконувались ТОВ «Бакстон Компані» не підтверджуються стосовно: врахування реального часу здійснення операцій; місцезнаходження майна: відсутні власні (орендовані) основні фонди, технічний персонал у необхідній кількості, власні (орендовані) виробничі активи у необхідній кількості; наявності кваліфікованого персоналу; матеріальних ресурсів.

За змістом акта перевірки, в порушення п.198.1, п.198.3 ст. 198, абзацу «в» п. 200.4 ст. 200 ПК України ТОВ «Скорпіон Марін» завищено податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ «Бакстон Компані» всього на суму 154223,56 грн.

Перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник 19 Декларації) встановлено її завищення на 146752 грн. внаслідок завищення показника рядка 17 (колонка Б)Декларації.

Відповідно до п.198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п.198.2 ст. 198 ПК України).

За змістом п.198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно абзацу п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Статтею 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема, на таких принципах: нарахування - доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів; превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми; єдиний грошовий вимірник - вимірювання та узагальнення всіх господарських операцій підприємства у його фінансовій звітності здійснюються в єдиній грошовій одиниці; інших принципах, визначених міжнародними стандартами або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку в державному секторі залежно від того, які з наведених стандартів застосовуються підприємством.

Згідно п. 2.1, п.2.2, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р., первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.2.7 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р., первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.

Згідно з п. 2.8 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р., додаткові вимоги до порядку створення первинних документів про касові і банківські операції, рух цінних паперів, товарно-матеріальних цінностей та інших об`єктів майна передбачаються іншими нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, що основним видом діяльності ТОВ «Скорпіон Марін» є ремонт і технічне обслуговування суден і човнів (основний) (код за КВЕД 33.15).

05.03.2020р. між ТОВ «Скорпіон Марін» (замовник) та ТОВ «Бакстон Компані» (виконавець) укладено договір про надання послуг №2020-03-05-2, за умовами якого виконавець за завданням замовника зобов`язується на свій ризик надати послуги (покрівельні роботи), а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість згідно з умовами даного договору (а.с. 95-99).

У додатку №1 до вказаного договору передбачено види, обсяги та вартість виконаних покрівельних робіт, а саме: розбирання покриттів покрівлі з рулонних матеріалів в 1-3 шари та монтаж покрівель з рулонних матеріалів, що направляються із застосуванням газопламеневих пальників загальною площею 432 кв.м та визначена їх вартість. Також у додатку № 1 до договору визначено перелік та вартість матеріалів, що використовуються: руберойд ЕПП 4,0 -440 кв.м, цементна суміш 32 кг, праймер бітумний 71 кг, клей будівельний 42 кг, ґрунтова фарба 63 л.

На підтвердження факту виконання умов договору №2020-03-05-2 від 05.03.2020р. надано засвідчені копії акта виконаний робіт № 1 від 27.04.2020р.; платіжних доручень №407 від 26.06.2020р., № 459 від 24.07.2020р., №396 від 15.06.2020р. (а.с. 100-104).

За фактом виконання вказаних робіт виписано та зареєстровано податкову накладну №5 від 27.04.2020р. (а.с. 152-153).

05.03.2020р. між ТОВ «Скорпіон Марін» (замовник) та ТОВ «Бакстон Компані» (виконавець) укладено договір про надання послуг №2020-03-05-1, за умовами якого виконавець за завданням замовника зобов`язується на свій ризик надати послуги (електромонтажні роботи), а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість згідно з умовами даного договору (а.с. 100-111).

У додатку №1а до цього договору визначено види, обсяг та вартість виконання електромонтажних робіт, а саме: монтаж облік-лічильника, долінчикового автомату 3/63А, після облікового автомату 3/50А; монтаж та підключення розподільного щита (щр-1), монтаж та підключення розподільних щитів (щр-2, щ-3, щр-4); монтаж та укладання кабелю КГ4/16; монтаж та укладання кабелів живлення до верстатів; монтаж і укладання кабелю розеток 220В; монтаж і укладання кабелю освітлення; монтаж і підключення світильників; підключення свердлильного верстату; підключення наждачного верстату; підключення двох токарних верстатів; монтаж та підключення розеток 220В; монтаж та підключення розеток 380 В; монтаж кабелів підключення доустаткування.

У додатку №1б до вказаного договору визначено перелік та вартість матеріалів, що використовуються, з яких 13 найменувань товарно-матеріальних цінностей загальною вартістю 160867,20 грн.

На підтвердження факту виконання умов договору №2020-03-05-1 від 05.03.2020р. надано засвідчені копії акта виконаний робіт № 1 від 28.04.2020р.; платіжних доручень №395 від 15.06.2020р., № 378 від 04.06.2020р., №397 від 15.06.2020р. (а.с. 112-119).

За фактом виконання вказаних робіт виписано та зареєстровано податкову накладну №1 від 28.04.2020р. (а.с. 154-155).

17.04.2020р. між ТОВ «Скорпіон Марін» (замовник) та ТОВ «Бакстон Компані» (виконавець) укладено договір про надання послуг №2020-04-20-1, за умовами якого виконавець за завданням замовника зобов`язується на свій ризик надати послуги (будівельно-монтажні роботи), а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість згідно з умовами даного договору (а.с. 119-122).

У додатку №1 до цього договору передбачено види, обсяг та вартість виконання будівельн0-монтажних робіт, а саме: демонтаж металоконструкцій пультових приміщень (26,3 тонни), монтаж каркасів (0,77 тонни), монтаж покрівельного покриття з профільованого листа (0,88 тонн); виготовлення майданчиків для обслуговування устаткування та трубопроводів (4 тонни); монтаж майданчиків із настилом та огорожею з листової, рифленої, просічної і круглої сталі (4 тонни); очищення металоконструкцій від іржі, окалини та старої фарби (4 тонни), знепилювання металевих поверхонь (100 кв. м.); ґрунтування металевих поверхонь за один раз ґрунтовкою ГФ-021 (100 кв.м); фарбування металевих поґрунтованих поверхонь емаллю ПФ-115 (100 кв.м); демонтаж металоконструкцій корпусу (1,9 тонни); монтаж металоконструкцій (1,9 тонни).

На підтвердження факту виконання умов договору №2020-04-20-1 від 17.04.2020р. надано засвідчені копії акта виконаний робіт № 3 від 30.04.2020р.; рахунка на оплату № 3 від 30.04.2020р., платіжних доручень №372 від 28.05.2020р., №460 від 24.07.2020р., №469 від 30.07.2020р. (а.с. 124-129).

За фактом виконання вказаних робіт виписано та зареєстровано податкову накладну №7 від 30.04.2020р. (а.с. 156-157).

Щодо посилання відповідача на ненадання акту приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2, довідки за формою КБ3, суд зазначає наступне.

Згідно положень чинного законодавства (п. 1.2. Правил визначення вартості будівництва ДСТУ Б Д.1.1.-1:2013) акт форми КБ-2 не є обов`язковим документом. Положення даного Стандарту мають обов`язковий характер лише для суб`єктів господарювання, що здійснюють будівництво за державні кошти.

Відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 18 «Будівельні контракти», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 205 від 28.04.2001 р., яке визначає методологічні засади формування підрядниками у бухгалтерському обліку інформації про доходи та витрати, пов`язані з виконанням будівельних контрактів, та її розкриття у фінансовій звітності, ступінь завершеності робіт за будівельним контрактом може визначатися за одним з таких методів: вимірювання та оцінки виконаної роботи; співвідношення обсягу завершеної частини робіт та їх загального обсягу за будівельним контрактом у натуральному вимірі; співвідношення фактичних витрат з початку виконання будівельного контракту до дати балансу та очікуваної (кошторисної) суми загальних витрат за контрактом.

Для визначення обсягів підрядних робіт і проведення розрахунків за виконані підрядні роботи на будівництві за даними журналу обліку виконаних робіт шляхом їх вимірювання та оцінки складається Акт приймання виконаних підрядних робіт за типовою формою № КБ-2в і Довідка про вартість виконаних підрядних робіт типової форми № КБ-3, які затверджені наказом Державного комітету статистики України та Державного комітету України з будівництва та архітектури від 21 червня 2002 року № 237/5. Відображення в бухгалтерському обліку доходу підрядника та витрат забудовника в сумі вартості виконаних робіт здійснюється на підставі акта приймання виконаних робіт.

Відповідно до ч. 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документу (форми); дату і місце складання; назву підприємства, установи, від імені якої складений документ; зміст, обсяг та підстава для здійснення господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Враховуючи, що в межах спірних правовідносин роботи виконуються не за державні кошти, факт їх приймання-передачі оформлено актами, зміст яких відповідає приписам ч. 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р.

Відтак, суд відхиляє доводи податкового органу щодо обов`язковості складання за господарськими операціями позивача з вказаним контрагентом актів приймання виконаних будівельних робіт (типова форма №КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (типова форма №КБ-3), які затверджені наказом Міністерством регіонального розвитку та будівництва України «Про затвердження примірних форм первинних документів з обліку будівництва» №554 від 04.12.09р., оскільки складання таких первинних документів не є обов`язковим, у разі якщо замовник не є державним підприємством, та розрахунки здійснюються не за бюджетні кошти. Оскільки, по об`єктах, будівництво яких здійснюється за рахунок інших джерел фінансування, типові форми застосовуються відповідно до умов договору.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 25.01.2020р. у справі № 826/20784/14.

Крім того, суд враховує, що позивачем разом з запереченнями на акт перевірки було надано податковому органу копії звітів щодо витрачених матеріалів за актами виконаних робіт №1 від 27.04.2020р., №2 від 28.04.2020р., №3 від 30.04.2020р. та відповідні товарно-транспортні накладні щодо перевезення ТМЦ (труби та листи) спочатку за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, село Малодолинське, вул. Паромна, 9, а потім за адресою: Одеська область, с. Бурлача Балка, Причал ПЖ-514, з відповідними договорами перевезення, актами виконаних робіт та видатковими накладними на придбання ТМЦ.

Твердження податкового органу про відсутність адреси об`єктів у договорах та актах виконаних робіт судом до уваги не беруться, оскільки інформацію щодо адреси об`єктів, на яких було виконано роботи, зазначено у додатках до актів надання послуг № 1 від 27.04.2020р., № 2 від 28.04.2020р., № 3 від 30.04.2020р., що є невід`ємною частиною актів про надання послуг.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку, що позивачем виконано зобов`язання за договорами, укладеними з вищезазначеним контрагентом, про що свідчать належним чином оформлені первинні документи, які містять всі необхідні реквізити, передбачені п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підписані уповноваженими особами, підписи завірені відповідними печатками підприємств, тобто відповідають вимогам п. 201.1 та п.201.7 ст. 201 ПК України, що свідчить про реальність господарських операцій по виконанню зазначених договорів.

Наявні у позивача первинні документи щодо оспорюваних господарських операцій відповідають вимогам ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, ст.ст. 44, 201 ПК України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

Суд зазначає, що належних доказів, які б підтверджували викладені в акті висновки щодо заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на суму 7472 грн. та завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації з податку на додану вартість) у сумі 146752 грн., відповідачем не надано.

Як встановлено судом та протилежного не доведено відповідачем, надані ТОВ «Бакстон Компані» документи, складені за результатами проведених операцій з вищезазначеним контрагентом, містять необхідну для цілей оподаткування інформацію щодо змісту спірних господарських операцій та мають усі необхідні реквізити первинних документів, що дозволяють ідентифікувати учасників цих операцій та встановити факт поставки товарів. Видані контрагентом позивачу податкові накладні не мають недоліків, а порядок їх заповнення відповідає чинному на момент їх виписки законодавству.

Відповідачем не спростовано, що на момент складення податкових накладних за період, що перевірявся, вищевказаний контрагент позивача був зареєстрований як платник ПДВ та відповідно останній мав право на складання податкових накладних.

Суд зазначає, що в акті перевірки контролюючим органом зроблені висновки про те, що суб`єкт підприємницької діяльності (контрагент) не мав об`єктивно необхідних умов для реального здійснення задокументованих з постачальниками та покупцями господарських операцій.

Посилання контролюючого органу на відсутність у контрагента позивача необхідних ресурсів суд не бере до уваги, оскільки вказана обставина документально не підтверджена, крім того, сама по собі не впливає на реальність здійснених господарських операцій з надання послуг. Також суд звертає увагу на принцип персональної відповідальності платника податку, згідно якого, право на отримання бюджетного відшкодування не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 08.10.2020 р. у справі №160/2352/19.

Як зазначено відповідачем у письмових поясненнях, висновок про відсутність ліцензії на господарську діяльність ТОВ «Бакстон Компані» станом на квітень 2020 р. було зроблено на підставі аналізу таких нормативно-правових актів: 1) постанови Кабінету Міністрів України №904 від 31.10.2018 р. «Про затвердження критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, і визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною архітектурно-будівельною інспекцією»; 2) постанови Кабінету Міністрів України №219 від 13.03.2020 р. «Про оптимізацію органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду», Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності»; 3) постанови Кабінету Міністрів України №256 від 30.03.2016р. «Деякі питання ліцензування будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками».

Згідно п.9 ч.1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності як будівництво об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, - з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про архітектурну діяльність".

Відповідно ч. 5 ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначає що усі об`єкти поділяються за такими класами наслідків (відповідальності): незначні наслідки - СС1; середні наслідки - СС2; значні наслідки - СС3.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» ліцензіат зобов`язаний виконувати вимоги ліцензійних умов відповідного виду господарської діяльності, а здобувач ліцензії для її одержання - відповідати ліцензійним умовам. Ліцензійні умови та зміни до них розробляються органом ліцензування, що є центральним органом виконавчої влади, підлягають погодженню спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування та затверджуються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, визначених законом.

Щодо доводів відповідача про сплив строку ліцензії ТОВ «Бакстон Компані», суд зазначає, що згідно п. 9 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності будівництво об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, за переліком видів робіт, що визначається Кабінетом Міністрів України, - з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Доказів виконання у спірних правовідносинах будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, за переліком видів робіт, що визначається Кабінетом Міністрів України, - з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", відповідач не надав та під час судового розгляду таких обставин не довів. Ні в акті перевірки, ні в судовому засіданні податковим органом взагалі не було вказано, які ліцензійні умови здійснення діяльності, що підлягають ліцензуванню або дозвільні процедури порушені ТОВ «Бакстон Компані».

Враховуючи встановлені обставини в їх сукупності, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що висновки контролюючого органу, на підставі яких прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, базуються на припущеннях, а контролюючий орган без належного самостійного дослідження господарських операцій, дійшов хибного висновку про порушення позивачем п.198.1, п.198.3 ст. 198, абзацу «в» п. 200.4 ст. 200 ПК України та заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на суму 7472 грн., завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації з податку на додану вартість) у сумі 146752 грн.

Частиною 1 ст.5 КАС України встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997р., (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Дану справу суд вирішує як справу майнового характеру, на підставі рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. у справі "Щокін проти України", зі змісту якого вбачається, що збільшення податковим органом зобов`язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

У зв`язку з викладеним, протиправне винесення податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень становить втручання у мирне володіння майном суб`єкта господарювання, що порушує статтю 1 Першого протоколу до Конвенції.

Рішення Європейського суду з прав людини згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" застосовуються судами як джерело права.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п. 110 рішення від 23.07.2002 р. у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

З огляду на зазначене суд вважає, що податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС в Одеській області №№, від 27.08.2020р. є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, тому підлягають скасуванню.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що при прийнятті рішення суд дійшов висновку про задоволення позову, суд вважає за необхідне, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 139 КАС України, стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Скорпіон Марін» судовий збір у розмірі 2341,39 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Скорпіон Марін» (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Транспортна, буд. 3; ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№, від 27.08.2020р., - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 27.08.2020р.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 27.08.2020р.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вул. Семінарська, буд. 5; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Скорпіон Марін» (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Транспортна, буд. 3; ) судовий збір у розмірі 2341,39 грн. (дві тисячі триста сорок одна гривня 39 коп.).

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11.02.2021р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.