Справа № 826/3356/13-а
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року м. Київ № 826/3356/13-а

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевченко Н.М.,

за участі секретаря судового засідання - Поліщук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбуд» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

за участі учасників справи:

представників позивача - Алексєєнка О. С., Пашковського Д. В.,

представника відповідача - Скрибки І. Ю.

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Публічного акціонерного товариства «Укргазбуд» (позивач, ПАТ «Укргазбуд») до Головного управління ДПС у м. Києві (відповідач, ГУ ДПС у м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 05.11.2012.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що викладені в акті перевірки висновки ґрунтуються на підставі неналежних доказів, а оскаржуване ППР є протиправним.

Відповідач у відзиві та додаткових поясненнях, цитуючи акт перевірки, з доводами позивача не погоджується, звертає увагу на викладені обставини, що унеможливлюють ведення господарської діяльності контрагентом, з яким велись господарські операції.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.05.2013 у задоволенні адміністративного позову відмовлено з підстав недоведення позивачем можливості виконання робіт з контрагентом, виходячи з кількості трудових ресурсів та основних засобів. За висновком суду, відсутність документів, які містять відомості про складані наданих товарів/послуг та використання таких товарів у власній діяльності, дають підстави для висновку про нереальність операцій.

Судом також взято до уваги доводи стосовно діяльності ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» (контрагент) з метою ухилення від сплати податків.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2014, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.05.2013 скасовано, прийнято нове рішення про задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції дійшов протилежного висновку, мотивуючи його не доведенням контролюючим органом наявності порушень податкового законодавства позивачем.

Верховний Суд, у постанові від 15.08.2019, сформував висновок про неналежну оцінку доказів судами попередньої інстанції, з огляду на що, справу направлено на новий розгляд.

За висновком останнього, судами не досліджено предмет доказування, щодо законності формування позивачем податкового кредиту, натомість, під час нового розгляду справи слід взяти до уваги такі обставини та дати їм правильну юридичну оцінку.

У судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Вивчивши наявні у матеріалах справи документи, заслухавши пояснення представників сторін всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

За результатами планової виїзної перевірки ПАТ «Укргазбуд», контролюючим органом виявлено порушення податкового законодавства, які викладені в акті перевірки № 6600/22-217/14277604 від 11.10.2012 (акт перевірки).

Встановлено порушення ПАТ «Укргазбуд» п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, 201.6, 201.10 ст. 201 ПК України, у зв`язку з чим підприємством завищено податковий кредит, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 1 817 683,00 грн, з яких: 75 000,00 грн за березень 2011 року, 1 390 098 грн за квітень 2011 року, 229,353,00 грн за липень 2011 року, 26 842,00 грн за серпень 2011 року, 29 724,00 грн за вересень 2011 року, 66 666,00 грн за березень 2012 року.

На підставі акту перевірки податковим органом складено ППР № від 05.11.2012, яким збільшено суму грошового зобов`язання на 1 817 683,00 грн за основним платежем та на 176 293,00 грн - за штрафними санкціями.

Не погоджуючись зі згаданим ППР, позивач звернувся з даною позовною заявою. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1- 2 ст. 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України (ПК України) в чинній, на період їх перебігу, редакції.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Як вже зазначалось, в акті перевірки зроблено висновок про безпідставність формування позивачем податкового кредиту за господарськими операціями з ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж», оскільки зібрані контролюючим органом відомості свідчать про неможливість здійснення таких операцій контрагентом.

Обґрунтовуючи згаданий висновок, відповідач посилається на акт документальної невиїзної перевірки ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж», за змістом якого, задекларовані доходи та витрати останнього менше обсягу господарських операцій з позивачем. Тим же актом встановлено про відсутність належної, для виконання домовлених робіт, кількості трудових ресурсів, основних засобів (приміщення, спеціалізованої техніки тощо).

Решта доводів, викладена в акті перевірки, стосується дій директора ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» - ОСОБА_1 , який є підозрюваним у кримінальній справі № 02/11/8048 за фактом ухилення від сплати податку на прибуток в особливо великих розмірах, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Таким чином, податковим органом сформовано загальний висновок стосовно ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» про вчинення останнім правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків. Логічним наслідком, за висновком акту перевірки, є нереальність господарських операцій ПАТ «Укргазбуд» з ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» за 2011- 2012 роки.

Наведені обставини свідчать про порушення позивачем податкового законодавства, оскільки податковий кредит сформований на підставі операцій, факт здійснення яких не підтверджено.

Що стосується податкового кредиту, контролюючий орган, із посиланням на п. 198.6 ст. 198 ПК України зробив висновок про неможливість віднесення до податкового кредиту ПДВ по придбанню товарів/послуг за відсутності податкових накладних.

Із акту перевірки убачається, що неправомірно задекларована сума податкового кредиту позивача сформована за наслідком господарських операції з ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» (березень, квітень, липень 2011 року), ТОВ «Вог Енерджі» (серпень, вересень 2011 року), ФОП ОСОБА_2 (серпень 2011 року), ДП «ДГ «Зелені Кошари» НААН України» (березень 2012 року).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну ( z1401-10 ), складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов`язковим.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Резюмуючи наведене, висновок контролюючого органу про безпідставність збільшення від`ємного значення з ПДВ полягає у (1) відсутності в податкових накладних, виписаних ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» необхідного реквізиту - підпису уповноваженої особи; (2) відсутності податкових накладних за господарськими операціями з ТОВ «Вог Енерджі» за серпень, вересень 2011 року, ФОП ОСОБА_2 за серпень 2011 року; (3) ДП «ДГ «Зелені Кошари» НААН України» не зареєструвало податкову накладну № 9 від 30.03.2012 на суму ПДВ 66 666,00 грн.

Надаючи оцінку висновкам контролюючого органу, первинним документам, з урахуванням висновків Верховного Суду в даній справі, суд зазначає наступне.

Для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби (п. 83.1 ст. 83 ПК України).

Акт перевірки містить великий обсяг інформації стосовно діяльності ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж», зібраний за результатами перевірки останнього та який полягає у показаннях свідків, осіб, що контактували з директором, матеріалами досудового розслідування та кримінального провадження, в якому ОСОБА_1 підозрюваний за фактом ухилення від сплати податку на прибуток в особливо великих розмірах, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України (кримінальна справа № 02/11/8048).

Судом встановлено, що вирок у кримінальній справі № 02/11/8048 станом на дату проведення перевірки та ухвалення даного рішення, стосовно ОСОБА_1 відсутній.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 78 КАС України).

Логічно-зворотним є твердження про те, що не встановлення іншим судом обставин, зокрема, щодо вини особи у вчиненні злочину, не слугує підставою звільнення від доказування.

Іншими словами, лише висновки про наявність або відсутність складу злочину в діях певної особи, які викладаються у вироку суду, мають преюдиціальний характер для адміністративного суду та не вимагають доказування.

Оскільки вирок щодо ОСОБА_1 відсутній, а висновки контролюючого органу щодо фіктивності господарської діяльності ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» сформовані виключно за відомостями досудового розслідування та матеріалах кримінальної справи, такий висновок є лише презумпцією, обґрунтованою оціночними судженнями перевіряючих осіб.

Таким чином, із викладеної в акті перевірки інформації неможливо зробити об`єктивний висновок про винність ОСОБА_1 , натомість, фіктивної діяльності ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» та про те, що така діяльність була фіктивною за господарськими операціями з ТОВ «Укргазбуд».

Що стосується первинних документів, матеріали справи містять договори субпідряду № 2 від 10.01.2011 (том 1, а. с. 150- 155), № 11а від 01.02.2011 (том 1, а. с. 168- 172), № 69 від 29.06.2011 (том 1, а. с. 196- 202) на виконання робіт на території Придніпровського управління магістрального аміакопроводу УДП «Укрхімтрансаміак».

За змістом згаданих договорів, результати виконаних робіт підтверджуються актами, а їх оплата здійснюється в безготівковій формі.

На виконання умов Договору №2 від 10.01.2011 між сторонами підписано акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2011 року (том 1, а. с. 157- 160), виписано податкову накладну № 611 від 29.03.2011 на суму 450 000,00 грн (у т. ч. ПДВ 75 000,00 грн) (том 1, а. с. 161), сплата якої підтверджується випискою з банківського рахунку позивача за 28.03.2011 (том 1, а. с. 162- 164).

На виконання умов Договору № 11а від 01.02.2011:

між сторонами підписано акти здачі приймання робіт (надання послуг) № 1 від 25.09.2011, № 2 від 26.09.2011, № 3 від 27.09.2011, № 4 від 28.09.2011, № 5 від 29.09.2011, № 6 від 30.09.2011, від 31.10.2011 (том 1 а. с. 173- 179);

виписано податкові накладні № 335 від 18.04.2011 на суму 1 200 000,00 грн (у т. ч. ПДВ 200 000,00 грн), № 336 від 18.04.2011 на суму 1 050 000,00 грн (у т. ч. ПДВ 175 000,00 грн), № 337 від 18.04.2011 на суму 700 000,00 грн (у т. ч. ПДВ 116 666,67 грн), № 338 від 21.04.2011 на суму 2 900 000,00 грн (у т. ч. ПДВ 483 333,33 грн), № 339 від 26.04.2011 на суму 1 638 590,20 грн (у т. ч. ПДВ 273 098,37 грн), № 340 від 28.04.2011 на суму 900 000,00 грн (у т. ч. ПДВ 150 000,00 грн) (том 1, а. с. 180- 185);

сплата згаданих сум підтверджується виписками з банківського рахунку позивача за 15.04.2011, 20.04.2011, 22.04.2011, 26.04.2011 (том 1, а. с. 186- 195).

На виконання умов Договору № 69 від 29.06.2011:

між сторонами підписано акти здачі приймання робіт (надання послуг) № 1 від 25.07.2011, № 2 від 27.07.2011, № 3 від 26.07.2011 (том 1, а. с. 203- 205);

виписано податкові накладі № 207 від 25.07.2011 на суму 594 725,84 грн (у т. ч. ПДВ 99 120,97 грн), №208 від 26.07.2011 на суму 556 471,36 (у т. ч. ПДВ 92 745,23 грн), №209 від 27.07.2011 на суму 224 921,40 грн (у т. ч. 37 486,90 грн ПДВ) (том 1, а. с. 206- 208);

сплата згаданих сум підтверджується виписками з банківського рахунку позивача за 09.08.2011, 07.09.2011 (том 1 а. с. 209- 211).

За висновком суду, позивачем надано всі передбачені договорами документи на підтвердження реальності операцій з ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» та надано належним чином оформлені податкові накладні на загальну суму ПДВ: 1 694 451,00 гривень.

Згадані вище накладні скріплені підписом ОСОБА_1 , та, за висновком контролюючого органу, не можуть вважатись належним чином оформленими через висновок про фіктивність діяльності ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж».

Як встановлено вище, такий висновок відповідачем не доведений та є лише презумпцією факту без належних та достатніх доказів.

Вищевказане дає підстави для висновку про недоведення фіскальним органом безпідставності декларування податкового кредиту в розмірі 1 694 454,00 грн, натомість, оскаржуване ППР в даній частині є протиправним.

Стосовно господарських операцій з ТОВ «Вог Енерджі» за серпень, вересень 2011 року на суму ПДВ 51 819,00 грн (29 724,00 грн + 22 095,00 грн), ФОП ОСОБА_2 за серпень 2011 року на суму ПДВ 4747,00 грн, контролюючим органом згадані операції також визнані нереальними.

Згадані висновки містяться в розділі перевірки правильності нарахування та сплати ПДВ та ґрунтуються виключно на оцінці діяльності контрагентів згаданих суб`єктів господарювання.

При цьому, проводячи зустрічні звірки таких контрагентів, податковий орган обмежився лише загальним твердженням про відсутність в останніх трудових ресурсів та основних засобів, натомість, ТОВ «Вог Енерджі» не мало реальної змоги придбавати пальне, а ФОП ОСОБА_2 надавати в оренду власні спеціалізовані транспортні засоби.

При цьому, жодного причинно-наслідкового зв`язку, неправомірної діяльності контрагентів з діяльністю ТОВ «Вог Енерджі» та ФОП ОСОБА_2 , а також останніх з ПАТ «Укргазбуд», відповідачем не наведено.

Таким чином, податковий орган, фактично, перекладає відповідальність контрагентів ТОВ «Вог Енерджі» та ФОП ОСОБА_2 на ПАТ «Укргазбуд».

При дотриманні контрагентом законодавчо встановлених вимог щодо оформлення відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких первинних документах, відсутні, якщо не встановлені обставини, що свідчать про обізнаність покупця про зазначення продавцем недостовірних відомостей.

Відповідачем, в свою чергу, не надано доказів, які б свідчили про узгодженість дій ТОВ «Вог Енерджі» та ФОП ОСОБА_2 з контрагентами з метою незаконного отримання податкової вигоди або їх обізнаності з такими діями контрагента та жодним чином не доводять причетність ПАТ «Укргазбуд» до таких операцій.

Аналогічного за змістом висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 04.06.2020 у справі № 340/422/19.

Не зважаючи на це, розділ 3.2.2 Податковий кредит в акті перевірки, не містить жодного самостійного обґрунтування безпідставності нарахування податкового кредиту за операціями з ТОВ «Вог Енерджі» та ФОП ОСОБА_2 .

У той же час, у матеріалах справи відсутні будь-які первинні документи та спростування висновку акту перевірки про відсутність в ЄРПН податкової накладної № 9 від 30.03.2012, виписану ДП «ДГ «Зелені Кошари» НААН України» на суму ПДВ 66 666,00 грн.

Оскільки відсутність первинних документів та податкових накладних на згадану суму ПДВ не дають підстави для формування податкового кредиту, суд погоджується з висновком контролюючого органу в частині нарахування оскаржуваним ППР суми податкового зобов`язання в розмірі 66 666,00 грн.

Згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Разом зі збільшенням суми грошового зобов`язання з ПДВ, податковим повідомленням-рішенням № від 05.11.2012 застосовано штрафні санкції в розмірі 176 293,00 грн, проте жодного розрахунку згаданої суми до ППР не додано, в акті перевірки не міститься, у відзиві та інших поясненнях не зазначено.

Зважаючи на те, що сума 176 293,00 грн не відповідає 25 % або 50 % суми збільшення податкового зобов`язання, визначення правомірно-нарахованої суми штрафної санкції, з урахуванням правомірності оскаржуваного ППР лише в частині суми збільшення зобов`язання з ПДВ у розмірі 66 666,00 грн, не піддається логічному розрахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем не доведено правомірності нарахування штрафної санкції саме в розмірі 176 293,00 грн, а суд позбавлений можливості визначити таку суму самостійно, ППР № від 05.11.2012 в частині нарахування штрафної санкції також слід визнати необґрунтованим, натомість - протиправним.

За змістом ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Звертаючи увагу на те, що відповідачем не доведено правомірність висновків про безпідставність формування податкового кредиту за господарськими операціями позивача з ТОВ «Вог Енерджі» та ФОП ОСОБА_2 , зважаючи на презюмування висновків про фіктивність діяльності ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» та підтвердження позивачем первинними документами та податковими накладними підстави формування податкового кредиту за господарськими операціями з таким контрагентом, погоджуючись з відповідачем в частині правомірності збільшення податкового зобов`язання з ПДВ у розмірі 66 666,00 грн та убачаючи безпідставність застосування штрафу в контексті його розміру - 176 293,00 грн, позовну заяву слід задовольнити частково.

Оскільки ППР № від 05.11.2012 правомірне лише в частині нарахування грошового зобов`язання в розмірі 66 666,00 грн, воно підлягає визнанню протиправним та скасуванню в частині збільшення грошового зобов`язання з ПДВ на суму 1 751 017,00 грн та штрафних санкцій в розмірі 176 293,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Платіжним дорученням № 2539 від 07.03.2013 позивачем сплачено 2 294,00 грн. Позовні вимоги підлягають задоволенню на 96,6 % ціни позову ((1 751 017,00 грн + 176 293,00 грн) / (1 817 683,00 грн + 176 293,00 грн * 1%)), з огляду на що, відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає 2216,00 грн.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241- 247, 250, 255, 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Укргазбуд» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 05.11.2012 в частині збільшення грошового зобов`язання з ПДВ на суму 1 751 017,00 грн та штрафних санкцій на 176 293,00 грн.

3. У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

4. Стягнути витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбуд» у розмірі 2216,00 (дві тисячі двісті шістнадцять) гривень.

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Укргазбуд» (вул. Деснянська, 141, с. Зазим`є, Київська обл., 07415, ).

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко

Повний текст рішення складено 10.02.2021.