Справа № 607/2830/20
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 607/2830/20 пров. № А/857/1246/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Бруновської Н.В., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання Омеляновської Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2020 року ( головуючий суддя в суді першої інстанції Дзюбановський Ю.І.) у справі № 607/2830/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Мельничук Ірини Степанівни, УПП в Тернопільській області ДПП про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до поліцейського роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Мельничук Ірини Степанівни, УПП в Тернопільській області ДПП в якому просив визнати протиправною та скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 30 січня 2020 року серії ДП18 №646086 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2020 року В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відповідача-1 поліцейського роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП НП України сержанта поліції Мельничук Ірини Степанівни, до відповідача-2 УПП в Тернопільській області ДПП, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 30.01.2020р. серії ДП18 №646086 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у якій просить скасувати, прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, без врахування принципу верховенства права з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що 30 січня 2020 року о 01 год. 30 хв. поліцейським роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП сержантом поліції Мельничук І.С. винесена постанова серії ДП18 №646086, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З копії постанови від 30.01.2020р. №646086 видно, що водій ОСОБА_1 30.01.2020р. о 01 год. 10 хв. в м. Тернополі, по вул. Подільська, керуючи автомобілем не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» та здійснив поворот ліворуч в забороненому напрямку, чим порушив вимоги п. 8.4 (ґ) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 1.3, 1.9. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.8.4 ПДР дорожні знаки поділяють на групи: а) попереджувальні; б) знаки пріоритету; в) заборонні; г) наказові; ґ) інформаційно-вказівні; д) знаки сервісу; е) таблички до дорожніх знаків.

Пунктом 8.4 ґ ПДР передбачено, що інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Дорожній знак 4.2 ,,Рух праворуч» дозволяє рух лише праворуч.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи, встановив з відеозапису реєстратора службового автомобіля і про наявність якого йдеться в постанові від 30.01.2020р. №646086 чітко встановлено, що водій автомобіля ОСОБА_1 порушив вимоги дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», а саме при виїзді із вул. Подільська на вул. Микулинецька здійснив рух ліворуч, де в подальшому був зупинений працівниками поліції у відповідності з вимогам Закону України «Про Національну поліцію» та згідно положень КУпАП інспектором поліції проведений розгляд справи про адміністративне правопорушення, наслідком чого була винесена інспектором поліції законна постанова від 30.01.2020р. серії ДП18 №646086.

Відповідно до ч. 9 ст.79КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи крім випадку, якщо такі докази подані до суду в електронній формі. В розумінні ч. 1 ст.99КАС Українидиск з відеофайлом, на якому зафіксовано факт правопорушення, є електронним доказом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За ч. 1 ст. 122 КУпАП настає адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржене, а тому в силу приписів ч.1 ст. 308 КАС України, колегія суддів не переглядає справу в частині вирішення таких позовних вимог.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 229 ч. 4, 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2020 року у справі № 607/2830/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська