Справа № 280/571/21
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

10 лютого 2021 року Справа № 280/571/21 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Новікова І.В., перевіривши матеріали адміністративного позову за позовною заявою Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (далі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати дії відповідача щодо опису майна Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» у податкову заставу, оформлених Актом опису майна №53 від 24.12.2019 незаконними;

зобов`язати відповідача виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - відповідні записи щодо встановлення обтяження на об`єкти нерухомого майна згідно Акту опису майна №53 від 24.12.2019;

виключити з Акту опису майна Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» від 24.12.2019 №53 Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області - об`єкти рухомого майна, відомості про обтяження яких не підлягають внесенню до реєстрів.

Ухвалою суду від 26.01.2021 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, які запропоновано усунути шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформлену у відповідності до статті 167 КАС України, із зазначенням поважних підстав пропуску строку звернення до суду.

05.02.2021 від позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, в якій позивач зазначив про те, що причиною для несвоєчасного звернення до суду з позовом стало намагання колишнього керівництва АТ «ЗАЛК» приховати протиправні дії щодо передачі майна Товариства у податкову заставу. Позивач зазначає, що після вступу на посаду генерального директора АТ «ЗАЛК» ОСОБА_1 всі юристи комбінату звільнилися, як звільнився головний бухгалтер підприємства, якою було затверджено оскаржуваний Акт опису майна. При цьому, позивач зазначає, що новому керівництву не було передано ані матеріалів судових справ, ані самого Акту №53 від 24.12.2019. Позивач зазначає, що про існування зазначено акту Товариству стало відомо лише 28.08.2020 під час спілкування із співробітниками ГУ ДПС у Запорізькій області, а отримано копію Акту лише 02.10.2020. За таких обставин, позивач вказує на те, що він дізнався про порушення його прав лише 02.10.2020, а тому просить поновити строк звернення до суду.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, заяву про поновлення строку звернення до суду, суддя дійшов висновку про повернення позовної заяви позивачу з огляду на наступне.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо: у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно положень ч.1, 2 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суддя дослідивши заяву позивача про поновлення строку звернення до суду дійшов висновку про те, що обставини в ній наведені є неповажними причинами пропуску строку звернення до суду, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, чинним законодавством України встановлено 6-ти місячний строк для звернення з позовною заявою до суду, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, позивач посилається на те, що він дізнався про порушення його прав 02.10.2020 (дата отримання Акту №53 від 24.12.2019), оскільки до цього часу він не мав змоги оскаржити зазначений Акт та надати його до суду як доказ.

Разом з тим, суд в першу чергу звертає увагу на те, що Акт №53 від 24.12.2019 взагалі не є предметом розгляду адміністративної справи, а вимоги про його скасування, як акту індивідуальної дії, позовна заява не містить.

Так, позивачем оскаржуються дії контролюючого органу щодо опису майна АТ «ЗАЛК» у податкову заставу, які проведені (вчинені) 24.12.2019.

А відтак саме 24.12.2019 АТ «ЗАЛК» дізналося/повинно було дізнатися про порушення його прав, у зв`язку із проведенням опису майна у податкову заставу.

Суд зазначає, що Акт №53 від 24.12.2019 оформлювався у присутності представника АТ «ЗАЛК» - головного бухгалтера підприємства Паталової І.В., яка розписалася в зазначеному Акті та проставила на ньому відбиток печатки Товариства 24.12.2019, а тому відлік на оскарження дій співробітників контролюючого органу розпочався з 25.12.2019.

Щодо зміни керівництва АТ «ЗАЛК», як на підставу пропуску строку звернення до суду, суд зазначає, що такі обставини не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду, оскільки у даній справі позивачем є юридична особа АТ «ЗАЛК».

За таких обставин, строк звернення до суду розпочинає свій відлік від тієї дати коли саме позивач АТ «ЗАЛК» дізналося про порушення його прав. Та обставина, що попереднє керівництво вважало дії контролюючого органу правомірними, а нове керівництво вважає їх не правомірними, не може бути підставою для перегляду правовідносин, які досягли статусу правової визначеності.

Під об`єктивними обставинами пропуску строку звернення до суду слід розуміти обставини, які настали не залежно від волі позивача, а як встановлено з позовної заяви та додатково поданої заяви, АТ «ЗАЛК» свідомо не прийняло рішення про оскарження спірних дій контролюючого органу після підписання Акту опису майна 24.12.2019, оскільки на той час у керівництва підприємства була інша позиція щодо спірних дій.

Суд також зазначає, що усі наведені посилання стосовно того, що попереднє керівництво АТ «ЗАЛК» вчиняли дії на шкоду інтересів Товариства є безпідставними та не підтверджені доказами.

Слід також зауважити, що позивачем взагалі до заяви про поновлення строку звернення до суду не надано жодного доказу на яких ґрунтується відповідна заява.

Також, суд звертає увагу на те, що з поданої заяви про поновлення строку звернення до суду встановлено, що зміни щодо звільнення співробітників Товариства у зв`язку із приходом нового керівника, у тому числі головного бухгалтера, мали місце у лютому 2020 року, проте, протягом 6-ти місяців з лютого 2020 року позивач також не звертався до суду з відповідною позовною заявою.

Позивач не був позбавлений права провести аудит/інвентаризацію Товариства та встановити те, що майно описано у податкову заставу, зокрема шляхом перевірки інформації щодо майна підприємства у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Так, у пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини «Осман проти Сполученого королівства» та пункті 54 рішення «Круз проти Польщі» зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO № 23452/94; KREUZ v. POLAND № 28249/95).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, рішення від 22 жовтня 1996 року, справа Девеер проти Бельгії, рішення від 27 лютого 1980 року).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що обставини викладені у заяві про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою щодо оскарження дій співробітників контролюючого органу проведених у грудні 2019 року, не підтверджені документально та свідчать про неповажність підстав пропуску позивачем строку звернення до суду, а відтак позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ч.1,2 ст.123, п.9 ч.4 ст.169, ст.241, ст.256 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу разом із позовною заявою і усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви, згідно ч.8 ст.169 КАС України, не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її підписання.

Суддя І.В. Новікова