Справа № 260/4371/20
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 лютого 2021 року м. Ужгород№ 260/4371/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гебеш С.А., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області в особі Виноградівського районного відділу Головного управління ДМС у Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області в особі Виноградівського районного відділу Головного управління ДМС у Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач після досягнення ним 45 років звернувся до відповідача з проханням вклеїти у паспорт нової фотокартки. Однак, відповідач відмовив позивачеві щодо вклеєння нової фотокартки, мотивуючи тим, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 "Про затвердження Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» (далі - постанова КМУ №302 від 25.03.2015), обмін паспорта здійснюється у разі якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток (п.6.6) та паспорт у цьому випадку має бути виключно за формою пластикової картки типу ID (біометричний паспорт). Позивач наголошував, що відмова відповідача є протиправною, оскільки він має законне право мати паспорт саме у формі книжечки, зразка 1994 року, в який слід вклеїти нову фотокартку, у зв`язку з досягненням позивачем 45 років.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року відкрито спрощене провадження з викликом сторін.

Позивач будучи належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду даної справи у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив суд розглядати справу без його участі.

11 січня на адресу суду надійшов відзив сектору юридичного забезпечення Головного управління державної міграційної служби України в Закарпатській області. Із змісту вказаного відзиву вбачається, що представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів викладених у відзиві на позов, вказавши на те, що позивач 19 листопада 2020 року звернувся до Виноградівського районного відділу ГУ ДМС в Закарпатські області із заявою відносно вклеювання до його паспорта громадянина України фотокартки при досягненні 45-річного віку. Однак, відповідачем було повернуто подані позивачем документи на підставі вимог пункту 6 Постанови КМУ № 302, згідно якого визначено, що обмін паспорта здійснюється у разі, якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток. Так, позивач досяг 45-річного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак звернувся з відповідною заявою про вклеєння нової фотокартки в листопаді 2020 року, тобто з порушенням місячного терміну звернення. Таким чином, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Будучи належним чином повідомленим про день час та місце судового розгляду даної справи представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Враховуючи те, що сторони у судове засідання не з`явилися, то розгляд даної справи здійснюється судом у порядку письмового провадження, визначеного п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 19 листопада 2020 року позивач звернувся до Виноградівського районного відділу ГУ ДМС України в Закарпатській області із заявою про вклеювання фотокартки до паспорта громадянина України, у зв`язку із досягненням 45 річного віку.

За результатом розгляду заяви позивача Виноградівським районним відділом міграційної служби повернуто подані позивачем документи, вказавши на те, що відповідно до пункту 6 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 25.03.2015 р. за №302 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №795 від 05.10.2018), паспорти громадянина України у формі книжечки, власники яких не звернулись для вклеювання фотокартки протягом одного місяця після досягнення віку, підлягають обміну. Враховуючи, що позивачу виповнилося 45 років 22 вересня 2016 року, вклеїти нову фотокартку у зв`язку з досягненням відповідного віку до паспорта громадянина України у вигляді книжечки не вбачається можливим.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до пункту 1 статті 5 Закону України "Про громадянство України", документом, що підтверджує громадянство України, є паспорт громадянина України.

Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 за №5492-VI (далі Закон України №5492-VI) визначає правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Відповідно до підпункту «а» пункту 1 частини 1 статті 13 Закону України №5492-VI, документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на, крім іншого, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, до яких відноситься паспорт громадянина України.

Згідно з положеннями статті 14 вказаного Закону, документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації.

Відповідно до приписів частин 1, 2 статті 21 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус", паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою ВРУ "Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон" від 26.06.1992, термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується. До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.

Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України затверджено постановою Кабінету Міністрів України №302 від 25.03.2015 р.

Згідно з пунктом 3 постанови КМУ №302, паспорт громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія (тобто у формі паспортної книжечки), оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 01.11.2016 р., є чинним протягом строку, на який його було видано.

03.10.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №795 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 за №302», якою внесено зміни до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженому зазначеною постановою: 1) у пункті 6: підпункт 6 викладено в такій редакції: « 6) якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток».

Так, згідно з пунктом 6 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 за №302, обмін паспорта здійснюється у разі:

1) зміни інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації);

2) отримання реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (РНОКПП) або повідомлення про відмову від прийняття зазначеного номера (за бажанням);

3) виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта;

4) закінчення строку дії паспорта;

5) непридатності паспорта для подальшого використання;

6) якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток;

7) наявності в особи паспорта зразка 1994 року (за бажанням).

Суд вказує на те, що вказаний перелік є вичерпним.

З урахуванням зазначеного, з 05.10.2018 року (дата набрання чинності Постанови КМУ №795), якщо особа досягла 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток, здійснюється обмін паспорта.

Як підтверджується наявними матеріалами справи, позивачеві 22 вересня 2016 року виповнилося 45 років.

Таким чином, позивачу необхідно було звернутися до територіального підрозділу Державної міграційної служби з відповідною заявою про вклеювання фотокартки протягом місяця після досягнення ним 45-річного віку, тобто в строк до 22 жовтня 2016 року.

Однак, з відповідною заявою позивач звернувся 19 листопада 2020 року, що не заперечується позивачем та зазначено ним у позові.

Тобто строк для вклеювання до паспорта громадянина України фотокартки при досягненні 45-річного віку позивач пропустив, у зв`язку з чим законодавством України передбачена можливість лише обміну паспорта.

З огляду на вище викладене суд приходить висновку, що відповідач діяв у межах наданих повноважень та у спосіб, визначений законодавством України, у зв`язку з чим заявлені позивачем позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Так, позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 р. ухваленої у зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18).

Однак, згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 р. ухваленої у зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18), зазначені висновки належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів Державної міграційної служби України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку зі своїми релігійними переконаннями, та ненаданням особою згоди на обробку її персональних даних, відповідно до Постанови №2503-ХІІ.

Спірні правовідносини з приводу вклеювання фотокартки до паспорту у формі книжечки врегульовані Постановою №2503-XII. Позивач у заяві від 19 листопада 2020 не порушував питання про видачу йому нового паспорта у формі книжечкою, а в разі невклеєння фотокартки у паспорт, просив такий повернути. Тому вказані вище правові висновки не можуть застосовуватись до спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, відповідач як суб`єкт владних повноважень надав суду достатні та належні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується відзив на позов.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області в особі Виноградівського районного відділу Головного управління ДМС у Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

В разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяС.А. Гебеш