Справа № 320/4714/20
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 лютого 2021 року № 320/4714/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Головного управління ДПС у Київській області про залишення без розгляду позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування:

- податкових повідомлень-рішень від 07.05.2019 №№, , ;

- вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 07.05.2019;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 07.05.2019 №;

- рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 07.05.2019 №.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

25.06.2020 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про залишення без розгляду позову в частині вимог про оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску та рішень про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску та про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Клопотання мотивовано пропуском позивачем 10-денного строку на оскарження цих рішень, встановленого статтею 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Крім того, 28.01.2020 позивачем подано клопотання про залишення без розгляду позову в іншій частині з огляду на пропуск позивачем строку звернення до суду, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.10.2020 у справі №140/30/20 та у постанові від 26.11.2020 у справі №500/2486/19.

Розглянувши вказані клопотання, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої-другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3 ст.122 КАС України).

Частиною першою статті 2 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464) дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до абзаців 4-6 частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI (в редакції, яка була чинна на момент прийняття відповідачем спірних вимог) платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (абзац 8 частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI).

Відповідно до абзацу 9 частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI у разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Отже, платник єдиного внеску може оскаржити вимогу контролюючого органу протягом 10 календарних днів з дня її отримання як із застосуванням процедури її адміністративного оскарження, так і без такої.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 08.08.2019 у справі №480/106/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 83513564).

Натомість, суд звертає увагу на те, що перелік платників визначений статтею 4 Закону №2464-VI, до яких відносяться, зокрема, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (п.4 ч.1 ст.1).

Однак, суд зауважує, що звертаючись до суду з позовом у цій справі, позивач стверджує, що він при здійсненні операцій з купівлі-продажу нерухомого майна виступав як фізична особа без статусу підприємця та сплатив податок на доходи фізичних осіб за ставкою 5%, а тому у нього не виникло обов`язку зі сплати податку на доходи фізичних осіб за ставкою, встановленою для фізичних осіб-підприємців, податку на додану вартість та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також подання відповідної податкової звітності за 2011-2013 роки. При цьому позивач зауважує, що він не є та ніколи не був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця, а здійснення підприємницької діяльності є правом, а не обов`язком фізичної особи, внаслідок чого органи державної податкової служби не вправі визнавати осіб суб`єктами підприємництва без відповідного волевиявлення, покладаючи таким чином додаткове податкове навантаження та обов`язки з подання звітності.

Таким чином, оскільки поширення на позивача дії Закону №2464-VI входить до предмета доказування у цій справі (можливість застосування контролюючими органами до фізичних осіб законодавства, яке регулює діяльність фізичних осіб-підприємців за відсутності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрації такої особи в якості ФОП), твердження відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду є передчасними, оскільки правова оцінка таким твердженням надається судом під час вирішення спору по суті.

За таких обставин, клопотання відповідача, подане ним до суду 25.06.2020 задоволенню не підлягає.

Надаючи оцінку клопотанню відповідача від 28.01.2020, суд зазначає, що фактично воно мотивовано зміною судової практики та відступленням Верховним Судом у постанові від 26.11.2020 у справі №500/2486/19 від правової позиції, яка існувала раніше, щодо можливості оскарження платником податків податкових повідомлень-рішень протягом 1095 днів.

Суд зазначає, вищевказана правова позиція Верховного Суду не може бути застосована до спірних правовідносин, які виникли до зміни відповідної судової практики, враховуючи факт звернення позивача до суду 04.06.2020 та існування на той час протилежної правової позиції, яка визначала можливість платників податків оскаржувати податкові повідомлення-рішення протягом 1095 днів (наприклад постанова Верховного Суду від 3 квітня 2020 року у справі №2540/2576/18).

Наведене дозволяє суду зробити висновок про наявність щонайменше підстав для застосування у даній ситуації положень статті 123 КАС стосовно поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та безпідставність заявленого відповідачем клопотання про залишення позову без розгляду.

У судовому засіданні 02.02.2021 було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали складено та підписано 08.02.2021.

Керуючись статтями 123, 240, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотань Головного управління ДПС у Київській області про залишення позову без розгляду.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Дудін С.О.