Справа № 260/149/21
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

09 лютого 2021 року м. Ужгород№ 260/149/21
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
14 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, якою просить:

"1) визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо непроведення повного розрахунку при звільненні - невиплату компенсації за неотримане речове майно Позивачу - ОСОБА_1 , в день виключення із списків частини - 21.12.2020 року; 2) стягнути з Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно в сумі 26 904, 26 грн., згідно довідки № 246 від 21.12.2020 року «про вартість речового майна, що належить до видачі майору ОСОБА_1 », із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового та начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 року; 3) визнати протиправним та скасувати пункт 8 наказу командира Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України від 21.12.2020 року № 274 (по стройовій частині) в частині виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення майора ОСОБА_1 (Г-003314) заступника командира 3-го стрілецького батальйону з озброєння та техніки; 4) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України видати наказ про виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення ОСОБА_1 (Г-003314) заступника командира 3-го стрілецького батальйону з озброєння та техніки з відповідним розрахунком вислуги років в календарному, пільговому та в обчислені на вихідну допомогу на день фактичного виключення зі списків особового складу та внести відповідні зміни до військової особової справи ОСОБА_1 ; 5) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 по всім видам забезпечення та інші одноразові та додаткові виплати за займаною посадою заступника командира 3-го стрілецького батальйону з озброєння та техніки згідно штатного розкладу починаючи з 22.12.2020 року по день фактичного виключення зі списків особового складу.".

18 січня 2021 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено розгляд справи.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

1. Позиції сторін.
Позивач свої позовні вимоги аргументував тим, що він проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України. Однак при звільненні зі служби, незважаючи на письмове звернення з рапортом, відповідач не провів повного розрахунку, зокрема, не виплатив компенсацію за неотримане речове майно, чим порушено законодавчі вимоги.

05 лютого 2021 року відповідачем на електронну адресу до суду подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказано, що Військова частина не заперечує виплатити грошову компенсацій) вартості за неотримане речове майно при надходженні відповідних бюджетних асигнувань. Контракт з позивачем закінчився у 21 грудня 2020 року про що позивач не заперечує. Більше того, позивач виявив добровільне бажання про звільнення його з військової служби у вигляді написання рапорту (заяви). Враховуючи те, що позивача правомірно звільнено з військової служби, тому вимога про внесення змін до військової особової справи з розрахунком вислуги років в календарному, пільговому та в обчислені на вихідну допомогу являється необгрунтованою та такою яка не відповідає вимогам чинного законодавства. Позивач при написанні рапорту про звільнення дав зрозуміти, що питання звільнення та виключення його зі списків частини, ним оспорюватись не буде. Відтак, право на оспорювання ОСОБА_1 його звільнення призводить до його припиненням не повинно розглядатись взагалі.

2. Обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Національній гвардії України.

09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернуся до відповідача із рапортом про звільнення його в запас по закінченню терміну контракту та рапортом про здійснення розрахунку належної йому грошової компенсації вартості за нетримане речове майно за період проходження військової служби.

27 листопада 2020 року майора ОСОБА_1 звільнено відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» наказом № 236 о/с.

21 грудня 2020 року відповідно до пункту 8 наказу командира ВЧ НОМЕР_2 Національної гвардії України припинено контракт про проходження військової служби в Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення майора ОСОБА_1 , (а.с. 27).

Даним наказом зобов`язано відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 року №178 «Про затвердження порядку виплати військовослужбовцям Збройних сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки, служби зовнішньої розвідки, Державної служби спеціального транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно», виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно в сумі 26 904 гривень 26 копійок.

Відповідно до довідки № 246 від 21 грудня 2020 року, вартість речового майна, що належить до видачі майору ОСОБА_1 складає 26 904,26 грн. (а.с. 28).

Виплату грошової компенсації за неотримане речове майно на час звільнення позивача не проведено. Вказана обставина відповідачем не заперечується та не є предметом спору.

Вважаючи дії відповідача щодо невиплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно протиправною, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу» (надалі - Закон), даний Закон визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України, затверджене Указом Президента України 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (надалі - Положення), визначає порядок проходження громадянами України (військової служби у Збройних Силах України та регулює питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі. Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі здійснюється Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей № 2011-XII від 20.12.1991 р. (далі - Закон).

Згідно з частиною 1 статті 9-1 цього Закону речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 15 розділу ІІІ Інструкції з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №475 від 07.06.2017 (далі - Інструкція № 475), військовослужбовці, які звільняються з військової служби в запас або відставку, отримують грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178 "Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно".

На виконання вищевказаної статті Закону постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178, затверджений Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - Порядок №178).

Так, пунктами 2, 3 Порядку №178 визначено, що виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації, а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації. Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України врегульований Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 р. (далі - Положення).

Пункт 3 указу Президента України №1153/2008 від 10 грудня 2008 року дія такого Положення поширюється на військовослужбовців Національної гвардії України.

За приписами абз. 1, 3 пункту 242 розділу ХІІ Положення після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів для взяття на військовий облік. Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Проаналізувавши вищенаведене законодавчі норми, суд дійшов висновку, що військовослужбовцям гарантується грошова компенсація за неотримане речове майно у разі звільнення з військової служби. Зазначені гарантії реалізуються відповідним зверненням (рапортом) військовослужбовця на підставі наказу, в тому числі, командира (начальника) військової частини про розмір грошової компенсації згідно з довідкою про вартість речового майна, що належить до видачі.

Як вже встановлено судом, грошову компенсацію за неотримане речове майно позивачеві не виплачено. Вказана обставина відповідачем не заперечується.

Відповідно до довідки № 246 від 21 грудня 2020 року, вартість речового майна, що належить до видачі майору ОСОБА_1 складає 26 904,26 грн. (а.с. 28).

Тому суд вважає, що позивач має право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно у розмірі 26 904,26 грн.

Суд зазначає, що право позивача на отримання грошової компенсації за неотримане речове майно у вказаному у довідці розмірі не оспорюється відповідачем та фактично визнане у поданому відзиві. Невиплату у встановлені строки грошової компенсації відповідач обґрунтовує виключно відсутністю бюджетних асигнувань на вказані цілі та зобов`язується виплатити таку при наявності коштів на рахунках за призначенням. Проте суд не може погодитися з такою аргументацією правомірності дій суб`єкта владних повноважень з огляду на наступне.

Суд, вирішуючи питання правомірності оскарженого рішення крізь призму основних засад адміністративного судочинства, повинен дослідити, чи прийнято таке на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Зазначене кореспондується також з встановленим Конституцією України обов`язком будь-якого суб`єкта владних повноважень діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі Кечко проти України (рішення від 08.11.2005), якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Отже, відсутність належного бюджетного фінансування не може бути підставою для відмови у виплаті позивачу передбаченої законодавчими нормами грошової компенсації вартості неотриманого речового майна.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач допустив протиправні дії, що полягали у невиплаті позивачеві грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, а тому позивач має право на отримання такої у заявленому розмірі.

Нормами пункту 168.5 ст. 168 Податкового кодексу України передбачено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15 січня 2004 року (далі - Порядок), грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби, що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Згідно з пунктом 4 Порядку виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 5 Порядку грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Отже, суд вважає, що дія Порядку поширюється також і на таку виплату як грошова компенсація вартості за неотримане речове майно, право на яку позивач набув у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Жодних заперечень щодо позовної вимоги в цій частині відповідач не заявляє.

Несвоєчасна виплата грошової компенсації вартості за неотримане речове майно сталася з вини відповідача, а тому суд вважає, що позивач не може бути позбавлений права на компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб.

Вказана позиція узгоджена з постановою Верховного Суду від 22 червня 2018 року у справі № 812/1048/17, де також зазначено, що механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, передбачає виплату такої компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб за місцем одержання грошового забезпечення одночасно з виплатою грошового забезпечення.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо непроведення повного розрахунку при звільненні - невиплату компенсації за неотримане речове майно ОСОБА_1 , в день виключення із списків частини - 21.12.2020 року та стягнути з Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно в сумі 26 904, 26 грн., згідно довідки № 246 від 21.12.2020 року «про вартість речового майна, що належить до видачі майору ОСОБА_1 », із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового та начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 року.

Що стосується позовної вимоги визнати протиправним та скасувати пункт 8 наказу командира Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України від 21.12.2020 року № 274 (по стройовій частині) в частині виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення майора ОСОБА_1 (Г-003314) заступника командира 3-го стрілецького батальйону з озброєння та техніки, судом встановлено наступне.

Так, згідно з пунктом 242 Положення після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

17 грудня 2020 року, як підтверджується актом про прийом та передачу посади заступника командира 3 стрілецького батальйону з озброєння і техніки таку посаду майором ОСОБА_2 - здано та майором ОСОБА_3 - прийнято.

Однак, позивач не надав згоду на виключення його зі списків особового складу військової частини, оскільки з ним не були проведені належні розрахунки, що також підтверджується телеграмою 1629 Т.в.о. командира військової частини ОСОБА_4 від 21.12.2020 року до Західного територіального управління Національної гвардії України про відмову ОСОБА_1 написати рапорт про бажання бути виключеним зі списків військової частини та всіх видів грошового забезпечення до проведення з ним усіх необхідних розрахунків.

Відповідно до матеріалів справи, станом на 21.12.2020 р. з позивачем не було проведено всі необхідні розрахунки та його виключення зі списків особового складу з 21.12.2020 р. є неможливим.

Суд погоджується з позицією позивача про те, що він не може бути виключений зі списків особового складу частини, так як виключення позивача відповідно до абз.3 п.242 Положення №1153/2008 здійснюється тільки після проведення з ним усіх необхідних розрахунків.

Таким чином, з наведених норм чинного законодавства слідує, що виключення зі списків особового складу військовослужбовця, звільненого з військової служби, можливе за умови здачі посади та проведення з ним усіх необхідних розрахунків по грошовому, продовольчому та речовому забезпеченню. При цьому, виключення військовослужбовця зі списків особового складу до проведення усіх необхідних розрахунків дозволяється лише зі згоди такого військовослужбовця.

Отже, оскаржений позивачем пункт 8 наказу командира Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України від 21.12.2020 року № 274 (по стройовій частині) в частині виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення майора ОСОБА_1 (Г-003314) заступника командира 3-го стрілецького батальйону з озброєння та техніки суд вважає, як такий, що не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, а представлені позивачем докази у своїй сукупності дають підстави вважати що такий є протиправним, прийнятий відповідачем необґрунтовано, без дотриманням вимог законів України, що є підставою для визнання їх протиправним та скасування в частині що оскаржується.

Щодо позовних вимог 5 та 6 позовної заяви, слід відмітити наступне.
Згідно пункту 3 Розділу VІІ «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам», яка затв. Наказом МВС України від 15.03.2018 року за № 200 (Далі- Інструкція), Розділом Інструкції, визначено, що день початку проходження військової служби для обчислення вислуги років для виплати військовослужбовцям надбавки за вислугу років визначається відповідно до статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пунктом 4 цього розділу Інструкції визначено, що днем закінчення проходження військової служби вважається день, з якого військовослужбовця виключено наказом командира військової частини зі списків особового складу.

Як передбачено частиною 2 статті 24 Закону «Про військовий обов`язок та військову службу» (№2232-XII), у її системному зв`язку з нормами пункту 242 Положення, закінченням проходження військової служби є день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини. Отже, до моменту прийняття наказу про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, останній вважається таким, що проходить військову службу і, відтак, має право на виплату грошового забезпечення.

Однак, Розділ XXXI Інструкції № 200 регулює питання виплати військовослужбовцям грошового забезпечення у разі звільнення військовослужбовців з військової служби або переміщення, де грошове забезпечення у разі звільнення виплачується:

1) особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, що обіймають посади до дня отримання військовою частиною наказу або повідомлення про звільнення з військової служби, слухачам, курсантам з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, - до дня, що настає за днем виключення наказом зі списків особового складу, але не більше ніж за один місяць з дня одержання військовою частиною наказу чи письмового повідомлення про звільнення (з урахуванням пунктів 2 4 цього розділу).

Дані вимоги Інструкції, на переконання суду, застосовуються у випадку, якщо не було порушення відповідачем порядку виключення зі списків особового складу.

Як передбачено частиною 2 статті 24 Закону «Про військовий обов`язок та військову службу» (№2232-XII), у її системному зв`язку з нормами пункту 242 Положення, закінченням проходження військової служби є день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини. Отже, до моменту прийняття наказу про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, останній вважається таким, що проходить військову службу і, відтак, має право на виплату грошового забезпечення.

Вказана правова позицій висловлена Верховним судом у постанові від 02 квітня 2018 року, справа № 814/396/17.

Щодо іншої частини позовних вимог 5 та 6, суд керується Наказом МВС України № 73 від 30 січня 2017 року, яким затверджено Інструкцію з організації обліку особового складу Національної гвардії України, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 22.02.2017 року, де п.15 Розділу 3 Інструкції визначено, що усі оригінали документів та їх копії обов`язково підшиваються до особової справи. Перед звільненням з військової служби військовослужбовець має бути ознайомлений із записами в послужному списку та із розрахунком вислуги років військовослужбовця на пенсію.

Після видання наказу по особовому складу про звільнення військовослужбовця в рядку 8 викладається формулювання наказу про звільнення, у тому числі за якою статтею Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зазначається інформація про право носіння військової форми одягу (якщо це було вказано в наказі про звільнення), вислугу років у календарному та пільговому обчисленнях, військовий комісаріат, куди підлягає направленню для постановки на військовий облік, номер і дату наказу по стройовій частині про виключення зі списків особового складу частини. У цьому самому рядку зазначається, на яких посадах можна використовувати військовослужбовця в особливий період. У послужних списках других примірників особових справ офіцерів зазначаються номери військово-облікових спеціальностей, за якими доцільно їх обліковувати в запасі. До перших примірників особових справ військовослужбовців, звільнених з правом на пенсійне забезпечення, додаються: розрахунок вислуги років (страховий стаж) військовослужбовця на пенсію, свідоцтва про хворобу, витяги з наказів по особовому складу про звільнення та виключення зі списків військової частини та всіх видів забезпечення, що визначено абз.5 п 15 Розділу 3 Інструкції.

Із врахуванням вищенаведеного, не підлягає задоволення вимога позивача в частині зобов`язання Військової частини видати наказ про виключення зі списків. Слід сказати, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. Однак, дана вимога позивача спрямована на виникнення подій що настануть після проведення повного розрахунку із позивачем та належним способом захисту у зв`язку із скасуванням п.8 оскаржуваного Наказу 274 від 21.12.2020 року - буде зобов`язання Військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України здійснити нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення, до дня виключення зі списків особового складу, з урахуванням раніше проведених виплат та з розрахунком вислуги років на вихідну допомогу за займаною посадою заступника командира 3-го стрілецького батальйону з озброєння та техніки згідно штатного розпису, із внесенням відповідних змін до військової особової справи ОСОБА_1 .

В решті вимог позовної заяви судом не встановлено правових підстав для задоволення таких.

Відповідності до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати такого.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 229, 242-246, 255 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо непроведення повного розрахунку при звільненні - невиплату компенсації за неотримане речове майно ОСОБА_1 , в день виключення із списків частини 21 грудня 2020 року.

3. Стягнути з Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно в сумі 26 904, 26 грн. (двадцять дві тисячі дев`ятсот чотири гривні 26 коп.), згідно довідки № 246 від 21.12.2020 року «про вартість речового майна, що належить до видачі майору ОСОБА_1 », із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового та начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 року.

4. Визнати протиправним та скасувати пункт 8 наказу командира Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України від 21.12.2020 року № 274 (по стройовій частині) в частині виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення майора ОСОБА_1 (Г-003314) заступника командира 3-го стрілецького батальйону з озброєння та техніки.

5. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 Національної гвардії України здійснити нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення, до дня виключення зі списків особового складу, з урахуванням раніше проведених виплат та з розрахунком вислуги років на вихідну допомогу за займаною посадою заступника командира 3-го стрілецького батальйону з озброєння та техніки згідно штатного розпису, із внесенням відповідних змін до військової особової справи ОСОБА_1 .

6. В решті вимог позовної заяви - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).
Повний текст рішення виготовлений та підписаний 09 лютого 2021 року.

СуддяТ.В.Скраль