Справа № 537/2838/20
Суддя: Фадєєва С. О.
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/537/3/2021
Справа № 537/2838/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2021 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Фадєєвої С.О. за участі секретаря Посмітної О.М., представника позивача Плахотного О.В. адвоката Басая М.М., представника відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Коломієць О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора 4 роти 1 батальйону БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області Галаздри Артема Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, де просить ухвалити рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 10.08.2020 серії ЕАМ № 2957282 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за порушення вимог ч.1 ст. 122 КУпАП та провадження у справі закрити.

На обґрунтування позову зазначив, що 10.08.2020 о 15 год. 43 хв. інспектором 4 роти 1 батальйону БПП у м. Кременчук Гадазрою А.С. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 2957282 у відповідності до якої на нього (позивача) накладено штраф у розмірі 510 грн. У відповідності до вищевказаної постанови він порушив п.12.4 ПДД, а саме рухався по проспекту Свободи в м. Кременчуці на автомобілі Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , зі швидкістю 106 км/год, перевищивши встановлене обмеження швидкості на 56 км/год. Зазначив. що п. 7 винесеної інспектором постанови не містить жодного посилання на докази, якими підтверджується факт порушення ним (позивачем) ПДР. Звернув увагу суду на те, що постанова винесена з порушенням встановленого порядку та не відповідає фактичним обставинам. Так постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Зазначив, що оскаржувана постанова взагалі не містить жодного посилання на докази, якими керувався інспектором та на технічний засіб за допомогою якого було їх отримано. Звернув увагу , що на відео, продемонстрованому йому працівником поліції при складанні протоколу, чітко видно, що порушення ПДР скоєне не на автомобілі Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого він є, а на автомобілі Toyota Landcruiser 200, д.н.з. НОМЕР_2 . Таким чином вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення є протиправною та підлягає скасуванню. З урахуванням викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 18.01.2021 допущено заміну в адміністративній справі первісного відповідача Управління патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області на належного відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Відповідачем інспектором 4 роти 1 батальйону БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області Галаздрою А.С. надіслано до суду відзив на адміністративний позов, який також 18.09.2020 надіслано на адресу ОСОБА_1 . У відзиві відповідач позов не визнав, вказав, що 10.08.2020 ним, інспектором роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області, винесена постанова серії ЕАМ № 29572282 у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що водій ОСОБА_1 10.08.2020 близько 15 год. 38 хв., керуючи автомобілем Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , по проспекту Свободи, 78 у м. Кременчуці рухався зі швидкістю 106 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 56 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України. Швидкість руху автомобіля вимірювалась приладом TRUCAM TC 000344. Відповідно до п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год. Вказав, що в позові позивач не заперечує, що керував автомобілем у зазначений у протоколі час та місці зі швидкістю 106 км/год., не заперечував, що швидкість автомобіля вимірювалась працівниками патрульної поліції приладом TRUCAM TC 000344, з відеозаписом з якого водія було ознайомлено на місці події. Зазначив, що у зв`язку зі збоєм роботи технічного пристрою, за допомогою якого було роздруковано постанову серії ЕАМ № 2957282 від 10.08.2020 у вигляді стрічки, в п. 5 постанови роздруковано відомості про транспортний засіб Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , замість Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_3 . Вважає, що сама по собі технічна помилка у постанові не може свідчити про відсутність факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки підтверджується іншими доказами поясненнями позивача, фото-відеозаписом. З урахуванням викладеного вважає, що ним була правомірно складена постанова на ОСОБА_1 за порушення ПДР, у зв`язку з чим просив відмовити позивачу у задоволенні позову.

Відповідачем Департаментом патрульної поліції Національної поліції України надіслано до суду відзив на адміністративний позов, аналогічний з відзивом відповідача інспектора роти № 4 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Галаздри А.С.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Басай М.М. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у тесті позову. Вказав, що автомобіль Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 в цей день був на технічному обслуговуванні. Не заперечував, що позивач у вказаний в постанові час та місці керував автомобілем Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_3 , був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху у зв`язку з перевищенням швидкості та отримав оскаржувану постанову. Вважає винесену постанову незаконною, оскільки вона містить неправдиві відомості щодо транспортного засобу, що не відповідає фактичним обставинам справи. Вказав, що постанова є незаконною, оскільки відсутні докази того, що вимірювальний прилад був зафіксований стаціонарно. З урахуванням викладеного просив позов задовольнити.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Коломієць О.Ю. в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Додатково вказала, що у зв`язку зі збоєм технічного пристрою у постанові помилково зазначено інший транспортний засіб, яким володіє позивач. Окрім того, просила звернути увагу на те, що ОСОБА_1 ні в позові. ні в поясненнях не заперечував, що в день і час, зазначений у постанові, рухався на автомобілі з перевищенням швидкості. При складанні постанови позивач не висловлював жодних заперечень. З урахуванням викладеного просила відмовити в задоволенні позову.

Відповідач інспектор 4 роти 1 батальйону БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області Галаздра А.С. в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся.

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному їх дослідженні, приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема органами Національної поліції. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені ч. 3 ст. 122 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. В силу п.2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог Кодексу про адміністративні правопорушення, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення, зобов`язана встановити наявність складу правопорушення, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як встановлено судом, постановою інспектора 4 роти 1 батальйону БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області Галаздри А.С. від 10.08.2020 серії ЕАМ № 2957282 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. Згідно копії постанови, 10.08.2020 о 15 год. 38 хв. в м. Кременчуці по проспекту Свободи, 78 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 106 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 56 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР перевищення водіями транспортних засобів швидкості руху більш як на 50 км/год. Швидкість вимірювалась приладом Trucam TC 00034.

Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

В позовній заяві позивачем та в суді його представником не заперечувався факт керування у вказаний в протоколі час та у вказаному місці транспортним засобом Toyota Landcruiser 200, д.н.з. НОМЕР_2 , (а не Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 ) позивачем ОСОБА_1 , як не заперечувався і сам факт перевищення швидкості у населеному пункті в зоні дії знаку «обмеження максимальної швидкості 50 км» більш, ніж на 50 км/год.

Крім цього, на підтвердження того, що правопорушення скоєно у населеному пункті в зоні дії знаку «обмеження максимальної швидкості 50 км» відповідачем надано фото у цифровому вигляді з місця події, які досліджувалися судом.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam вбачається, що зафіксовано перевищення швидкості автомобіля Toyota Landcruiser 200, д.н.з. НОМЕР_2 , на 56 км/год. Що стосується заперечень представника позивача щодо неналежності даного доказу, оскільки прилад TruCam не був зафіксований стаціонарно, то суд зазначає наступне.

В силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом статті 31 Закону України "Про національну поліцію", поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Отже, право використання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису передбачено ст.. 251 КУпАП та ст..31 вказаного Закону.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Стаціонарність це властивість процесу не змінювати свої характеристики з часом. За характером використання техніка може бути стаціонарною і переносною. Статтею 40 Закону регулюється порядок використання автоматичної техніки, при цьому не обмежено використання фото- і відеотехніки виключно стаціонарним способом, оскільки закріплення на форменому одязі фото- і відеотехніки, на думку суду, не може вважатися її стаціонарним використанням. Прилад TruCam є лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів з функцією фото- і відеофіксації. З свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17941 вбачається, що лазерний вимірювач швидкості може використовуватися в ручному та автоматичному режимах.

Частиною 2 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Оскаржувана постанова містить посилання на прилад, яким здійснено фіксацію порушення.

Доказами є які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Положення Закону «Про національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію з відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення. Отже, наданий відповідачем відеозапис події, як і фотозображення можуть слугувати доказами в справі про адміністративне правопорушення, відповідають критеріям належності та допустимості, оскільки одержані з дотриманням закону та містять інформацію про обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд зазначає, що у спірних відносинах предметом доказування є встановлення наявності або відсутності факту порушення в діях позивача п.12.4 ПДР обмеження швидкості руху.

Як вбачається з переглянутого відеозапису з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 на місці події не заперечував самого факту перевищення швидкості, не заперечувався цей факт в позовній заяві та його представником у суді.

З свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17941 вбачається, що максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному режимі та автоматичному режимах може становити до 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; 1 % в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год. З протоколу вбачається, що перевищення швидкості було зафіксовано 56 км/год., що перевищує можливі показники похибки.

Надаючи оцінку розбіжностям у марці та номерному знаку автомобіля, яким рухався ОСОБА_1 , суд зазначає, що зазначення в протоколі транспортного засобу Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , замість належного Toyota Landcruiser 200, д.н.з. НОМЕР_2 , не спростовує порушення позивачем вимог ПДР України та є фактично опискою.

Аналогічна правова позиція щодо того, що зазначення в постанові неправильних даних не спростовує порушення вимог ПДР України, висловлена Верховним Судом в справах № 537/1214/17 від 28.11.2018, № 459/1801/17 від 24.12.2019.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані в тому числі знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. За п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані в тому числі знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В силу п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Виходячи з викладених правових положень, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено, що прийняте службовою особою рішення є правомірним, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ч.2 ст.19 Конституції України, ст.ст.72, 77, 79, 90, 241, 246, 271, 286 КАС України, ст.ст.9, ч.1 ст.122 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора 4 роти 1 батальйону БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області Галаздри Артема Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: Фадєєва С.О.