Справа № 320/5097/19
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року № 320/5097/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області

третя особа - Автокооператив «Локомотив»,

про скасування рішення,

в с т а н о в и в:

І. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: Автокооператив «Локомотив», у якому позивач просить:

- скасувати рішення Вишневої міської ради VII скликання «Про надання дозволу Автокооперативу «Локомотив» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для колективного гаражного будівництва, за адресою: АДРЕСА_1 » №1-01/XXXVII7-31 від 04.04.2019 року.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги мотивовані протиправністю винесення відповідачем рішення №1-01/XXXVII7-31 від 04.04.2019. Позивач стверджує, що оскаржуване рішення порушує його права як власника гаража за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач проти задоволення позову не заперечував, та вказав, що оскаржуване рішення є протиправним, оскільки прийняте з порушенням вимог законодавства.

Третя особа заперечила проти задоволення позову з тих підстав, що позивач підтримав рішення ОСОБА_2 про отримання земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у власність. Також, зазначає, що оскаржуване рішення жодним чином не порушує права позивача щодо вільного користування та розпорядження гаражем.

ІІІ. Процесуальні дії суду у справі

Ухвалою суду від 25.09.2019 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду 19.11.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 12.12.2019.

12.12.2019 сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, явку своїх представника не забезпечили.

В адміністративній справі відкладено розгляд справи за клопотанням представника третьої особи на 21.12.2019.

21.12.2019 у судове засідання прибули представники позивача, відповідача та третьої особи.

В адміністративній справі за клопотанням представника третьої особи, судом вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 20.01.2020.

20.01.2020 у судове засідання прибув представник відповідача; позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, явку свого представника не забезпечив.

В адміністративній справі відкладено розгляд справи у зв`язку із неявкою позивача на 17.02.2020.

17.02.2020 сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, явку своїх представника не забезпечили.

В адміністративній справі відкладено розгляд справи у зв`язку із неявкою сторін на 03.03.2020.

03.03.2020 сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, явку своїх представника не забезпечили.

В адміністративній справі відкладено розгляд справи у зв`язку із неявкою сторін на 16.04.2020.

Розгляд справи відкладено у зв`язку із перебуванням судді у відпустці. Наступне підготовче судове засідання призначено на 18.05.2020.

18.05.2020 сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, явку своїх представника не забезпечили.

В адміністративній справі відкладено розгляд справи у зв`язку із неявкою сторін на 15.06.2020.

15.06.2020 сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, явку своїх представника не забезпечили.

В адміністративній справі відкладено розгляд справи у зв`язку із неявкою сторін на 13.07.2020.

13.07.2020 у судове засідання прибув представник позивача; відповідач та третя особа належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, явку своїх представників не забезпечили.

В адміністративній справі відкладено розгляд справи у зв`язку із неявкою представника відповідача та третьої особи на 28.07.2020.

28.07.2020 у судове прибули представник позивача та відповідача; третя особа належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилась, явку свого представника не забезпечила.

В адміністративній справі відкладено розгляд справи у зв`язку із неявкою третьої особи на 03.09.2020.

03.09.2020 у судове прибули представник позивача та відповідача; третя особа належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилась, явку свого представника не забезпечила.

В адміністративній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 24.09.2020.

24.09.2020 сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, явку своїх представника не забезпечили.

В адміністративній справі відкладено розгляд справи у зв`язку із неявкою сторін на 06.10.2020.

06.10.2020 сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, явку своїх представника не забезпечили.

Частиною третьою статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, клопотання представника та відповідача про здійснення подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження, а також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, протокольною ухвалою суду від 06.10.2020 прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та доказами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 виданим Вишнівським МВМГУ МВС України в Київській області 09.10.1996 та є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), особою з інвалідністю 2 групи (а.с.27-28, 29, 30).

07.10.1998 виконавчим комітетом Вишневої міської ради видано ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на гараж за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.31).

14.06.2018 голова правління ГК «АК «Локомотив» звернувся до Вишневої міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для колективного гаражного будівництва, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.104).

Рішенням №1-01/XXXVII7-31 від 04.04.2019 Вишневою міською радою надано дозвіл Автокооперативу «Локомотив» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для колективного гаражного будівництва, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.32).

11.07.2019 позивач звернувся до Вишневої міської ради із заявою про надання у власність земельної ділянки для обслуговування гаражу площею 0,10 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.35).

Рішенням від 29.08.2019 Вишневої міської ради відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважаючи, що рішення про надання дозволу Автокооперативу «Локомотив» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є протиправним та порушує його права, позивач звернувся до суду із даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Надаючи правову оцінку відносинам, що склалась між сторонами, суд виходить з наступного.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Наведені норми узгоджуються з положеннями ст. 2, 4 та 19 КАС України, якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до частини першої статті 123 Земельного кодексу України (далі також ЗК України) надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється органами законодавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення.

Згідно статті 116 Земельного кодексу, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (абзац перший частини першої). Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга). Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частина третя). Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання (частина четверта).

Статтею 118 Земельного кодексу встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (частина шоста). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (абзац перший частини сьомої). Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін (абзац другий частини сьомої). У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (абзац третій частини сьомої). Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (частина восьма). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (частина дев`ята). Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина десята). У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частина одинадцята).

Відповідно до частини першої статті 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно статті 41 Земельного кодексу України Житлово-будівельним (житловим) та гаражно-будівельним кооперативам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування земельні ділянки для житлового і гаражного будівництва передаються безоплатно у власність або надаються в оренду у розмірі, який встановлюється відповідно до затвердженої містобудівної документації. Житлово-будівельні (житлові) та гаражно-будівельні кооперативи можуть набувати земельні ділянки у власність за цивільно-правовими угодами.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" від 21 травня 1997 р. № 280/97-ВР (далі також - Закон № 280/97-ВР) визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною 1 статті 71 Закону № 280/97-ВР передбачено, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Згідно статті 41 Закону № 280/97-ВР питання організації управління районами в містах належать до компетенції міських рад. Обсяг і межі повноважень районних у містах рад та їх виконавчих органів визначаються відповідними міськими радами за узгодженням з районними у містах радами з урахуванням загальноміських інтересів та колективних потреб територіальних громад районів у містах. Визначений міськими радами обсяг повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів не може змінюватися міською радою без згоди відповідної районної у місті ради протягом даного скликання.

Приписами ст.26 Закону № 280/97-ВР встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, вирішуються такі питання, зокрема: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст.42 Закону № 280/97-ВР сільський, селищний, міський голова, зокрема, скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання.

VI. Оцінка суду

З аналізу вище вказаних правових норм слідує, що законодавством регламентовано обов`язок органу місцевого самоврядування розглянути клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у місячний строк з прийняттям відповідного рішення (про надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи відмови у його наданні).

В силу положень статті 118 Земельного кодексу, відповідач був зобов`язаний розглянути зазначене клопотання у місячний строк і надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні з підстав невідповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що 14.06.2018 голова правління ГК «АК «Локомотив» звернувся до Вишневої міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для колективного гаражного будівництва, за адресою: м. Вишневе, вул. Балукова, 24.

Рішенням №1-01/XXXVII7-31 від 04.04.2019 Вишневою міською радою надано дозвіл Автокооперативу «Локомотив» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для колективного гаражного будівництва, за адресою: м. Вишневе, вул. Балукова, 24.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, третьою особою не було додано графічних матеріалів із зазначенням бажаного місця розташування земельних ділянок, що свідчить про невідповідність заяви Автокооперативу «Локомотив» вимогам Земельного кодексу України.

Суд констатує, що така не відповідність поданих документів щодо надання дозволу для виготовлення проекту землеустрою вимогам законодавства є самостійною підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Водночас, суд зауважує, що позивач, як власник нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці за адресою: м. Вишневе, вул. Балукова, 24, наділений правом на земельну ділянку, на якій розташований належний йому об`єкт нерухомого майна.

Реалізація зазначеного права на земельну ділянку є неможливою за обставин наданого третій особі дозволу на дозволу на складання проекту землеустрою щодо на відведення земельної ділянки у власність для колективного гаражного будівництва, яка таким право не володіє, а наданий відповідачем дозвіл є таким, що порушує гарантоване позивачу статтею 120 Земельного кодексу України право, є протиправним.

Відповідач не заперечує щодо доводів позивача про незаконність оскаржуваного рішення та вказує на порушення норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини під час прийняття ним такого рішення.

Разом з цим, представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що земельна ділянка, що розташована за адресою: м. Вишневе, вул. Балукова, 24 не відповідає вимогам Плану зонування (зонінгу) території міста Вишневе, який затверджений рішенням Вишневої міської ради від 03.07.2014, з огляду на те, що частина земельної ділянки розташована в зоні В-4 (зона промислових та комунально-складських підприємств), інша частина земельної ділянки в зоні ТР-3 (зона магістральних вулиць) в межах червоних ліній, що унеможливлює розташування колективних гаражів, які відносяться до категорії земель житлової та громадської забудови, яка відповідно до частини четвертої статті 83 ЗК України, не може передаватися у приватну власність.

Суд не бере до уваги посилання третьої особи на відсутність заперечень під час проведення Загальних зборів членів Автокооперативу «Локомотив» ОСОБА_1 , як на підставу для відмови у задоволення позову, оскільки такі твердження не спростовують порушення Автокооперативом «Локомотив» норм закону, які є імперативними, щодо процедури набуття у власність земельної ділянки.

Враховуючи наведене, рішення Вишневої міської ради VII скликання «Про надання дозволу Автокооперативу «Локомотив» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для колективного гаражного будівництва, за адресою: м. Вишневе, вул. Балукова, 24» №1-01/XXXVII7-31 від 04.04.2019 року є таким, що реалізує повноваження відповідача, як органу місцевого самоврядування в порушення підстав та меж цих повноважень, має наслідком порушення прав позивача, відповідно є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За загальним правилом суд не може виходити за межі позовних вимог, тобто не може застосовувати інший спосіб захисту, ніж зазначив позивач у позовній заяві.

Як роз`яснив Верховний Суд України у п. 3 постанови Пленуму № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення», вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням обставин даної адміністративної справи, суд дійшов висновку, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача слід вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним рішення Вишневої міської ради №1-01/XXXVII7-31 від 04.04.2019 року

VIII. Висновок суду

Згідно із частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не спростував у ході розгляду справи, та не надав до суду належних і достатніх доказів, які спростовують твердження позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

VІІ. Розподіл судових витрат

Згідно абзацу другого частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлюється, що особи з інвалідністю 2 групи звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Пунктом 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях позивачів - громадян, віднесених до 1 та 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивач є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) та інвалідом 2 групи, відповідно звільнений від сплати судового збору. Оскільки позивачем не надано доказів понесення нею інших судових витрат, будь-які судові витрати стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають.

Керуючись статтями 9,14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Вишневої міської ради «Про надання дозволу Автокооперативу «Локомотив» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для колективного гаражного будівництва, за адресою: м. Вишневе, вул. Балукова, 24» №1-01/XXXVII7-31 від 04.04.2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 11 лютого 2021 р.