Справа № 440/5018/20
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

іменем України

04 лютого 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/5018/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лайко О.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Кучука А.О.,

представника відповідача -Тимошенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до департамента патрульної поліції Національної поліції України, третя особа: батальйон патрульної поліції у місті Кременчук про визнання протиправними та скасування висновку та наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

11 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до департамента патрульної поліції Національної поліції України, третя особа: батальйон патрульної поліції у місті Кременчук про визнання протиправними та скасування висновку службового розслідування, наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення коштів за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Позивач обґрунтовував свій позов наступним.

Наказом № 295 від 29 травня 2020 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України "Про застосування до працівника БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП дисциплінарного стягнення" його звільнено із служби в Департаменті.

Наказом № 582 о/с від 11 серпня 2020 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України його - капітана поліції, інспектора взводу №2 роти № 3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук звільнено із служби в поліції з 11 серпня 2020 року на підставі наказу № 295 від 29 травня 2020 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

З наказами та висновком службового розслідування його ознайомлено 11 серпня 2020 року під підпис в приміщенні батальйону патрульної поліції в місті Кременчук.

Звільнення з посади та служби позивач вважає протиправним, дії відповідача протиправними тому що здійснені з недотриманням вимог статті 8, частини 2 статті 19 Конституції України та порушення його прав і законних інтересів, передбачених законодавством України. Також позивач наголошував, що висновки службового розслідування є упередженими, ґрунтуються на припущеннях відповідача, не відповідають дійсності та необґрунтовані достатніми і достовірним доказами.

Упередженість службового розслідування полягає в тому, що головою дисциплінарної комісії призначено командира БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області - Борзенка О.В., який був безпосереднім керівником позивача, перебував з ОСОБА_1 в напружених стосунках, відносно нього вчиняв дії по приниженню його гідності, направляв та продовжував на тривалий термін відрядження, публічно заявляв, що позивач та інші поліцейські, які раніше працювали у міліції в його батальйоні працювати не будуть. Про зазначені вище обставини позивач неодноразово доповідав вищому керівництву, але його доводи під час формування дисциплінарної комісії керівництвом не були прийняті до уваги.

Зазначені вище обставини слугували протиправним висновкам службового розслідування та винесенню протиправних наказів про його звільнення з посади і служби.

Відповідач позов не визнав, надав до суду відзив (а.с.3-20 том 2), проти задоволення позовних вимог заперечував, аргументуючи свої доводи наступним.

ОСОБА_1 з 07.11.2015 по 11.08.2020 проходив службу в Національній поліції України (НПУ). Остання займана посада в органах НПУ (у період з 12.03.2020 по 11.08.2020) інспектор взводу №2 роти № 3в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП.

Наказом ДПП № 295 від 29.05.2020 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. Даний наказ реалізовано наказом по особовому складу ДПП № 582 від 11.08.2020 про звільнення позивача із служби в поліції.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності слугував висновок службового розслідування, затверджений начальником ДПП Є. Жуковим 30.04.2020, який складено за результатами службового розслідування, проведеного на підставі наказу ДПП від 03.03.2020 №432 "Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків за фактом повідомлення від 21.02.2020 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст369-2 КК України, інспектору роти №1 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП капітану поліції Акіменку Миколі Миколайовичу, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 03.04.2018 року.

Відповідач наголошував, що факт вчинення дисциплінарного проступку позивачем знайшов своє підтвердження під час службового розслідування та комісія вважала за необхідне застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, пояснень не надала, про своє ставлення до позову суд не повідомила.

04.11.2020 до суду відповідачем подано клопотання в порядку ст.180 ч.3 КАС України про виключення із числа доказів, доданих позивачем до адміністративного позову, рапорт та клопотання на ім`я начальника Департаменту патрульної поліції НПУ полковника поліції Є. Жукова від 07.03.2020, а також додатків у вигляді публікацій із засобів масової інформації.

Проти задоволення клопотання позивач заперечував, за наслідками розгляду клопотання, судом відмовлено в задоволенні останнього.

19.11.2020 відповідачем заявлено клопотання про виклик у судове засідання в якості свідка старшого інспектора відділення моніторингу та аналітичного забезпечення БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 .

Клопотання судом задоволено.

26.11.2020 до суду позивачем подано відповідь на відзив, доводи і міркування відповіді аналогічні викладеним у позовній заяві.

03.12.2020 відповідачем до суду подано заперечення на відповідь на відзив аргументи і доводи яких аналогічні викладеним у відзиві на позов.

03.12.2020 позивачем подано суду клопотання про виклик свідків у судове засідання, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які є працівниками національної поліції і могли б підтвердити упереджене ставлення до позивача його безпосереднього керівника командира БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 ..

Клопотання судом задоволено.

03.12.2020 судом протокольною ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Під час розгляду справи в судовому засіданні, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 з 07.11.2015 по 11.08.2020 проходив службу в Національній поліції України. Остання займана посада в органах НПУ (у період з 12.03.2020 по 11.08.2020) інспектор взводу №2 роти № 3в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 03.03.2020 №432 призначено службове розслідування за фактом повідомлення 21.02.2020 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, інспектору роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капітану поліції Акіменку Миколі Миколайовичу, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 03.04.2018.

Вказаним наказом також утворено дисциплінарну комісію до складу якої окрім інших членів комісії увійшов головою комісії старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , командир БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП та на період проведення службового розслідування позивача було відсторонено від виконання службових обов`язків (а.с.124-125 том 1).

Висновком службового розслідування від 30.04.2020 встановлено порушення позивачем вимог частини першої статті 18, статті 64 Закону України "Про національну поліцію", пунктів 1, 2, 3, 5, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179, що виразилось у вчиненні дій, які стали підставою для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, інспектору роти №1 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП капітану поліції Акіменку Миколі Миколайовичу, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 03.04.2018 року (а.с.32 - 42 том 1).

Також комісією прийнято до уваги незадовільну характеристику позивача, складену командиром БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області старшим лейтенантом - Борзенко О.В. (а.с.157 том 1), обставини про причетність ОСОБА_1 до кримінального правопорушення викладені в ухвалі Октябрського районного суду міста Полтави від 14.01.2020 по справі 554/8724/19 про надання дозволу на проведення обшуку (а.с.78 - 81 том 2), які комісія та відповідач вважали встановленими судом та інформацію із інтернет-сайту прокуратури Полтавської області про виявлення факту одержання неправомірної вигоди, повідомлення про підозру інспектору батальйону патрульної поліції в місті Кременчук за ч.2 ст. 369-2 КК України, інформацію від територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Полтаві, викладену у листі від 11.03.2020 за вих.№3692/15-02-2 про повідомлення ОСОБА_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, за фактом отримання неправомірної вигоди для себе за вплив та обіцянку здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Наказом ДПП №295 від 29.05.2020 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимоги частини першої статті 18, статті 64 Закону України "Про національну поліцію" , пунктів 1, 2, 3, 5, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179 (а.с.181, 182 том 1).

Наказом № 582 о/с від 11 серпня 2020 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капітана поліції, інспектора взводу №2 роти № 3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук звільнено із служби в поліції з 11 серпня 2020 року на підставі наказу № 295 від 29 травня 2020 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Позивач вважаючи висновки службового розслідування протиправними, накази про звільнення з посади та служби в органах поліції незаконними 11.09.2020 звернувся із позовом до суду.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та обґрунтовував їх упередженістю комісії під час службового розслідування під головуванням ОСОБА_5 , який є фактично безпосереднім керівником позивача та членів комісії, зазначав про напруженість і упередженість в службових стосунках між ним та командиром БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області старшим лейтенантом ОСОБА_5 , недостовірністю та недоведеністю висновків, викладених у висновку службового розслідування, що і призвело до винесення відповідачем оскаржуваних наказів.

Згідно рапорту та клопотання позивача від 07.03.2020 на адресу начальника ДПП НПУ полковника Жукова Є. ОСОБА_1 , ознайомившись 07.03.2020 з наказом № 432 від 03.03.2020 про призначення відносно нього службового розслідування і створення дисциплінарної комісії, негайно повідомив полковника Жукова Є. про упереджене ставлення командира БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області - ОСОБА_5 до позивача за увесь час службових відносин, систематичні образливі висловлювання на адресу позивача за ознаками належності у минулому до працівників міліції, часто обіцяв звільнити, створював несприятливі умови для виконання службових обов`язків, відряджав у тривалі відрядження, перешкоджав отриманню відпусток, а також інші дії (а.с.50, 51 том 1).

Зазначене вище підтвердили в судовому засіданні свідки працівники поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які надали аналогічні свідчення та підтвердили, що неодноразово публічно, а саме на шикуваннях особового складу старшим лейтенантом ОСОБА_5 , з моменту його призначення на посаду, допускались грубі висловлювання особисто на адресу ОСОБА_1 та інших поліцейських про те, що колишні працівники міліції у його підрозділі поліції працювати не будуть. Також свідки стверджували про наявність конфліктності саме з боку ОСОБА_5 (з перших днів призначення його на посаду) на адресу ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що в червні 2020 року особисто в коридорі біля штабу стала свідком розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , де ОСОБА_5 сказав, що позивач у поліції працювати не буде.

Згідно послужного списку ОСОБА_1 з 15.09.2007 проходив службу на різних посадах в органах внутрішніх справ, наказом УМВС № 323 о/с від 27.06.2013 йому присвоєно звання старшого лейтенанта міліції.

Наказом ГУНП в Полтавській області від 07.11.2015 №8 о/с позивача переведено для продовження служби в органах національної поліції та присвоєно звання старшого лейтенанта поліції. За попередніми посадами характеризувався позитивно.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, звертав увагу суду на обставини, встановлені висновком службового розслідування, наголошував, що службове розслідування проведено у відповідності до законодавства України, Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України та заперечував наявність конфлікту між командиром БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 (голова дисциплінарно комісії) та позивачем.

Окрему увагу суду відповідач звертав на широкий розголос та публікацію в засобах масової інформації та інтернет-виданнях інформації про повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст369-2 КК України, за фактом отримання неправомірної вигоди інспектором БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП і дана обставина також врахована під час службового розслідування і винесення оскаржуваних наказів.

Допитаний судовому засіданні свідок старший лейтенант поліції ОСОБА_2 пояснила, що вона обіймає посаду старшого інспектора відділення моніторингу та аналітичного забезпечення БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП, приймала участь в службовому розслідуванні, як член дисциплінарної комісії підтвердила інформацію, викладену в акті службового розслідування та зазначила, що до комісії заява про відвід голови комісії Борзенка О.В. від позивача не надходила.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 та представник відповідача пояснили, що комісія та відповідач діями позивача, які порушили вимоги частини першої статті 18, статті 64 Закону України "Про національну поліцію", пунктів 1, 2, 3, 5, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, вважали та вважають вручення ОСОБА_1 підозри прокурором та неповідомлення позивачем безпосередньому керівнику про вручення йому підозри відповідно вимог ст.18 ч.1 п.6 Закону України "Про національну поліцію" про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді, чим порушив присягу працівника поліції та службову дисципліну.

Відповідачем надано до суду лист Департаменту патрульної поліції №20258/41/1-2020 від 23.10.2020 на адресу батальйону патрульної поліції у місті Кременчук УПП в Полтавській області з інформацією, що рапорт інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області Акіменка М.М. від 07.03.2020 року в УДЗ ДПП не зафіксовано (а.с.61 т.2) та лист Укрпошти №07.7-17-246 від 26.10.2020 стосовно вручення поштового відправлення відповідачу, а саме зазначеного вище рапорту та клопотання позивача, про неможливість надати запитувану інформацію відповідачу (а.с.60 т.2). Дані листи відповідач вважає доказами ненаправлення позивачем зазначених вище рапорту та клопотання про відвід на адресу Департаменту патрульної поліції.

Згідно статті 64 Закону України "Про Національну Поліцію", особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 18 цього Закону поліцейський зобов`язаний інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до положень п.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України

затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII: службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

У судовому засіданні позивач пояснив, що на момент обшуку та вручення йому підозри, перебував у відрядженні на стажуванні в Департаменті оперативної підтримки Національної поліції України, а саме з 03.02.2020 по 03.02.2020 згідно наказу № 143 від 27.01.2020 (а.с.82 том 2) та перебував у безпосередньому підпорядкуванні заступника голови Національної поліції України - керівника департаменту оперативної підтримки Козловського Олега Анатолійовича і відповідно після обшуку та вручення йому підозри повідомляв негайно після прибуття до м. Києва для продовження стажування безпосереднього керівника - зазначену особу.

Вказана обставина комісією та відповідачем не перевірялась.

Перебування ОСОБА_1 у відрядженні на стажуванні в зазначений вище період відповідачем не заперечується.

Згідно Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893 (далі по тексту Положення) розділу 1 п.10: забороняється включати до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, щодо якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, заінтересованих у результатах розслідування.

Відповідно до п.12 Положення, голова, заступник голови (у разі призначення) та члени дисциплінарної комісії зобов`язані завчасно письмово поінформувати про наявність підстав, що унеможливлюють подальше виконання ними обов`язків у складі зазначеної комісії, уповноваженого керівника, який її утворив, для внесення змін до персонального складу цієї комісії.

Згідно п. 9 ч. 3 розділу ІІІ Положення член дисциплінарної комісії зобов`язаний заявити про самовідвід у випадках, передбачених цим Положенням.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши документальні докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

При призначенні дисциплінарної комісії та проведенні службового розслідування відповідачем допущені грубі порушення вимог законодавства та нормативних актів, що регламентують порядок призначення і проведення службового розслідування відносно поліцейського.

Не прийнято до уваги рапорт позивача від 07.03.2020 на адресу начальника ДПП НПУ полковника Жукова Є., про упереджене ставлення до нього командира БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області - Борзенка О.В. та клопотання від 07.03.2020 про відвід голови комісії з тих самих підстав.

Згідно свідчень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , командиром БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області - ОСОБА_5 з моменту його призначення на посаду, допускались публічні грубі висловлювання на шикуваннях особисто на адресу позивача як колишнього працівника міліції, образи та погрози звільненням, свідки зазначали наявність конфліктності з боку ОСОБА_5 на адресу ОСОБА_1 ..

Зазначене підтверджується негативною службовою характеристикою на ОСОБА_1 , яка підписана командиром БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області - Борзенко О.В під час проведення службового розслідування, оскільки зазначену посаду позивач обіймав лише з 12.03.2020, а службове розслідування призначено 03.03.2020 та затверджено 30.04.2020.

З боку командира БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області старшого лейтенанта ОСОБА_5 вбачається дискримінація на адресу позивача за професійною ознакою, а саме належність у минулому до працівників міліції органів внутрішніх справ України.

Усвідомлюючи наявність конфлікту між собою та підлеглим ОСОБА_1 , голова комісії ОСОБА_5 мав заявити самовідвід згідно ч. 3. п.9 Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, або згідно розділу 1 п. 10 Положення повідомити особу яка включила його до складу дисциплінарної комісії про обставини, що унеможливлюють її перебування у комісії, більше того головування в комісії.

Як голова комісії, перебуваючи у неприязних стосунках з позивачем, ОСОБА_6 на розгляд комісії надав негативну характеристику на ОСОБА_1 , яка вплинула на прийняття рішення, оскільки врахована комісією у висновку.

Навпаки, комісією та відповідачем не прийнято до уваги під час прийняття рішення інформацію із особової справи ОСОБА_1 , а саме позитивну характеристику за попередні періоди служби, позитивні відгуки в засобах масової інформації та інтернет-виданнях, участь в антитерористичній операції, грамоти і подяки.

Зазначені вище обставини вплинули на висновки службового розслідування та винесенні відповідачем оскаржуваних наказів.

Висновки службового розслідування не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні з огляду на наступне.

Із змісту висновку службового розслідування та пояснень представника відповідача з`ясовано, що комісія дійшла висновків про порушення позивачем вимог законодавства та присяги поліцейського, прийнявши до уваги дії скоєні ОСОБА_1 , які стали підставою для пред`явлення йому підозри, обставини про причетність ОСОБА_1 до кримінального правопорушення, викладені в ухвалі Октябрського районного суду міста Полтави від 14.01.2020 по справі 554/8724/19 про надання дозволу на проведення обшуку (а.с.78 - 81 том 2), широкий розголос та публікацію в засобах масової інформації та інтернет-виданнях інформації про повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст369-2 КК України, за фактом отримання неправомірної вигоди інспектором БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП та негативну характеристику.

Однак, копію підозри та достеменну інформацію, викладену в ній, відповідач на момент проведення службового розслідування не отримав, що підтверджується і поясненнями представника відповідача в суді, а відповідно не міг дати об`єктивну оцінку діям позивача, викладеним у підозрі.

Відповідач помилково прийняв до уваги та вважав встановленими обставини про причетність ОСОБА_1 до кримінального правопорушення, викладені в ухвалі Октябрського районного суду міста Полтави від 14.01.2020 по справі 554/8724/19 про надання дозволу на проведення обшуку, оскільки посилається на доводи прокурора, які викладені в клопотанні про можливу причетність ОСОБА_1 до скоєння злочину і згідно ухвали в судовому засіданні найшли підтвердження доводи прокурора, щодо можливої причетності ОСОБА_1 , а сама ухвала винесена саме з метою виявлення та вилучення предметів і документів, які в подальшому можуть слугувати доказами причетності позивача до злочину.

Згідно протоколу обшуку від 11.02.2020 у ході проведення обшуку нічого не виявлено і не вилучалось (а.с.103, 104).

Посилання відповідача на широкий розголос та публікацію в засобах масової інформації та Інтернет-виданнях інформації щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст369-2 КК України, за фактом отримання неправомірної вигоди є необґрунтованими, оскільки прізвище ОСОБА_1 в них не згадується.

Викладене вказує на необґрунтованість та передчасність висновків дисциплінарної комісії і відповідно протиправність винесених відповідачем наказів про накладення дисциплінарного стягнення та звільнення із служби.

Досліджуючи позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди, суд зазначає, що на їх підтвердження та обґрунтування позивачем не надано належних та достатніх доказів, а тому у їх задоволенні потрібно відмовити.

Судом взято до уваги під час прийняття рішення вимоги статті 19 Конституції України, статей 6, 8, 64, 77, частини першої статті 18, Закону України "Про національну поліцію", пункти 1, 2, 3, 5, 6 частини третьої статті 1, пункти 1, 9 ч.6, пункт 2 частини 1 статті 3, частини 2 статті 13, частини 6 статті 14, частини 4 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179, 10, 12 розділу І, пункт 3 розділу ІІІ Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме визнання протиправними та скасування наказів та поновлення позивача на службі.

Також, згідно ч. 3 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Середній заробіток працівника згідно з частиною першою статті 27 Закону України "Про оплату праці" визначається за правилами, закріпленими у порядку.

Із пункту 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі по тексту - Порядок), вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Відповідно до абзацу третього пункту 8 Порядку середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Згідно довідки про доходи від 08 жовтня 2020 року №1451 Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_1 нараховано грошове забезпечення за червень 2020 року - 11472,08 грн. (30 робочих днів), за липень 2020 року - 11472,08 грн. (31 робочий день), що в розрахунку середньоденного грошового забезпечення складає 375,13грн.

Відповідно до частини третьої статті 91 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що для поліцейських установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які готують поліцейських, - шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем.

З моменту звільнення позивача, з 12.08.2020, по дату поновлення - 04.02.2021 вимушений прогул складає 122 робочих днів.

Отже, за час вимушеного прогулу з відповідача підлягає стягненню середньоденне грошове забезпечення в сумі 45765,86 грн із розрахунку 376,13 грн. х 122 дні.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові №13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судоми законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначення сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата податку з доходів громадян є обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Таким чином, відповідач, як податковий агент згідно з нормами Податкового кодексу України та як страхувальник згідно з Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", зобов`язаний виплатити позивачеві суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, утримавши з нього при виплаті податок з доходів фізичних осіб, військовий збір та єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з частиною першою статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць; присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби; припинення повноважень посадової особи у разі порушення нею вимог щодо несумісності; уточнення списку виборців; усунення перешкод та заборону втручання у здійснення свободи мирних зібрань; накладення арешту на активи, що пов`язані з фінансуванням тероризму та стосуються фінансових операцій, зупинених відповідно до рішення, прийнятого на підставі резолюцій Ради Безпеки ООН, зняття арешту з таких активів та надання доступу до них.

За таких обставин, суд вважає за необхідне допустити постанову до негайного виконання в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ 58, 03058, ), третя особа: батальйон патрульної поліції у місті Кременчук департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування висновку та наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 29 травня 2020 року №295 "Про застосування до працівників БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП дисциплінарного стягнення".

Визнати протиправним та скасувати наказ департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 11 серпня 2020 року №582о/с про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 із служби в поліції.

Поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №2 роти №3 батальйону патрульної поліції міста Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 12 серпня 2020 року.

Стягнути з департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 45887,86 гривень.

У задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11 лютого 2021 року.

Суддя С.С. Бойко