Справа № 162/1091/20
Суддя: Гладіч Н. І.
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №162/1091/20
Номер провадження 2-а/162/4/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2021 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гладіч Н.І.,

за участю секретаря судових засідань Пилипчук Р.М.,

представника позивача - адвоката Клубука О.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області сержанта поліції Швайка Івана Івановича, Головного управління Національної поліції у Волинській області про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Клубук О.П. звернувся з позовом до поліцейського СРПП №3 Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області сержанта поліції Швайка Івана Івановича, Головного управління Національної поліції у Волинській області про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Свої вимоги обгрунтовує тим, щo 22 серпня 2020 року поліцейським СРПП №3 Швайком І.І. на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Дана обставина підтверджується постановою серії БАА №882123 від 22 серпня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 цього дня близько 11 години 50 хвилин в смт.Любешів по вул.Брестській, Волинської області керуючи автомобілем марки "Volkswagen LT 35", реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9 Правил дорожнього руху, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Оскільки ОСОБА_1 зазначеного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП не вчиняв, його представник - адвокат Клубук О.П. просить скасувати винесену відносно ОСОБА_1 постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії БАА №882123 від 22 серпня 2020 року.

Ухвалою судді від 27 листопада 2020 року в даній адміністративній справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.

У встановлений ухвалою строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачами у визначений ухвалою строк не було подано до суду відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачі в даній адміністративній справі, поліцейський СРПП №3 Любешівського ВП Швайка І.І. та Головне управління Національної поліції у Волинській області, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Клубук О.П. позовні вимоги підтримав та просив суд їх задоволити, постанову про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 серії БАА №882123 від 22 серпня 2020 року, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши подані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП України, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим, що оскаржувана постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 гривень за ч.1 ст.122 КУпАП дійсно була винесена поліцейським СРПП №3 Швайком І.І..

Крім того, в наявній у матеріалах справи копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА №882123 від 22 серпня 2020 року відсутнє посилання на будь-які докази вчинення ОСОБА_1 вказаного в постанові адміністративного правопорушення.

Разом з тим, в ході розгляду справи відповідачі - поліцейський СРПП №3 Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 та Головне управління Національної поліції у Волинській області, отримавши ухвалу Любешівського районного суду від 27 листопада 2020 року, у встановлений судом строк доказів правомірності прийнятого рішення не надали.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.293 КУпАП встановлено, що орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без змін, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

В свою чергу, згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та інше.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п.10 розділу ІІІ вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Посилання на жоден із доказів, що передбачені ст.251 КУпАП, у винесеній постанові є відсутніми.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Отже, системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Такі ж вимоги містяться у відомчому нормативному акті - в Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС України №1376 від 06 листопада 2015 року (остання не поширюється на правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, однак враховується судом в системному аналізі з іншими актами законодавства).

Зокрема, згідно п.3 розділу ІІ цієї Інструкції якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст.256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Згідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачами не виконано вимоги ч.2 ст.77 КАС України щодо обов`язку доказування правомірності прийнятого рішення, не надано суду доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення.

Відповідач, складаючи постанову про накладення адміністративного стягнення відносно позивача діяв в порушення ст.280 КупАП - не з`ясував всі обставини, зазначив відомості щодо винності особи у вчиненні адміністративного правопорушення та визначив покарання у межах санкції ч.1 ст.122 КУпАП. При цьому, працівником поліції не були взяті до уваги доводи позивача, що він не керував автомобілем марки "Volkswagen LT 35", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та, відповідно, не зупиняв вказаний транспортний засіб ближче ніж за 10 метрів до виїзду з прилеглої території. Посадовою особою вказаний факт не був перевіреним, а показання ОСОБА_1 не були спростовані. В подальшому, складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, в якій відсутнє посилання на докази, які б свідчили про вчинення позивачем даного правопорушення, що вказує на неправомірність дій відповідача та обгрунтованість позовних вимог позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставним та обґрунтованим, через що підлягає до задоволення, тому постанова у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню за відсутністю в його діях події та складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.2, 9, 77, 139, 241-244, 262, 286 КАС України, ч.1 ст.126 КУпАП України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області сержанта поліції Швайка Івана Івановича, Головного управління Національної поліції у Волинській області про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити повністю.

Постанову поліцейського СРПП №3 Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області сержанта поліції Швайка Івана Івановича про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень 00 копійок відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №882123 від 22 серпня 2020 року, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Любешівський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09 лютого 2021 року.

Головуючий: Н.І. Гладіч