Справа № 620/3981/20
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3981/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.

За участю секретаря: Кондрат Л.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року, суддя Соломко І.І., у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбікормник» до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,-

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Комбікормник» звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просило визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 03.07.2020 № 131889-52 в частині нарахування пені з податку на прибуток у сумі 97484,51 грн та пені з податку на додану вартість у сумі 107089,60 грн.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що ГУ ДПС у Чернігівській області після зарахування позивачем коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів нарахована пеня, що суперечить положенням статті 129 Податкового кодексу України. Отже, сплата узгодженої суми грошового зобов`язання доводить відсутність складу податкового правопорушення та, як наслідок, протиправність нарахування пені.

Відповідно до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року позовні вимоги задоволено повністю

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління ДПС у Чернігівській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для задоволення клопотання про вихід із письмового провадження та проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Головним управлінням ДПС у Чернігівській області проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Комбікормник» з питань податкового та валютного законодавства за період з 01.07.2016 року по 30.06.2018 року.

За результатами перевірки податковим органом складено акт перевірки від 30.11.2018 року №833/14/14223117.

На підставі акта перевірки 27.12.2018 ГУ ДПС у Чернігівській області прийняті податкові повідомлення-рішення стосовно ТОВ «Комбікормник»:

- №0 (форма Р) з податку на прибуток на суму 991949 грн, у т.ч. основного платежу - 661299 грн, штрафні санкції - 330650 грн;

- №0 (форма П) зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 3081382 грн;

- №0 (форма Р) з податку на додану вартість на суму 1170993 грн, у т.ч. основного платежу - 780662 грн, штрафні санкції - 390331 грн;

- №0 (форма В4) зменшення від`ємного значення з ПДВ на суму 114130 грн;

- №0 (форма Н) з податку на додану вартість на суму штрафних санкцій - 66467 грн.

ТОВ "Комбікормник" оскаржено податкові повідомлення-рішення від 27.12.2018 № № 0, №0 та №0 в судовому порядку.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 у справі № 620/142/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2020, апеляційну скаргу Товариства задоволено частково, змінено мотивувальну частину рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 року. У решті рішення суду залишено без змін.

По зазначеним грошовим зобов`язанням позивачем перераховані кошти на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейство обслуговування бюджетних коштів погашення податкового боргу та/ або грошових зобов`язань.

Так, за ППР від 27.12.2018 №0 (форма Р) з податку на прибуток на суму 991949 грн. та за ППР від 27.12.2018 №0 (форма Р) з податку на додану вартість на суму 1170993 грн:

- платіжним дорученням №101 від 17 квітня 2019 року на суму 20485,00 грн (а.с.21);

- платіжним дорученням №115 від 26 квітня 2019 року на суму 50,00 грн (а.с.22);

- платіжним дорученням №61 від 18 грудня 2019 року на суму 1207945,13грн(а.с.23);

- податковою декларацією з податку на додану вартість за 08 місяць 2019 року (а.с.26-27);

- квитанцією №2 від 20.09.2019 про прийняття податкової декларації з податку на додану вартість за 08 місяць 2019 року(а.с.28);

- податковою декларацією з податку на додану вартість за 11 місяць 2019 року(а.с.29-30);

- квитанцією №2 від 17.12.2019 про прийняття податкової декларації з податку на додану вартість за 11 місяць 2019 року(а.с.31).

- За ППР від 27.12.2028 №0 (форма Р) з податку на прибуток та пені за ППР від 27.12.2018 №0 (форма Р) з податку на додану вартість:

- платіжним дорученням №61 від 18 грудня 2019 року на суму 1207945,13 грн (а.с.21);

- платіжним дорученням №57 від 27 грудня 2019 року на суму 92000,00 грн(а.с.24);

- платіжним дорученням №46 від 14 січня 2020 року на сум 198352,32 грн(а.с.25);

- податковою декларацією з податку на додану вартість за 11 місяць 2019 року(а.с.29-30);

- квитанцією №2 від 17.12.2019 про прийняття податкової декларації з податку на додану вартість за 11 місяць 2019 року(а.с.31).

03.07.2020 ГУ ДПС Чернігівській області сформовано вимогу № 131889-52, в якій зазначено, що станом на 02.07.2020 сума податкового боргу у ТОВ "Комбікормік" становить 208 203,52 грн, у тому числі:

- податок на прибуток приватних підприємств, код класифікації доходів бюджету 11021000, усього сума податкового боргу 97484,51 грн, з яких пеня 97484,51 грн;

- податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код класифікації доходів бюджету 14010100, усього сума податкового боргу 109883,29 грн, з яких: штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 2793,69 грн, пеня 107089,60 грн;

- екологічний податок, код класифікації доходів бюджету 19010100, усього сума податкового боргу 835,72 грн, з яких: штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 835,72 грн.

Вважаючи вказану вимогу в частині нарахування пені з податку на прибуток у сумі 97 484,51 грн. та пені з податку на додану вартість у сумі 107 089,60 грн. протиправною позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія судідв зазначає наступне.

Податковим боргом відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визнається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

В силу підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк);

Підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України закріплено поняття пені як суми коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Стаття 129 Податкового кодексу України передбачає порядок нарахування пені, де абзацом "б" підпункту 129.1.1 пункту 129.1 передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Тлумачення змісту вказаних норм Податкового кодексу України в редакції, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, приводить суд до висновку про те, що згідно абзацу "б" підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 цього Кодексу нарахування пені проводиться у разі закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання, а згідно підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 цього Кодексу нарахування пені проводиться у разі настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

В силу пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

Пеня, визначена підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день заниження (абзац другий пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України).

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що нарахування пені за правилами підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України здійснюється не з моменту узгодження податкового зобов`язання або винесення податкової вимоги, а саме з дня настання граничного строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Тобто, нарахування пені за правилами підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України здійснюється не з моменту узгодження податкового зобов`язання або винесення податкової вимоги, а з дня настання граничного строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.03.2018 у справі №825/1558/17 (К/9901/7049/18).

При цьому, правомірність нарахування податковим органом пені саме за вказаним підпунктом слідує з визначення податкового зобов`язання, встановленої підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України, яке визначено як сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету, зокрема, як податок, що в даному випадку є податок на прибуток приватних підприємств.

Пунктами 59.1, 59.3, 59.5 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Якщо податковим органом направлено вимогу щодо раніше існуючого податкового боргу (незалежно від того з якого податкового зобов`язання: визначеного контролюючим органом чи самостійно платником податків та від виду податків), а після цього сума податкового боргу збільшилася на суму новоствореного податкового боргу, у податкового органу не виникає обов`язку надсилати платникові податку податкову вимогу на суму новоствореного боргу.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

Податковим органом визначено розмір пені 313 782,18 грн, яка була частково погашена 20.12.2019 року і на день винесення вимоги становила 97 484,51 грн.

В інтегрованій картці платника з податку на прибуток нарахована пеня за результатами податкової перевірки на суму 313 782,18 грн. за період судового оскарження (новий розгляд) збільшилась сума нарахованої пені на суму 97 598,65 грн (313 782,18 - 216 183,53).

Податковим органом надано розрахунок пені з податку на прибуток.

Сума заниження податкового зобов`язання 448 888, облікова ставка 14%, дата початку нарахування пені 20.02.2017 року, дата закінчення нарахування пені 15.06.2020 року, кількість календарних днів заниження податкового зобов`язання 1105 (1121), сума нарахованої пені 228 305,67 грн.

Сума заниження податкового зобов`язання 212 411 грн, облікова ставка 17%, дата початку нарахування пені 12.03.2018 року, дата закінчення нарахування пені 15.06.2020 року, кількість календарних днів заниження податкового зобов`язання 720 (736), сума нарахованої пені 85 476,51 грн.

Як зазначив податковий орган, у розрахунку пені з ІТС «Податковий блок» не у повному обсязі зменшено кількість календарних днів заниження податкового зобов`язання, оскільки відповідно до п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно) в якому завернується день карантину, влатникам податків не нараховується пеня, а нарахована але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Формула розрахунку пені: сума боргу х 120% (облікова ставка НБУ відповідно до ПК)х на кількість днів затримки :365 днів у році= сума пені.

Розрахунок по кожному періоду пені наступний:

448 888 х 120% х 14% х1195:365= 228 305,65

212 411 х 120% х 17% х 720:365= 85 476,51

Загальна сума пені складає 313 782,18 грн, яка частково погашена 20.12.2019 року і на день винесення вимоги становила 97 484,51 грн.

В інтегрованій картці платника ПДВ нарахована пеня на суму 387 616,96 грн. За період судового оскарження (новий розгляд) сума нарахованої пені збільшилась на 107 089,60 грн (387 616,96 - 280 527,36).

Сума заниження податкового зобов`язання на яку нараховується пеня 6477 грн, облікова ставка НБУ 14%, дата початку нарахування пені 01.12.2016 року, дата закінчення нарахування пені 15.06.2020 року, кількість календарних днів заниження 1186 (1202), сума нарахованої пені 3 535,7 грн;

Сума заниження податкового зобов`язання на яку нараховується пеня 493 938грн, облікова ставка НБУ 14%, дата початку нарахування пені 31.12.2016 року, дата закінчення нарахування пені 15.06.2020 року, кількість календарних днів заниження зобов`язання 1156(1172), сума нарахованої пені 262 812,91 грн;

Сума заниження податкового зобов`язання на яку нараховується пеня 5 007 грн, облікова ставка НБУ 14%, дата початку нарахування пені 31.01.2017 року, дата закінчення нарахування пені 15.06.2020 року, кількість календарних днів заниження податкового зобов`язання 1125 (1141) сума нарахованої пені 2 592, 67 грн;

Сума заниження податкового зобов`язання на яку нараховується пеня 132 096 грн, облікова ставка НБУ 14%, дата початку нарахування пені 03.03.2017 року, дата закінчення нарахування пені 15.06.2020 року, кількість календарних днів заниження податкового зобов`язання 1094 (1110), сума нарахованої пені 66 515,58 грн;

Сума заниження податкового зобов`язання на яку нараховується пеня 143 144 грн, облікова ставка НБУ 13,5 %, дата початку нарахування пені 01.12.2017 року, дата закінчення нарахування пені 15.06.2020 року, кількість календарних днів заниження податкового зобов`язання 821 (837), сума нарахованої пені 52 160,1 грн;

Як зазначив податковий орган, у розрахунку пені з ІТС «Податковий блок» не у повному обсязі зменшено кількість календарних днів заниження податкового зобов`язання, оскільки відповідно до п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця ( включно) в якому завернується день карантину, влатникам податків не нараховується пеня, а нарахована але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Формула розрахунку пені: сума боргу х 120% (облікова ставка НБУ відповідно до ПК)х на кількість днів затримки :365 днів у році= сума пені.

Розрахунок по кожному періоду.

6 477 х 120% х 14% х 1186 : 365 = 3 535,70

493 938 х 120% х 14% х 1156 : 365 = 262 812,91

5007 х 120% х 14 % х 1156 : 365 = 262 812,91

132 096 х 120% х 14 % х 1094 : 365 = 66 515,58

143 144 х 120% х 13,5% х 821 : 365 = 52 160,10

Загальна сума пені становить 387 616,96 грн, яка частково погашена 20.12.2019 року і на день винесення вимоги становила 107 089,60 грн.

Доказів, які б свідчили невідповідність розрахунку податковим органом пені позивачем надано не було.

Вказане вище підтверджує правомірність винесення податкової вимоги форми «Ю» №131889-52 від 03.07.2020, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому таке рішення не може вважатись законним і обгрунтованим та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. ч. 1. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ст. 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю чи частково або ж змінити його .

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (ст. 317 КАС України).

Неправильне застосування норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або не застосування закону, який підлягає застосуванню.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає за необхідне рішення Чернігівського окружного адміністративного суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року скасувати.

Ухвалити у справі нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариста з обмеженою відповідальністю «Комбікормник» про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 03 липня 2020 року № 131889-52 в частині нарахування пені з податку на прибуток у сумі 97484,51 грн та пені з податку на додану вартість у сумі 107089,60 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Кобаль М.І.