Справа № 280/9012/20
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

09 лютого 2021 року Справа № 280/9012/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Форінт» (01010, м. Київ, вул. Московська, буд.32/2, ) до Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (71112, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Волі, буд.60, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), Приватний виконавець Хохлов Кирило Костянтинович (69002, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, б.40, оф.101) про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Форінт» (далі - позивач) до Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 (надалі - боржник), Приватний виконавець Хохлов Кирило Костянтинович (надалі приватний виконавець) про визнання незаконними дій, в якому позивач просив суд:

- визнати незаконними дії начальника Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Дудки М.О., щодо прийняття ним постанови за виконавчим провадженням №35481004 від 25.11.2020 про скасування процесуального документу, а саме постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 07.04.2020 за виконавчим провадженням №35481004;

- на період розгляду зупинити дію постанови начальника Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Дудки М.О. за виконавчим провадженням №35481004 про скасування процесуального документу, а саме постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 07.04.2020 за виконавчим провадженням №35481004.

Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року вказану позовну заяву залишено без руху та наданий позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

04 січня 2021 року від позивача через канцелярію суду надано позовну заяву із уточненими позовними вимогами до відповідача, в якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову, за виконавчим провадженням №35481004 від 25.11.2020 про скасування процесуального документу, а саме постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 07.04.2020 за виконавчим провадженням №35481004, як таку, що прийнята внаслідок ухвалення протиправного рішення начальника Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Дудки М.О.

У період з 29.12.2020 по 10.01.2021 суддя ОСОБА_2 був відсутній на роботі на підставі листку непрацездатності та наказу «Про надання відпусток», що підтверджується довідкою №02-35/21/02 від 11.01.2021.

Ухвалою суду від 12 січня 2021 року Запорізьким окружним адміністративним судом відкрите спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/9012/20, призначено судове засідання на 20 січня 2021 року, витребувано від Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №37638428 та копії матеріалів зведеного виконавчого провадження ВП №35481004.

18 січня 2021 року через систему електронний суд надійшли пояснення третьої особи адвоката Кісь Лариси Сергіївни, яка діє в інтересах боржника ОСОБА_1 . Надіслані пояснення третьої особи ОСОБА_1 не повідають вимогам ч. 2 ст. 165 Кодексу про адміністративне судочинство, а саме не додано доказів надсилання таких пояснень з доданими до них документами іншим учасникам справи.

У поясненнях третьої особи зазначено, що ОСОБА_1 не погоджується з позовними вимогами з огляду на наступне:

ТОВ ФК Форінт набув повноваження на підставі ухвали Бердянського міськрайонного суду від 09.10.2018 по справі № 2-1095/11 про заміну сторони у виконавчому провадженні, яка на думку ОСОБА_1 не набула чинності.

Зазначає, що 25.11.2020р. (на наступний день після винесення оскаржуваної постанови) прийнято постанову Бердянським міськрайонним ВДВС за ВП 35481004 про повернення виконавчого документа стягувачу ТОВ «ФК «Форінт», що виглядає цілком правомірним.

На думку ОСОБА_1 у ТОВ «ФК «Форінт» відсутні повноваження оскаржувати постанову відповідача про скасування процесуального документу, а саме постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 07.04.2020 за виконавчим провадженням №35481004.

Від приватного виконавця Хохлова Кирила Костянтиновича до суду надійшли пояснення, в яких просив позовну заяву позивача задовольнити.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено наступне.

05.12.2012 року ВДВС Бердянського міськрайонного УЮ Запорізької області було відкрито виконавче провадження №35481004 на підставі виконавчого листа №2-1095/11 від 09.02.2010р. про стягнення користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором №010/17-22/542 в сумі 1 679 768,89 грн., а також судові витрати в сумі 1820,00 грн.

12.12.2012 року постановою про об`єднання виконавчих проваджень до зведеного виконавчого провадження виконавче провадження №35481004 було об`єднано до зведеного виконавчого провадження № 37638428.

13.03.2019 року постановою про зміну назви сторони виконавчого провадження було замінено стягувача за виконавчим провадження на ТОВ «ФК «Форінт».

01.04.2020р. ТОВ «ФК «Форінт» на адресу Бердянського ВДВС було направлено заяву про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання.

07.04.2020 року прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 07.04.2020р. за №35481004.

25.11.2020 року (більш ніж 7 місяців і саме перед призначеними третіми торгами з реалізації майна боржника) начальником Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дудкою М.О. було прийнято постанову за ВП 35481004 про скасування процесуального документу, якою безпідставно скасовано постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 07.04.2020р., що видав Бородіна Юлія Олександрівна (не діє) при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1095/11, виданого 09.02.2012 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в сумі 1 679 768,89 грн., а також судові витрати в сумі 1820,00 грн.

При цьому на думку позивача у відповідача були відсутні будь-які правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови, в самій постанові відсутнє посилання на те, в чому саме полягають порушення та невідповідність оскаржуваної постанови нормам ЗУ «Про виконавче провадження».

Позивач вважає, що скасування прийнятої у відповідності до вимог чинного законодавства постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 07.04.2020р. за ВП 35481004 відбулось безпідставно, що суперечить нормам чинного законодавства та порушують права та законні інтереси ТОВ «ФК «Форінт» з огляду на наступне з урахуванням хронології подій виконання виконавчого документу виконавчого листа по справі № 2-1095/11.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 березня 2007 року по справі № 2-2271/07 (надалі Рішення про право власності) позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на ціле убудоване-прибудоване приміщення (магазин), загальною площею 577,3 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (надалі предмет іпотеки).

01.08.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - Банк), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бекіс» укладено Кредитний договір №010/17-22/542 (далі Кредитний договір)

В забезпечення Кредитного договору між Банком та ОСОБА_1 укладено наступні договори, а саме:

- Договір поруки №010/17-22/542/1 від 01.08.2007 р. (далі Договір поруки);

- Договір іпотеки №010/17-22/542/2 від 02.08.2007 р. (далі Договір іпотеки), який посвідчено Чуєвою Т.Т., приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області, та зареєстровано в реєстрі за №1926 відповідно якого ціле убудовано-прибудоване приміщення (магазин), загальною площею 577,3 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 передано в іпотеку.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за Кредитним договором, Банк звернувся до суду і 13 квітня 2011 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області присудив на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №010/17-22/542 в сумі 1 679 768,89 грн., а також судові витрати в сумі 1820,00рн. Рішення набрало чинності 05.07.2011 року.

09.02.2012 р. на виконання зазначено рішення було видано виконавчий лист №2-1095/11 (надалі Виконавчий лист або Виконавчий документ) відносно боржника ОСОБА_1

05.12.2012 року Відділом державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області було відкрито виконавче провадження №35481004, яке було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 37638428.

З метою недопущення звернення стягнення на Предмет іпотеки в рахунок виконання Рішення суду про стягнення заборгованості, яке набуло чинності, боржник вдався до зловживань процесуальними правами у справі № 2-2271/07.

09.08.2018 р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Форінт» укладено наступні договори:

- Договір №140/11/215 (надалі Договір відступлення) предметом якого є відступлення права вимоги за Кредитним договором;

- Договір відступлення прав за договорами поруки, які не посвідчені нотаріально № 140/11/216 (Договір відступлення поруки) предметом якого є відступлення права вимоги за Договором поруки;

- Договір відступлення прав за іпотечними договорами № 140/11/220 (Договір відступлення іпотеки) предметом якого є відступлення права вимоги за Договором іпотеки.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09.10.2018 року по справі №2-1095/11 (надалі Ухвала про заміну від 09.10.2018р.) задоволено заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» щодо процесуального правонаступництва, а саме замінено стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК «Форінт» у виконавчому провадженні з примусового виконання Виконавчого листа, виданого на виконання судового Рішення про стягнення заборгованості за Кредитним договором з Боржника. Зазначена ухвала набула чинності 25.10.2018р.

Також боржником вживались інші заходи з метою перешкоджання примусового виконання Рішення про стягнення заборгованості.

07.04.2020 року виконавчий документ за виконавчим провадженням №35481004 на підставі заяви ТОВ «ФК «Форінт» повернуто стягувачу.

13.04.2020 року приватним виконавцем Хохловим Кирилом Костянтиновичем за заявою Стягувача на підставі Виконавчого листа у відповідності до вимог чинного законодавства відкрито виконавче провадження № 61815358 з примусового виконання Рішення суду.

Після здійснення 23.07.2020р. приватним виконавцем Хохловим К.К. опису та арешту Предмету іпотеки належного боржникові останній подав до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області по справі № 2-1095/11 заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а також скарги на дії приватного виконавця в рамках ВП 61815358.

До зазначених заяви/скарг Боржником систематично заявлялись клопотання/подавались заяви метою яких було зупинення виконавчих дій з примусового виконання Рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за Кредитним договором.

Всі перелічені у позові судові провадження ініційовані Боржником після відкриття приватним виконавцем Хохловим К.К. виконавчого провадження та вжиття активних дій з примусового виконання Рішення про стягнення заборгованості, в тому числі після здійснення опису та арешту нерухомого майна Боржника, яке перебуває в іпотеці Стягувача, та передачі його на примусову реалізацію.

Позивач акцентує увагу на тому, що боржник без згоди стягувача, який є іпотекодержателем за Договором іпотеки, передав в суборенду через підконтрольне йому підприємство ПП «Аріанда плюс» Предмет іпотеки. Оренда плата за таким договором складає 28 001,65грн. (тимчасово на період з 01.05 по 01.09.2020р. знижена до рівня 20002,04грн.), але отримані кошти не направлялись на виконання зобов`язань та Рішення суду, яке набуло чинності.

На думку позивача боржник вживає активних дій з метою здійснення перешкоджання виконання судового Рішення про стягнення з нього заборгованості на користь Стягувача, тому ймовірно вступив з начальником Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_3 до попередньої змови щодо вжиття останнім заходів по безпідставному скасуванню попередньо зазначеної постанови.

Оскільки для відкриття виконавчого провадженням за виконавчим документом, який вже перебував на виконанні, обов`язковою передумовою є повернення виконавчого документу стягувачу за виконавчим документом, то безпідставне скасування законної постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 07.04.2020р. порушує право стягувача на повернення виконавчого документу за його заявою та штучно породжує сумніви щодо законності відкриття виконавчого провадження 13.04.2020р. ОСОБА_4 , а отже є черговою підставою для оскарження з боку Боржника постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.04.2020р. № 61815358.

Постанова про повернення виконавчого документу стягувачу від 07.04.2020р. за ВП № 35481004 була оформлена у порядку, визначеному в п.1 ч.1. статті 37 Закону №1404-VIII) на підставі заяви Стягувача, яка надійшла на адресу Бердянського МР ВДВС 06.04.2020р. і тому підстав для її скасування не існувало.

Представник позивача ОСОБА_5 звернулась до суду з заявою про розгляд справи у порядку письмового провадження, просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, витребувані судом інформацію а документи не надав.

Треті особи у судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд розглянув справу у письмовому провадженні.

На підставі наявних у суду матеріалів встановлено наступні обставини.

Як встановлено судом 25.11.2020 начальником Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дудкою М.О. винесено Постанову про скасування процесуального документу ВП №35481004, якою скасовано Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №35481004 від 07.04.2020 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-1095/11, виданого 09.02.2012 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в сумі 1679768,89 грн. та судових витрат в сумі 1820,00 грн., а всього 1681588,89 грн.

Підставою для скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 07.04.2020 р. зазначено виявлене під час проведення перевірки таке порушення як не винесення державним виконавцем постанови про стягнення витрат виконавчого провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Єдиною передумовою для здійснення повернення виконавчого документу стягувачу відповідно до п. 1 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» є подання письмової заяви про повернення виконавчого документа.

Відповідно до ч.3 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачено, що для повернення виконавчого документу стягувачу за заявою стягувача, державний виконавець повинен вжити передусім всі заходи примусового виконання виконавчого документу.

Нормативними документами не передбачено взаємозалежності та обов`язковості передумови повернення виконавчого документу стягувачу на підстави його заяви винесення постанови про стягнення витрат виконавчого провадження.

Таким чином, якщо державним виконавцем не було здійснено процесуальних дій до завершення виконавчого провадження це не є підставою для скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу.

На момент винесення начальником Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) оскаржуваної постанови, виконавчий лист №2-1095/11, виданий 09.02.2012 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, перебував на примусовому виконанні у приватного виконавця Хохлова Кирила Костянтиновича у виконавчому провадженні 61815358.

Як свідчить додана до позову постанова Запорізького апеляційного суду від 10.11.2020 року по справі № 2-1095/11 постанова про відкриття виконавчого провадження № 61815358 від 13.04.2020 р. оскаржувалась боржником, але у задоволенні скарги ОСОБА_1 було відмовлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Обов`язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Як передбачено ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, - і за її межами.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Як відомо, цивільний процес це визначена системна сукупність дій, урегульованих нормами цивільного процесуального права, а процесуальні дії, які здійснюють учасники цивільного процесу, залежно від мети їх здійснення і змісту, складають стадії цивільного процесу. В кожній стадії процесуальні відносини носять специфічний характер, який визначається об`єктом цих відносин, суб`єктним складом учасників на кожній стадії, змістом і метою процесуальних дій.

Стадія цивільного процесу сукупність процесуальних дій по конкретній справі, об`єднаних однією метою або спрямованих до однієї певної мети. Кожна стадія виконує свої особливі функції в цивільному процесі. Складність і кількість здійснюваних процесуальних дій на кожній стадії процесу залежить від задач, які стоять на кожній стадії.

Стадії цивільного процесу врегульовано ЦПК України, згідно якому перша стадія цивільного процесу порушення провадження у справі. Після порушення справи в цивільному суді настає стадія підготовки матеріалів до розгляду в засіданні цивільного суду. Основна стадія цивільного процесу цивільний розгляд. Як правило, ця стадія закінчується прийняттям рішення Наступна стадія перевірка законності й обґрунтованості судових рішень цивільних судів: перегляд судових рішень в апеляційному порядку; перегляд судових рішень у касаційному порядку; перегляд рішення, ухвали, постанови цивільного суду за нововиявленими обставинами.

Цивільний процес по справі повинен завершуватись виконанням рішення, ухвали, постанови цивільного суду, що набрали законної сили.

Таким чином, виконавче провадження є однією з стадій судового процесу, а саме: завершальною стадією судового процесу, оскільки тільки виконанням рішення суду закінчується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав фізичних та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та порядок, визначений Конституцією та законами України, та лише у виконавчому провадженні захист прав набуває реального змісту. Виконання рішення цивільного суду провадиться на підставі виданого ним виконавчим листом, який є виконавчим документом.

Статтею 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Закон України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини.

Статтею 17 вказаного закону передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.06.2004р. у справі Півень проти України вказав, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції, також захищає виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які, у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (п.35 рішення).

Також, у справі "Горнсбі проти Греції" (Case of Hornsby v. Greece) Європейський суд з прав людини у рішенні від 19 березня 1997 року зазначив, що, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із п.1 ч.1 ст.26 Закону України Про виконавче провадження виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Отже, законодавець чітко визначає обов`язковість виконання судових рішень, які набули чинності.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки належним суб`єктом владних повноважень у справі був Бердянський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати, документально підтверджені у сумі 2102 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Форінт» (01010, м. Київ, вул. Московська, буд.32/2, ) до Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (71112, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Волі, буд.60, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), Приватний виконавець Хохлов Кирило Костянтинович (69002, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, б.40, оф.101) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову за виконавчим провадженням № 35481004 від 25.11.2020 про скасування процесуального документу, а саме постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 07.04.2020 за виконавчим провадженням №35481004.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Форінт» (01010, м. Київ, вул. Московська, буд.32/2, ) за рахунок бюджетних асигнувань Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (71112, Запорізька область, м.Бердянськ, вул.Свободи, буд.60; ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2102 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 09.02.2021 року.

Суддя М.С. Лазаренко