Справа № 640/17792/20
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

08 лютого 2021 року м. Київ № 640/17792/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

третя особа Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію

Публічного акціонерного товариства "КБ "Український фінансовий світ"

Савельєва Анна Миколаївна

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у розмірі 190 000,00 грн в порядку, передбаченому частиною першою статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити на користь ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом, розміщеним за договором банківського вкладу №43230 від 27.06.2014 року в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» у розмірі 190 000,00 грн;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду в даній справі та зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подати протягом 30 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення;

- стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 12 749,08 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невиплати ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у розмірі 190 000,00 грн. в порядку, передбаченому частиною першою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити на користь ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом, розміщеним за договором банківського вкладу №43230 від 27.06.2014 року в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» у розмірі 190 000,00 (сто дев`яносто тисяч) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У задоволенні стягнення витрат на правову допомогу - відмовлено.

Представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правову допомогу.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Вказаний перелік підстав, за наявності яких може бути ухвалене додаткове рішення, є вичерпним.

Відтак, аналізуючи норму статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що суть процесуального інституту додаткового судового рішення зводиться до того, що за допомогою додаткового судового рішення суд вирішує окремі правові вимоги, які не були вирішені основним рішенням, а також за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувалися докази або вирішені не всі клопотання. Крім того, додаткове судове рішення може бути прийняте, якщо судом при ухваленні основного рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті позовних вимог за результатами розгляду справи по суті.

Відтак, слід звернути увагу на те, що судом може бути прийнято додаткове судове рішення, лише у разі, якщо окремі правові вимоги, не вирішені основним рішенням.

Однак, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2020 року було вирішено питання щодо розподілу витрат на правову допомогу, а саме відмовлено у задоволенні даної вимоги.

Таким чином вимога про стягнення витрат на правову допомогу була розглянута, правова оцінка такій вимозі була надана судом та міститься у тексті рішення.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для прийняття додаткового судового рішення у справі, з огляду на що у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення слід відмовити.

Відповідно до частини четвертої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 241-243, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 640/17792/20 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Аверкова