Справа № 806/241/17
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 806/241/17

адміністративне провадження № К/9901/39560/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Юрченко В.П.,

суддів: Васильєвої І.А., Пасічник С.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 04.04.2017 (суддя - Р.М. Шимонович) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 (колегія суддів: Є.М. Мацький, М.М. Капустинський, В.Б. Шидловський) у справі № 806/241/17 за позовом Іноземного підприємства «Євроголд Індестріз ЛТД» до Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Іноземне підприємство «Євроголд Індестріз ЛТД» звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області від 10.01.2017 № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 113977,00 грн, у тому числі: за травень 2015 року - 17531,00 грн, за червень 2015 року - 96446,00 грн, та застосування штрафної санкції в розмірі 56989,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю та необґрунтованістю висновків податкового органу щодо порушення вимог податкового законодавства позивачем, оскільки реальний характер здійснюваної господарської діяльності з ТОВ «Проміз Група», ТОВ «ТеплоВентСервіс» та ТОВ «Техрезерв-С» та правомірність відображення її результатів в податковому обліку підтверджено первинною документацією.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 04.04.2017, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області від 10.01.2017 № .

Рішення судів обґрунтовано тим, що позивачем було надано належні та допустимі докази, які підтверджують правові наслідки вчинених правочинів та те, що господарські операції мали реальний характер, а товар/послуги використовувалися в господарській діяльності позивача, однак відповідачем при винесенні спірного податкового повідомлення-рішення такі докази не були прийняті до уваги. Також судом було зазначено, що придбані у контрагентів товари було використано позивачем у власній господарській діяльності.

Не погоджуючись з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в яких просить їх скасувати, у задоволені позову відмовити. Вказується, що суди попередніх інстанцій в порушення принципу офіційного з`ясування матеріалів справи не надали правового значення виявлених фактів під час проведення перевірки здійснення ним удаваних господарських операції із його контрагентами, що на його думку підтверджує неустановлене джерело походження товару по ланцюгу його постачання, а саме від продавців до контрагентів позивача.

У письмовому відзиві на вказану касаційну скаргу, який надійшов ще до Вищого адміністративного суду України відповідач просить її залишити без задоволення, а оскаржувані нею рішення судів - без змін.

Переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у період з 14.12.2016 по 20.12.2016 посадовими особами Житомирської ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань фінансово-господарських операцій ІП «Євроголд Індестріз ЛТД» з ТОВ «Проміз Група», ТОВ «ТеплоВентСервіс» та ТОВ «Техрезерв-С» за період з 01.05.2015 по 30.06.2015, за результатами якої складено акт від 23.12.2016 № 7249/1401.

Актом перевірки зафіксовано, що:

1) в порушення п. 198.1, 198.3 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), ІП «Євроголд Індестріз ЛТД» завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту по рядку 19 податкової декларації з податку на додану вартість в частині фінансово-господарських операцій:

- за травень 2015 року з ТОВ «Проміз група» на суму 17531,00 грн;

- за червень 2015 року в частині фінансово-господарських операцій з ТОВ «ТеплоВентСервіс» на суму 83078,66 грн та з ТОВ «Техрезерв-С» на суму 13367,57 грн.

2) в порушення п. 200.1, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" завищило суму бюджетного відшкодування, заявленого в декларації з ПДВ за травень 2015 року на суму 17531,00 грн та суму бюджетного відшкодування, заявленого в декларації з ПДВ за червень 2015 року на суму 96446,23 грн.

Не погодившись із висновками посадових осіб контролюючого органу, 30.12.2016 ІП «Євроголд Індестріз ЛТД» подало до Житомирської ОДПІ письмові заперечення на акт перевірки. До заперечень позивач додав усі договори та первинні документи, що підтверджують їх фактичне виконання у перевіреному періоді (а.с. 40- 43).

За результатами розгляду заперечень, Житомирська ОДПІ листом від 10.01.2017 №334/10/06-25-12-01 повідомила ІП «Євроголд Індестріз ЛТД» про залишення без змін висновків акту перевірки від 23.12.2016 № 7249/1401.

У зв`язку із виявленими порушеннями податкового законодавства, 10.01.2017 Житомирською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким ІП «Євроголд Індестріз ЛТД» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 113977,00 грн, у тому числі: за травень 2015 року - 17531,00 грн, за червень 2015 року - 96446,00 грн, та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 56989,00 грн.

Підставою для прийняття спірного рішення став висновок контролюючого органу про безпідставність формування позивачем податкового кредиту по господарським операціям з ТОВ «Проміз Група», ТОВ «ТеплоВентСервіс» та ТОВ «Техрезерв-С» у травні та червні 2015 року.

Досліджуючи правомірність формування позивачем податкового кредиту по взаємовідносинах позивача з ТОВ «Проміз Груп» за травень 2015 року та бюджетного відшкодування податку на додану вартість за травень 2015 року, Житомирською ОДПІ встановлено, що ІП «Євроголд Індестріз ЛТД» придбало у ТОВ «Проміз Груп» готові сполучні суміші на суму 105186,00 грн, у тому числі ПДВ - 17531,00 грн. У свою чергу, ТОВ "Проміз Груп" зазначені суміші придбало у ТОВ «Бекар-М». При проведенні аналізу попередніх ланцюгів встановлено, що ТОВ «Бекар-М» у 2015 році придбавало різні товари у різних постачальників, але вказані товари відсутні у всіх накладних, складених та зареєстрованих постачальниками за 2015 рік. На переконання контролюючого органу, зазначені обставини свідчать про неможливість подальшого продажу товару ТОВ «Проміз Груп» ІП «Євроголд Індестріз ЛТД» за відсутності його реального придбання, так як не підтверджено реальне придбання товару ТОВ «Бекар-М» у контрагентів з врахуванням неможливості виробництва товарів, у зв`язку з відсутністю трудових ресурсів та об`єктів оподаткування.

Щодо взаємовідносин ІП «Євроголд Індестріз ЛТД» з ТОВ «ТеплоВентСервіс» відповідач зазначив, що у червні 2015 року ТОВ «ТеплоВентСервіс» реалізувало позивачеві газові обігрівачі та надало послуги з монтажу зазначеного обладнання. Проте, проведенні аналізу попередніх ланцюгів постачання не встановлено реальність придбання контрагентами ТОВ «ТеплоВентСервіс» - ТОВ «Укрспецпостач» та ТОВ «Сакура Груп» газових обігрівачів.

Також судами було встановлено, що у червні 2015 року ІП «Євроголд Індестріз ЛТД» придбало у ТОВ «Техрезерв-С» підшипники, болти та зачисні круги. Контролюючим органом виявлено, що постачальниками ТОВ «Техрезерв-С» були ТОВ «Корес ЛТД» та ТОВ «Вісконт Сервіс». Проте, при проведенні аналізу попередніх ланцюгів встановлено, що ТОВ «Корес ЛТД» та ТОВ «Вісконт Сервіс» у 2015 році придбавало різні товари у різних постачальників, але вказані товари відсутні у всіх накладних, складених та зареєстрованих постачальниками за 2015 рік.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду, який його скасував, з чим погоджується Верховний Суд, з огляду на наступне.

Відповідно до приписів підпункту «а» пункту 198.1 та пунктів 198.2, 198.3 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

В силу положень пункту 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За вимогами пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Проведення господарських операцій суб`єкта господарювання, за змістом статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Згідно частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на даних бухгалтерського обліку базується фінансова, податкова, статистична та інша звітність. Таким чином первинні документи по відображенню господарчих операцій є основою для податкового обліку.

Зважаючи на вимоги вищенаведених норм попередні судові інстанції, вирішуючи спір по суті, дійшли правильного висновку, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту та витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів, робіт та послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, які містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Як встановлено судами, що відповідає матеріалам справи 10.07.2014 позивач уклав договір поставки № 1 з ТОВ «Проміз Група», предметом якого є поставка хімічної продукції.

27.04.2015 між ІП «Євроголд Індестріз ЛТД» та ТОВ «ТеплоВентСервіс» укладено договір ПР№002/2015, відповідно до предмету якого ТОВ «ТеплоВентСервіс» зобов`язувалось виконати роботи із виготовлення, погодження та затвердження робочого проекту з технічного переоснащення лінії порошкової покраски цеху по виробництву побутових товарів. Також 03.06.2015 між ІП «Євроголд Індестріз ЛТД» та ТОВ «ТеплоВентСервіс» укладено договір ПРГОПО№001/2015, відповідно до предмету якого ТОВ «ТеплоВентСервіс» зобов`язувалось: виконати проектні роботи по опаленню виробничих цехів; поставити інфрачервоні трубчасті газові обігрівачі з системою автоматики та димовиведення, а також виконання монтажу та пусконалагоджувальних робіт; виконання робіт по розводці газових мереж із матеріалів виконавця, за виключенням газового лічильника для технологічного обліку газу. 09.06.2015 між ІП «Євроголд Індестріз ЛТД» та ТОВ «ТеплоВентСервіс» укладено договір МР№007/2015, відповідно до предмету якого ТОВ «ТеплоВентСервіс» зобов`язувалось виконати роботи по монтажу та пусконаладці теплогенераторної на базі наявного у ІП «Євроголд Індестріз ЛТД» теплогенератора Riello.

01.01.2014 між ІП «Євроголд Індестріз ЛТД» (Покупець) та ТОВ «Техрезерв-С» (Постачальник) укладено договір поставки № 29, за предметом якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товарно-матеріальні цінності відповідно до замовлень Покупця, а Покупець зобов`язується приймати та проводити оплату за товар.

Наявність відповідних договорів не заперечуються відповідачем, які долучені до матеріалів справи, зміст яких досліджений в судовому порядку судами попередніх інстанцій.

Судами також установлено, що не заперечується відповідачем, наявністю всіх належно оформлених супроводжуючих документів згідно вказаних договорів, якими, серед інших, були: специфікації, заявки на товар, податкові/видаткові накладні, подорожні листи автомобіля, актами здачі-прийняття робіт, документами, що підтверджують факт оплату вартості придбаного товару/робіт/послуг.

Тобто, обставини встановлені судами попередніх інстанцій в розрізі даних правовідносин узгоджується із висновком Верховного Суду України, який викладений у його постанові від 06.12.2016 (справа за позовом ТОВ «Болтог Груп»), згідно якого: «…господарська операція пов`язана не з фатом підписання договору, а з фактом руху активів платника податку та руху його капіталу».

Згадувані документи первинного обліку відображені податковою в акті перевірки, зауважень, що порядку складення яких зазначено не було. Недоліків до таких документів не зауважено податковим органом і в касаційній скарзі.

З урахуванням того, що матеріали справи містять докази реальності здійснення відповідної угоди між позивачем та названими суб`єктами господарювання, а доказів не використання позивачем придбаних послуг у своїй господарській діяльності відповідачем надано не було, тому визначені контролюючим органом порушення, які викладені в акті перевірки є неприйнятними. При цьому відповідні докази використання вказаної продукції у власній господарській діяльності Товариства, було встановлено судами, що відображено у судових рішеннях і не заперечується податковим органом. Отже, висновки, що викладені відповідачем в акті перевірки були правильно відхилені судами попередніх інстанцій, так вони побудовані на припущеннях і на непідтверджених перевіркою фактах.

Водночас, судами попередніх інстанцій правильно взято до уваги, що податковий орган в обґрунтування прийняття спірного податкового повідомлення-рішення не навів обставин, які б вказували на безтоварність операцій. Висновки відповідача щодо господарських правовідносин позивача з названим підприємством, ґрунтуються лише на податковій інформації стосовно контрагента позивача, в тому числі його господарських операцій із іншими суб`єктам господарювання, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних операцій за умови наявності у позивача первинних документів, які спростовують такі доводи.

Разом з тим, суди попередніх інстанцій на виконання завдання адміністративного судочинства надали оцінку всім виявленим відповідачем фактам в акті перевірки, які стали підставою для винесення спірних в даній справі податкових повідомлень-рішень. При цьому, Суд визнає, що відповідач в касаційній скарзі просить здійснити переоцінку, додаткову перевірку доказів стосовно спірного податкового повідомлення-рішення скасованого в частині, що знаходиться за межами касаційного перегляду встановленими частиною другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищенаведене, Суд касаційної інстанції погоджується з позицією суду першої та апеляційної інстанції, не спростованими доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для задоволення позову.

Суд касаційної інстанції визнає, що суди не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення, а на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 04.04.2017 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017- без змін.

2. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіВ.П. Юрченко І.А. Васильєва С.С. Пасічник