Справа № 826/15498/18
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 826/15498/18

адміністративне провадження № К/9901/1410/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Мацедонської В.Е.,

Шевцової Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року (головуючий суддя - Коротких А.Ю., судді: Ганечко О.М., Сорочко Є.О.)

у справі №826/15498/18

за позовом ОСОБА_1

до Касаційного адміністративного суду

про визнання незаконними судових рішень, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У вересні 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 , скаржник) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Касаційного адміністративного суду (далі - відповідач), в якому просив суд:

визнати незаконними судові рішення Касаційного адміністративного суду від 13.06.2018 та від 11.09.2018,

стягнути з відповідача 20000,00 грн. моральної шкоди.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2018 року, відмовлено у відкритті провадження у справі №826/15498/18.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції зазначив, що суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб`єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ. Таким чином, в даному випадку Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду не є суб`єктом владних повноважень в розумінні ст. 4 КАС України, а даний спір не є публічно-правовим спором. Отже на даний спір не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року апеляційну скаргу було залишено без руху через її невідповідність вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент подачі апеляційної скарги) з підстав відсутності документа про сплату судового збору.

В ухвалі від 29.11.2018 суд апеляційної інстанції зазначив, що, на підтвердження свого майнового стану ОСОБА_1 подав відомості з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2017 рік. Проте, як вбачається з матеріалів справи, позовна заява, як і апеляційна скарга були подані у 2018 році. Отже, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження існування обставин, що можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору позивача у 2018 році.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Касаційного адміністративного суду про визнання незаконними судових рішень- повернуто скаржнику.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції вказав, що, відповідно до зворотнього повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвалу судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року про залишення апеляційної скарги без руху апелянт отримав 08 грудня 2018 року. 13 грудня 2018 року на адресу суду надійшов лист від ОСОБА_1 , в якому останній просить звільнити його від сплати судового збору з підстав зазначених в апеляційній скарзі. Тобто, у встановлений строк апелянтом не було виконано вимоги ухвали судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року та не було усунено недоліки апеляційної скарги.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ (ЗАПЕРЕЧЕНЬ)

11 січня 2019 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року, в якій скаржник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить визнати незаконним зазначене судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування поданої касаційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що у заяві, поданій ним суду апеляційної інстанції, на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, він підкреслив на наявність законодавчих підстав звільнення скаржника від сплати судового збору. Зокрема, позивач звернув увагу, що Закон України «Про судовий збір» передбачає при оцінці майнового стану позивача враховувати його доходи не в тому році, в якому поданий позов, а за попередній рік.

Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2019 року було відкрито касаційне провадження за даною касаційною скаргою.

Відповідачем відзиву на вказану касаційну скаргу не подано, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Ухвалою Верховного Суду від 09 лютого 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 призначено до касаційного розгляду.

ІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

Згідно ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Пункт 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI): Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Частина 2 статті 8 Закону № 3674-VI: Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Вирішуючи питання обґрунтованості поданої касаційної скарги, Верховний Суд (далі - Суд) виходить з того, що за приписами частин 1-2 статті 341 КАС України (в редакції чинній до 08.02.2020), суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Як вбачається з матеріалів справи, суд апеляційної інстанції, залишаючи апеляційну скаргу позивача без руху зазначив про ненадання документу про сплату судового збору. При цьому, відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд зазначив, що на підтвердження свого майнового стану ОСОБА_1 подав відомості з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2017 рік. Проте, позовна заява, як і апеляційна скарга були подані у 2018 році. Отже, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження існування обставин, що можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору позивача у 2018 році.

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, позивачем надіслано лист, в якому повторно просить звільнити від сплати судового збору.

Суд зауважує, що приписами пункту 1 частини 1 статті 8 Закону № 3674-VI визначена умова, про перевищення розміру судового збору 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи саме за попередній календарний рік, як право суду звільнити особу від сплати судового збору позивача.

Відтак, зважаючи на наведене, Суд приходить до переконання, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку щодо необхідності надання доказів на підтвердження існування обставин, що можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору позивача у 2018 році, а також щодо того, що позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, оскільки ним надано необхідні докази для можливості звільнення його від сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція знаходить своє відображення у постанові Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі № 826/1561/18.

За таких обставин та з огляду на завдання адміністративного судочинства, у тому числі і щодо забезпечення права на апеляційний перегляд справи, визначені статтями 2, 13 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд дійшов висновку, що Шостий апеляційний адміністративний суд, постановивши ухвалу від 21.12.2018 про повернення апеляційної скарги, порушив норми процесуального права, у зв`язку з чим його рішення підлягає скасуванню із передачею справи для продовження розгляду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

За правилами статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись статтями 341, 345, 349-356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року скасувати , а справу № 826/15498/18 направити до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіН.А. Данилевич В.Е. Мацедонська Н.В. Шевцова