Справа № 947/35589/20
Суддя: Маломуж А. І.
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/19/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Маломуж А.І.,

за участі секретаря судового засідання Абухіної Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до сержанта поліції Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП Козик Олександра Сергійовича (м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5), Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (65114, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5) про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

30.11.2020 року позивачка звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до сержанта поліції Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП Козик Олександра Сергійовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ДП18 № 593799 від 16.11.2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.

Позовна заява мотивована тим, що 15.11.2020 року вона керуючи транспортним засобом VOLVO XC60, д/н НОМЕР_1 здійснила його зупинку по проспекту Ак. Глушка, 14/4 в м. Одесі. Сержантом поліції Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП Козик Олександром Сергійовичем, 16.11.2020 винесено постанову серії ДП18 № 593799 від 16.11.2020 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП за порушення п.15.9 (г) Правил дорожнього руху. Автомобіль позивача було евакуйовано на штраф майданчик. Позивач не погоджується з винесеною постановою, адже інспектором її було винесено наступного дня, а також відсутні будь-які докази вчинення правопорушення. Тож, позивач вказує, що його авто було припарковано відповідно до положень Правил дорожнього руху та евакувати авто, що не перешкоджало дорожньому руху.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу адміністративну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. від 11.12.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач сержанта поліції Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП Козик Олександра Сергійовича в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, відзив не надав.

Представник відповідача УПП в Одеській області у судовому засіданні заперечив проти позову, надав відзив на позов відповідно до якого, просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що твердження позивача, викладені у позові, є хибними, а позовні вимоги безпідставними. Зазначив, що 15.11.2020 року, знаходячись на службі, під час патрулювання та нагляду за дорожнім рухом інспектором взводу № 1 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Кошман Н.С. було виявлено порушення Правил дорожнього руху (далі - ПДР) водієм транспортного засобу VOLVO XC60, д/н НОМЕР_1 , як пізніше встановлено, гр. ОСОБА_1 , яка в м. Одеса, по вул. Ак. Глушко, 14/4, здійснила зупинку та стоянку транспортним засобом ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим суттєво перешкоджав учасникам дорожньому руху та наражала на небезпеку пішоходів, тим саме гр. ОСОБА_1 порушила п.15.9.г) ПДР, чим скоїла адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 3 ст.122 КУпАП.. Відповідачем було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу в сумі 510, 00 гр. Таким чином, його вина у порушенні Правил дорожнього руху є доведеною та розглядаючи дану адміністративну справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами..

Дослідивши матеріали адміністративної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає наступне.

Судом встановлено, що 15.11.2020 року о 12 год. 43 хв. інспектором взводу № 1 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Кошман Н.С. у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було здійснено огляд та тимчасово затримано транспортний засіб VOLVO XC60, д/н НОМЕР_1 , про що складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

16.11.2020 року до управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції звернулася гр. ОСОБА_1 .

На підставі акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 15.11.2020 року, фото файлів з місця правопорушення, пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та пояснення гр. ОСОБА_4 .1. у відношенні гр. ОСОБА_1 поліцейським взводу № 2 роти № 8 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП Козиком О.С., було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 593799, з фабули якої вбачається, що 15.11.2020 року позивач здійснив зупинку/стоянку транспортного засобу VOLVO XC60, д/н НОМЕР_1 в м. Одеса, за адресою вул. Ак. Корольова, 14/4 з порушенням ПДР, а саме припаркувала транспортний засіб VOLVO XC60, д/н НОМЕР_1 у такий спосіб, що суттєво перешкоджав іншим учасникам дорожнього руху та наражала на небезпеку пішоходів, а саме здійснила зупинку ближче 10 м. від пішохідного переходу, чим вчинила правопорушення , відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Вказаною постановою накладено штраф у розмірі 510 грн.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно підпункту "г" пункту 15.9. Правил дорожнього руху - зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

На фотокартках доданих до відзиву видно припаркований автомобіль позивача та пішохідних перехід.

Відповідно до частини 3 статті 122 КУпАП відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Отже, виходячи із наведеного належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від пішохідного переходу.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 8 лютого 2018 року у справі 760/3696/16-а та від 18 липня 2019 року у справі №216/5226/16-а.

Постанова та фотознімки не містять замірів від припаркового автомобіля позивача до пішохідного переходу.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Факт скоєння адміністративного правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами.

Частиною 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1.ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1 статті 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені, зокрема частинами третьою, четвертою і п`ятою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною 3 статті 265-2 КУпАП у разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху, такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик.

Частиною 4 статті 265-2 КУпАП передбачено, що транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання.

Частина 5 статті 265-2 КУпАП визначає, що після закінчення триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу особа має право звернутися за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу. Таке звернення особи є обов`язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 6 статті 265-2 КУпАП за подання такого звернення та повернення особі тимчасово затриманого транспортного засобу не може стягуватися плата.

Тобто, виключною підставою для доставлення затриманого транспортного засобу для зберігання на спеціальний майданчик дозволяється лише у випадку, якщо транспортний засіб суттєво перешкоджає дорожньому руху.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідач вказує на те, що позивачем не спростовано правомірність дій інспектора, втім такі твердження є необґрунтованими, адже доказів вчинення позивачем правопорушення надано не було.

Таким чином, не вбачається порушення транспортним засобом позивача правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд вбачає наявність підстав для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 287-293 КпАП України, ст.ст. 243-246,250, 251, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до сержанта поліції Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП Козик Олександра Сергійовича (м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5), Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (65114, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5) про скасування постанови задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ДП18 № 593799 від 16.11.2020 року, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 520 грн. 00 коп.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП України, - закрити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання П`ятому апеляційному адміністративному суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 10.02.2021 року..

Суддя Маломуж А. І.