Справа № 640/15458/20
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року (розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні), м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАГРО-ІНВЕСТ ЛТД» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, Державної податкової служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «СП НІБУЛОН», Товариство з обмеженою відповідальністю «ДАЙГО КОМПАНІ», Товариство з обмеженою відповідальністю «БАТЛЕРС» про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАГРО-ІНВЕСТ ЛТД» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (далі - відповідач 1), Державної податкової служби України (далі - відповідач 2), в якому просить суд: визнати протиправним і скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації ПК/РК в ЄРПН про відповідність/невідповідність платника ПДВ критеріям ризиковості платника податків № 74220 від 18.06.2020 року та зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАГРО- ІНВЕСТ ЛТД» () з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості; визнати протиправним і скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1512446/41007704 від 03.04.2020 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 18 від 22.02.2020 року датою її фактичного подання на реєстрацію, якою є 03.03.2020 року та вважати вказану податкову накладну прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано; визнати протиправним і скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1512444/41007704 від 03.04.2020 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 17 від 21.02.2020 року датою її фактичного подання на реєстрацію, якою є 03.03.2020 року та вважати вказану податкову накладну прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано; визнати протиправним і скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1512443/41007704 від 03.04.2020 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 16 від 20.02.2020 року датою її фактичного подання на реєстрацію, якою є 03.03.2020 року та вважати вказану податкову накладну прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано; визнати протиправним і скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1512442/41007704 від 03.04.2020 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 15 від 19.02.2020 року датою її фактичного подання на реєстрацію, якою є 02.03.2020 року та вважати вказану податкову накладну прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано; визнати протиправним і скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1512440/41007704 від 03.04.2020 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 14 від 18.02.2020 року датою її фактичного подання на реєстрацію, якою є 20.02.2020 року та вважати вказану податкову накладну прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що не погоджується з рішеннями Комісії Головного управління ДПС у м. Києві про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1512446/41007704 від 03.04.2020 року, № 1512444/41007704 від 03.04.2020 року, № 1512443/41007704 від 03.04.2020 року, № 1512442/41007704 від 03.04.2020 року, № 1512440/41007704 від 03.04.2020 року, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних № 18 від 22.02.2020 року, № 17 від 21.02.2020 року, № 16 від 20.02.2020 року, № 15 від 19.02.2020 року, № 14 від 18.02.2020 року, в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач вважає, що Комісією Головного управління ДПС у м. Києві неправомірно відмовлено в реєстрації податкових накладних, оскільки ним надано всі необхідні документи для розблокування реєстрації податкових накладних, реєстрація яких відповідачем була зупинена.

За таких обставин, оскаржувані рішення є неправомірними, необґрунтованими, безпідставними через відсутність доказів порушення підприємством податкового законодавства, у зв`язку з чим, просить зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні датою фактичного подання на реєстрацію.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАГРО-ІНВЕСТ ЛТД» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково: визнано протиправними та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації ПК/РК в ЄРПН про відповідність/невідповідність платника ПДВ критеріям ризиковості платника податків №74220 від 18.06.2020 року; зобов`язано Головне управління ДПС у м. Києві виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАГРО-ІНВЕСТ ЛТД» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості; визнано протиправними та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації ПК/РК в ЄРПН про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації: - № 1512446/41007704 від 03.04.2020 року про відмову в реєстрації Податкової накладної № 18 від 22.02.2020 року; - № 1512444/41007704 від 03.04.2020 року про відмову в реєстрації Податкової накладної № 17 від 21.02.2020 року; - № 1512443/41007704 від 03.04.2020 року про відмову в реєстрації Податкової накладної № 16 від 20.02.2020 року; - № 1512442/41007704 від 03.04.2020 року про відмову в реєстрації Податкової накладної № 15 від 19.02.2020 року; - № 1512440/41007704 від 03.04.2020 року про відмову в реєстрації Податкової накладної № 14 від 18.02.2020 року; в іншій частині позову - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем 1 у справі подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що рішенням Головного управління ДПС у м. Києві про відповідність/невідповідність податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 74220 від 18.06.2020 року на підставі пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 включено Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАГРО-ШВЕСТ ЛТД» до переліку ризикових підприємств відповідно до пункту 8 Критерії ризиковості платника податку «проведено аналіз діяльності ТОВ «УКРАГРО-ІНВЕСТ ЛТД» (), в процесі якого встановлено, що підприємством здійснено придбання товарів у суб`єктів господарювання, які здійснюють ризикову діяльність, а саме: ТОВ «ДАЙГО КОМПАНІ» (); ТОВ «БАТЛЕРС» ().

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України) та Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 (що набрав чинності з 01.02.2020 року).

Статтею 61 ПК України визначено порядок податкового контролю та повноваження органів державної влади щодо його здійснення.

Відповідно до п.61.1ст.61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. 61.2 ст. 61 ПК України, податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 62.1 ст. 62 ПК України, податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статі 39 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податковий кодекс України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Так, згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1165 від 11 грудня 2019 року затверджено Порядок, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі за текстом - Порядок № 1165).

Відповідно до пункту 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Так, контролюючим органом позивача віднесено до переліку ризикових платників податків на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку відповідно до Порядку, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1165 від 11 грудня 2019 року, а саме: підприємством здійснено придбання товарів у суб`єктів господарювання, які здійснюють ризикову діяльність - ТОВ «ДАЙГО КОМПАНІ» (); ТОВ «БАТЛЕРС» ().

У контексті з наведеним суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

За змістом затвердженої форми рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (додаток 4 до Порядку №1165) вказане рішення може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

З огляду на викладене суд вважає, що рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації ПК/РК в ЄРПН про відповідність/невідповідність платника ПДВ критеріям ризиковості платника податків № 74220 від 18.06.2020 року є індивідуальним актом у розумінні п. 19 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому може бути оскаржено у судовому порядку.

Судом встановлено, що оскаржуване рішення не містить жодної мотивації підстав та причин віднесення підприємства до ризикових платників податків відповідно до п. 8 Критеріїв ризиковості платників податку за ознакою - «придбання товарів у суб`єктів господарювання, які здійснюють ризикову діяльність», та не містить доказів наявності податкової інформації, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником з посиланнями на відповідні документи, а також ризикової діяльності його контрагентів.

У ході розгляду справи відповідачем не надано жодних доказів, які досліджувалися в ході засідання комісії, та які слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

До того ж податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, а також від їх господарських та виробничих можливостей, тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, серед іншого, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Аналізуючи зміст ст.2 КАС України Верховний Суд у тексті своєї постанови від 05.03.2020 року у справі № 640/467/19 дійшов висновків, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

З огляду на наведене вище, колегія суддів погоджується з доводами позивача про відсутність підстав для прийняття у відношенні позивача рішення № 74220 від 18.06.2020 року про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАГРО-ІНВЕСТ ЛТД» критеріям ризиковості платника на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Таким чином, приходить до висновку, що відповідачем не доведено, що існують підстави для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідним внесенням до переліку ризикових суб`єктів господарювання за ознакою придбання товарів у суб`єктів господарювання, які здійснюють ризикову діяльність, у зв`язку з чим рішення Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації ПК/РК в ЄРПН про відповідність/невідповідність платника ПДВ критеріям ризиковості платника податків № 74220 від 18.06.2020 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, на думку колегії суддів, належним способом захисту прав позивача, який забезпечить їх ефективне поновлення, є зобов`язання Головного управління ДПС у м. Києві виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для зобов`язання Головне ДПС у м. Києві виключити позивача з переліку ризикових платників податків.

Також встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАГРО-ІНВЕСТ ЛТД» складено та подано для реєстрації в ЄРПН податкові накладні від № 18 від 22.02.2020 року, № 17 від 21.02.2020 року, № 16 від 20.02.2020 року, № 15 від 19.02.2020 року, № 14 від 18.02.2020 року, проте, вказані накладні було заблоковано податковим органом.

Відповідно до квитанцій контролюючого органу, за результатом обробки податкових накладних позивача, відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрацію зупинено, оскільки податкові накладні відповідають вимогам п. 1.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017 року та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

На виконання вимог чинного податкового законодавства, Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАГРО-ІНВЕСТ ЛТД» до податкового органу було подано повідомлення щодо кожної податкової накладної окремо, які засвідчують факт здійснення господарської операції за Договором поставки № 3150/2019 від 04.06.2019 року, укладеним з ТОВ СП «НІБУЛОН» ().

Між тим, Комісією Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації ПК/РК в ЄРПН про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято оскаржувані рішення № 1512446/41007704 від 03.04.2020 року, № 1512444/41007704 від 03.04.2020 року, № 1512443/41007704 від 03.04.2020 року, № 1512442/41007704 від 03.04.2020 року, № 1512440/41007704 від 03.04.2020 року, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних № 18 від 22.02.2020 року, № 17 від 21.02.2020 року, № 16 від 20.02.2020 року, № 15 від 19.02.2020 року, № 14 від 18.02.2020 року, в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Оскаржувані рішення вмотивовано ненаданням платником податку копій документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, підтвердження відповідності продукції.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України та Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту - ПК України).

Відповідно до пп.пп. 16.1.2,16.1.3, п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п. 201.1 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 187.1 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.10 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 14.1.60 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

З 01.01.2017 року набули чинності зміни до ПК України, якими запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю (Закон № 1797- VIII від 21.12.2016 року).

У свою чергу, відповідно до п. 74.2 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з положеннями п. 20.2 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п. 201.16 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно з пп. 201.16.1 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Згідно з положеннями пп. 201.16.2 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» пп. 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до пп. 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про:

реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що Комісія має прийняти відповідне рішення.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як зазначено вище, оскаржувані рішення вмотивовані ненаданням платником податку копій документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки- фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, підтвердження відповідності продукції.

Колегія суддів дослідивши обставини справи в межах спірних правовідносин та надані, в якості доказів, первинні документи позивача, які містяться в матеріалах справи, зазначає наступне.

Податкова накладна №14 від 18.02.2020 року на суму 233 819,62 грн., у тому числі ПДВ 38 969,94 грн. була складена за наслідками відвантаження с/г продукція (кукурудзи), на виконання Договору поставки № 3150/2019 від 04.06.2019 року.

Відвантаження та перевезення с/г продукції підтверджується: Дорученням № 84197 від 14.02.2020 року, Видатковою накладною № 37 від 18.02.2020 року (49,38 т) на суму 233 819,62 грн., товарно-транспортними накладними № 197 від 17.02.2020 року, № 198 від 18.02.2020 року.

Підтвердженням розрахунків між сторонами за поставлену кукурудзу (49,38 т) на суму 233 819,62 грн., є: рахунок на оплату № 37 від 18.02.2020 року; банківська виписка за період з 20.02.2020 року по 21.02.2020 року по поточному рахунку НОМЕР_1 позивача у АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Як зазначено позивачем і встановлено судом документи у повному обсязі були подані контролюючому органу разом із Повідомленнями про подання пояснень та копій документів, після зупинення реєстрації податкової накладної, що підтверджується власне Повідомленням з відповідним відтиском «документ прийнято» та квитанціями № 1, № 2.

Податкова накладна №15 від 19.02.2020 року на суму 240 386,84 грн., у тому числі ПДВ 40 064,47 грн. була складена за наслідками відвантаження с/г продукція (кукурудзи), на виконання Договору поставки № 3150/2019 від 04.06.2019 року.

Відвантаження та перевезення с/г продукції підтверджується: Дорученням № 84197 від 14.02.2020 року, Видатковою накладною № 38 від 19.02.2020 року (50,54 т) на суму 240 386,84 грн., товарно-транспортними накладними № 199 від 18.02.2020 року; № 200 від 19.02.2020 року.

Підтвердженням розрахунків між сторонами за поставлену кукурудзу (50,54 т) на суму 240 386,84 грн., є: рахунок на оплату № 38 від 19.02.2020 року; банківська виписка за період з 20.02.2020 року по 21.02.2020 року по поточному рахунку НОМЕР_1 позивача у АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Частково сплачена сума в розмірі 80% за Податковою накладною № 15 від 19.02.2020 року входить до складу суми 200 322,37 в т.ч. ПДВ 33 387,06 за платіжним дорученням № 11025 від 21.02.2020 року, що підтверджується банківською випискою.

Як зазначено позивачем і встановлено судом документи у повному обсязі були подані контролюючому органу разом із Повідомленнями про подання пояснень та копій документів, після зупинення реєстрації податкової накладної, що підтверджується власне Повідомленням з відповідним відтиском «документ прийнято» та квитанціями № 1, № 2.

Податкова накладна № 16 від 20.02.2020 року на суму 229 464,24 грн., у тому числі ПДВ 38 244,04 грн. була складена за наслідками відвантаження с/г продукція (кукурудзи), на виконання Договору поставки № 3150/2019 від 04.06.2019 року.

Відвантаження та перевезення с/г продукції підтверджується: Дорученням № 84197 від 14.02.2020 року, Видатковою накладною № 39 від 20.02.2020 року (49,28 т) на суму 229 464,24 грн., товарно-транспортними накладними № 201 від 19.02.2020 року; № 202 від 20.02.2020 року.

Підтвердженням розрахунків між сторонами за поставлену кукурудзу (49,280 т) на суму 229 464,24 грн., є: рахунок на оплату № 39 від 20.02.2020 року; банківська виписка за період з 24.02.2020 року по 26.02.2020 року по поточному рахунку НОМЕР_1 Позивача у АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Часткова сплачена сума в розмірі 80% за податковою накладною №16 від 20.02.2020 року входить до складу суми 191 220,20 в т.ч. ПДВ 31 870,03 за платіжним дорученням № 451 від 24.02.2020 року, що також підтверджується банківською випискою.

Як зазначено позивачем і встановлено судом документи у повному обсязі були подані контролюючому органу разом із Повідомленнями про подання пояснень та копій документів, після зупинення реєстрації податкової накладної, що підтверджується власне Повідомленням з відповідним відтиском «документ прийнято» та квитанціями № 1, № 2.

Податкова накладна № 17 від 21.02.2020 року на суму 242 090,69 грн., у тому числі ПДВ 40 348,45 грн. була складена за наслідками відвантаження с/г продукція (кукурудзи), на виконання Договору поставки № 3150/2019 від 04.06.2019 року.

Відвантаження та перевезення с/г продукції підтверджується: Дорученням № 84197 від 14.02.2020 року, Видатковою накладною № 40 від 21.02.2020 року (50,74 тн) на суму 242 090,69 грн., товарно-транспортними накладними № 204 від 21.02.2020 року; №205 від 21.02.2020 року.

Підтвердженням розрахунків між сторонами за поставлену кукурудзу (50,74 т) на суму 242 090,69 грн., є: рахунок на оплату № 40 від 21.02.2020 року; банківська виписка за період з 24.02.2020 року по 26.02.2020 року по поточному рахунку НОМЕР_1 Позивача у АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Часткова сплачена сума за податковою накладною № 17 від 21.02.2020 року входить до складу суми 201 742,24 в т.ч. ПДВ 33 623,71 за платіжним дорученням № 11650 від 26.02.2020 року, що також підтверджується банківською випискою.

Як зазначено позивачем і встановлено судом документи у повному обсязі були подані контролюючому органу разом із Повідомленнями про подання пояснень та копій документів, після зупинення реєстрації податкової накладної, що підтверджується власне Повідомленням з відповідним відтиском «документ прийнято» та квитанціями № 1, № 2.

Податкова накладна № 18 від 22.02.2020 року на суму 111 499,09 грн., у тому числі ПДВ 18 583,18 грн. була складена за наслідками відвантаження с/г продукція (кукурудзи), на виконання Договору поставки № 3150/2019 від 04.06.2019 року.

Відвантаження та перевезення с/г продукції підтверджується: Дорученням № 84197 від 14.02.2020 року, Видатковою накладною № 41 від 22.02.2020 року (23,46 тн) на суму 111 499,09 грн., товарно-транспортною накладною № 206 від 22.02.2020 року.

Підтвердженням розрахунків між сторонами за поставлену кукурудзу (23,46 т) на суму 111 499,09 грн., є: рахунок на оплату № 41 від 22.02.2020 року; банківська виписка за період з 24.02.2020 року по 26.02.2020 року по поточному рахунку НОМЕР_2 Позивача у АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Часткова сплачена сума за податковою накладною № 18 від 22.02.2020 року входить до складу суми 92 915,91 в т.ч. ПДВ 15 485,99 за платіжним дорученням № 11636 від 26.02.2020 року, що підтверджується банківською випискою.

Як зазначено позивачем і встановлено судом документи у повному обсязі були подані контролюючому органу разом із Повідомленнями про подання пояснень та копій документів, після зупинення реєстрації податкової накладної, що підтверджується власне Повідомленням з відповідним відтиском «документ прийнято» та квитанціями № 1, № 2.

Як встановлено судом, предметом Договору поставки № 3150/2019 від 04.06.2019 року, укладеним з ТОВ СП «НІБУЛОН» () є реалізація власної (виготовленої) вирощеної сільськогосподарської продукції - кукурудзи (код товару УКТ ЗЕД 1005), на орендованих земельних ділянках (паях) у фізичних осіб.

Для належного виконання Договору поставки № 3150/2019 від 04.06.2019 року в розпорядженні позивача земельна ділянка площею 0,9500 га в Калитянської селищної ради (код ЄДРПОУ 0436384), розташована за адресою: Київська область, Броварський район, село Мокрець, вул. Бервицька, 4а, що підтверджено Договором оренди землі з Калитянською селищною радою №02/03/2018 від 02.03.2018 року.

Позивачем наданий Штатний розклад, з якого вбачається, що чисельність працюючих становить 16 осіб.

Перевезення кукурудзи здійснювалось позивачем за власний рахунок і власними та орендованими транспортними засобами, наявність яких підтверджена матеріалами справи.

Отже, у позивача достатні матеріально-технічні ресурси для виконання Договору поставки № 3150/2019 від 04.06.2019 року, укладеним з ТОВ СП «НІБУЛОН» ().

На підтвердження постачання кукурудзи позивачем також надані: видаткова накладна № 37 від 18.02.2020 року (49,38 т) на суму 233 819,62 грн., видаткова накладна № 38 від 19.02.2020 року (50,54 т) на суму 240 386,84 грн.. видаткова накладна № 39 від 20.02.2020 року (49,28 т) на суму 229 464,24 грн., видаткова накладна № 40 від 21.02.2020 року (50,74 т) на суму 242 090,69 грн., видаткова накладна № 41 від 22.02.2020 року (23,46 т) на суму 111 499,09 грн.

Наведені обставини свідчать, що податковий орган формально підійшов до встановлення правомірності формування позивачем податкових накладних № 18 від 22.02.2020 року, № 17 від 21.02.2020 року, № 16 від 20.02.2020 року, № 15 від 19.02.2020 року, № 14 від 18.02.2020 року, а висновки, викладені в оскаржуваних рішеннях, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, адже відповідач не був позбавлений можливості після отримання наданих позивачем документів дослідити правочини, які укладалися між позивачем та його контрагентами, і винести законне та обґрунтоване рішення. Проте, зазначене контролюючим органом здійснено не було.

Враховуючи зазначене, суд дотримується позиції, яка викладена в рішенні Європейського суду з прав людини, у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАГРО-ІНВЕСТ ЛТД» подано до контролюючого органу всі необхідні документи для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних № 18 від 22.02.2020 року, № 17 від 21.02.2020 року, № 16 від 20.02.2020 року, № 15 від 19.02.2020 року, № 14 від 18.02.2020 року.

Таким чином, оскаржувані рішення № №1512446/41007704 від 03.04.2020 року, №1512444/41007704 від 03.04.2020 року, №1512443/41007704 від 03.04.2020 року, №1512442/41007704 від 03.04.2020 року, №1512440/41007704 від 03.04.2020 року про відмову у реєстрації податкових накладних позивача № 18 від 22.02.2020 року, № 17 від 21.02.2020 року, № 16 від 20.02.2020 року, № 15 від 19.02.2020 року, № 14 від 18.02.2020 року є такими, що винесені без належних на це правих підстав, а тому підлягають скасуванню як протиправні, у зв`язку з чим, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАГРО-ІНВЕСТ ЛТД» є обґрунтованими в цій частині та підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАГРО-ІНВЕСТ ЛТД» № 18 від 22.02.2020 року, № 17 від 21.02.2020 року, № 16 від 20.02.2020 року, № 15 від 19.02.2020 року, № 14 від 18.02.2020 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, відповідно до п. 19, п. 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (далі по тексту - Порядок № 1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день:

прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку № 1246).

Проте, встановлена протиправність рішень контролюючого органу про відмову у реєстрації податкових накладних сама по собі не свідчить про наявність законних підстав для зобов`язання відповідача зареєструвати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАГРО-ІНВЕСТ ЛТД» № 18 від 22.02.2020 року, № 17 від 21.02.2020 року, № 16 від 20.02.2020 року, № 15 від 19.02.2020 року, № 14 від 18.02.2020 року в ЄРПН, так як такій реєстрації має передувати проведення належної перевірки наданих первинних документів, що не входять до предмету судового дослідження в межах розгляду даної справи.

Відповідно до пункту 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Колегія суддів зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, а в рішенні від 27.09.2010 по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» - що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає суду підстави для висновку, що в даному випадку, зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАГРО-ІНВЕСТ ЛТД» № 18 від 22.02.2020 року, № 17 від 21.02.2020 року, № 16 від 20.02.2020 року, № 15 від 19.02.2020 року, № 14 від 18.02.2020 року є належним способом захисту порушеного права позивача.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першо інстанції дійшов до правильного висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І. Кобаль