Справа № 200/1226/20-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року справа №200/1226/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Гаврищук Т.Г., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 200/1226/20-а (головуючий І інстанції Кочанова П.В., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Донецькій області (далі - відповідач) про скасування постанови про накладення штрафу № ДЦ989/545АВ/П/ГД-ФС від 16.01.2020 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.10.2020 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 199-206).

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким задовольнити позов через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права. В обгрунтування доводів посилався на те, що відповідачем не надано доказів того, що саме позивач здійснював господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_1 . Судом не взято до уваги, що постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 25.11.2019 року у справі № 264/7113/19 закрито провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП. Крім того, працівниками надавалися письмові пояснення, які відрізняються від інформації, зазначеній в каті інспекційного відвідування. Крім того, постанову про накладення штрафу прийнято з порушенням строку, визначеного п. 3 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (а.с. 210-215).

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 311 КАС України апеляційний розгляд справи здійснений в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач є фізичною особою-підприємцем; місцезнаходження: АДРЕСА_2 (а.с. 185).

Головне управління ДПС у Донецькій області листом № 22633/10/05-99-33-06 від 11.11.2019 року повідомило відповідача про результати проведення фактичної перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та фіксування факту допуску до праці фізичних осіб з виконанням обов`язків продавців без укладення трудових договорів, оформленням наказом чи розпорядженням (а.с. 76-77).

До зазначеного листа додано: акт (довідка) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та/або пального № 0053/05/99/19/32/ НОМЕР_1 від 30.10.2019 року в якому зазначено, що проведена перевірка кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить суб`єкту господарювання ФОП ОСОБА_1 та встановлено реалізацію барменом - ОСОБА_2 алкогольних напоїв без відповідної ліцензії (а.с. 78-81).

Головним управлінням Держпраці у Донецькій області видано наказ від 19.11.2019 року № 1722 про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 з 21.11.2019 року тривалістю 5 робочих дні з питань виявлення неоформлених трудових відносин на підставі пп. 3, 6 пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю», на підставі листа Головного управління ДПС у Донецькій області від 11.11.2019 № 22633/10/05-99-33-06 керуючись Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України № 1985-ІV від 08.09.2004 року, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та статті 259 Кодексу законів про працю України, (а.с. 84-85).

На підставі наказу від 19.11.2019 року № 1722 відповідачем 19.11.2019 року складено направлення на проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання № 1088/04.1/15-08 за місцезнаходженням об`єкту відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с. 73-74).

27.11.2019 року відповідачем складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю № ДЦ989/545/АВ, яким встановлено порушення вимог ч. 1 ст. 21, ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України, Порядку повідомлення ДФС та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу, затвердженого постановою КМУ від 17.06.2015 року № 413, які не усунуто на дату закінчення інспекційного відвідування (а.с. 22-33).

На підставі акту інспекційного відвідування 16.01.2020 року першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області Король В.І. прийнято постанову про накладення на позивача штрафу № ДЦ989/545/АВ/П/ТД-ФС в розмірі 250380 грн., керуючись ст. 259, абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП (а.с. 13-16).

Підставою для прийняття вказаного рішення стало ненадання будь-яких документів щодо підтвердження факту оформлення трудових відносин з працівниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та неповідомлення центральний орган виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівників на роботу, що є порушенням ч. 1 ст. 21, ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України.

В період з 21.11.2019 року по 27.11.2019 року, на підставі наказу від 19.11.2019 року № 1722, направлення № 1088/04.1/15-08 від 19.11.2019 року, інспекторами Головного управління Держпраці у Донецькій області, спільно з головним спеціалістом відділу аналізу податкових надходжень та контрольно-перевірочної роботи департаменту з питань економіки Маріупольської міської ради проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 .

Направлення на проведення інспекційного відвідування № 1088/04.1/15-08 від 19.11.2019 року отримано позивачем 25.11.2019 року, що підтверджується його підписом на вказаному документі (а.с. 74), з зазначеним направленням ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ознайомлені 21.11.2019 року, що підтверджується підписом на направленні.

Відповідачем до матеріалів справи додано диск для лазерних систем зчитування (а.с. 112) на якому наявні 2 відеофайли та 5 фото. З фото вбачається, що інспектор праці Морозова Наталя на мобільний телефон: НОМЕР_2 (який належить позивачу) надіслала повідомлення та направлення на проведення інспекційного відвідування, яке позивач отримав та надав відповідь «Спасибо!» що свідчить про обізнаність проведення інспекційного відвідування саме 21 листопада 2019 року (а.с. 186-190).

Згідно п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 (далі - Порядок № 823) інспекційні відвідування проводяться з таких підстав:

5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин;

6) за інформацією: ДПС та її територіальних органів про: невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень; факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання.

Підставою для проведення інспекційного відвідування позивача визначено лист Головного управління ДПС у Донецькій області від 11.11.2019 року № 22633/10/05-99-33-06.

Відповідно до пунктів 19 - 21 Порядку № 823 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) (далі - акт), і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дня, що настає за днем підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

За результатами проведеного інспекційного відвідування виявлено порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 21, ч. 1, 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» № 413 від 17.06.2015, які зафіксовані в акті № ДЦ989/545/АВ від 27.11.2019 року.

Вказаний акт підписаний позивачем 27.11.2019 року із зауваженнями (а.с. 32).

Позивачем 02.12.2019 року подано письмове зауваження на акт інспекційного відвідування № ДЦ989/545/АВ від 27.11.2019 року (а.с. 20-21) за результатами розгляду якого, відповідачем надано відповідь позивачу про залишення без змін висновків акту.

Згідно п.п. 23, 24 Порядку № 823 припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду. У приписі зазначається строк для його виконання. У разі встановлення строку більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи щодо усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю. Припис складається у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування або невиїзне інспектування, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник припису залишається в об`єкта відвідування.

03.12.2019 року після розгляду зауважень позивача до акту інспекційного відвідування та залишення без змін висновків акту, інспекторами праці винесено припис № ДЦ989/545/АВ/П згідно якого позивача зобов`язано усунути порушення вимог ч. 1 ст. 21, ч.ч. 1, 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» № 413 від 17.06.2015 року.

Позивачем 12.12.2019 року подано письмове зауваження на припис про усунення виявлених порушень № ДЦ989/545/АВ/П від 03.12.2019 року та на лист Головного управління Держпраці у Донецькій області «Про розгляд зауважень», за результатом якого, відповідачем надано відповідь листом від 16.12.2019 року № 04.1-11-8/9541/19 (а.с. 17, 34).

Згідно п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі - Порядок № 509) штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

За змістом п. 4 Порядку № 509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Щодо посилання апелянта на прийняття відповідачем постанови поза межами строку, визначеного Порядком № 509.

Згідно п. 2 Постанови № 509 штрафи накладаються на підставі, зокрема, акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.

Справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку (п. 3 Постанови № 509).

Згідно матеріалів справи акт інспекційного відвідування отримано позивачем 27.11.2019 року (а.с. 32), постанову про накладення штрафу прийнято 16.01.2020 року (а.с. 13).

Таким чином, відповідачем постанову прийнято з порушенням строку, визначеного Порядком № 509, водночас вказана обставина не вплинула на правомірність прийняття постанови та виявлених порушень.

Крім того, Порядком № 509 не встановлені наслідки прийняття постанови про накладення штрафу поза межами 45-денного строку.

При цьому, суд першої інстанції помилково виходив з того, що відповідачем не порушено строк розгляду справи про накладення штрафу, водночас, зазначена помилка не вплинула на правильність вирішення судом спору по суті.

Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється з урахуванням вимог статей 259-265 КЗпП України.

Згідно ч. 1 статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю, зокрема, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п. 16-18 Порядку № 823 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, визначених пунктом 10 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.

Копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

У разі відсутності/ненадання документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення та/або надання документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

За змістом п. 20 Порядку № 823 акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Підставою для видання наказу про проведення інспекційного відвідування позивача став лист Головного управління ДПС у Донецькій області № 22633/10/05-99-33-06 від 11.11.2019 року.

Документом, який став причиною для здійснення заходу контролю став акт (довідка) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та/або пального № 0053/05/99/19/32/ НОМЕР_1 від 30.10.2019 року, в якому зокрема зазначено, що проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та зафіксовано факт допуску до праці фізичних осіб з виконанням обов`язків продавців без укладення трудових договорів, оформленням наказом чи розпорядженням.

Таким чином, у контролюючого органу були законні підстави для видачі наказу від 19.11.2019 року № 1722 Про проведення інспекційного відвідування з питань додержання законодавства про працю у ФОП ОСОБА_1 .

Щодо визнання протиправними дій посадових осіб при складанні Акту від 21.10.2019 року.

Дії суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі дії вчинені владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюванні дії є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Висновки, викладені в Акті від 27.11.2019 року, є відображенням дій працівників відповідача, зокрема, і щодо виявлених, на їх думку, порушень та самі собою не породжують правових наслідків для позивача, а тому такий акт не порушує прав останнього.

Таким чином, орган владних повноважень не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо його рішень, які приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених суб`єктом господарювання порушень.

Оцінка акту перевірки, в тому числі оцінка дій посадових осіб відповідача щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження постанови, прийнятої на підставі такого акту.

Акт перевірки є виключно носієм доказової інформації про виявлені відповідачем порушення і обов`язковим документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому причини для визнання протиправними дій контролюючого органу щодо його складання відсутні.

Щодо виявлених порушень ч. 1 ст. 21, ч.ч. 1, 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» № 413 від 17.06.2015, які зафіксовані в акті № ДЦ989/545/АВ від 27.11.2019 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у шестидесятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Згідно ч. 1 ст. 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 24 Кодексу законів про працю України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В постанові Кабінету Міністрів України № 413 від 17 червня 2015 року «Про порядок повідомлення Державної фіскальної служби та її територіальних органів про прийняття працівника на роботу» зазначено, що відповідно до частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами. Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

В акті відповідача зазначено, що ОСОБА_2 знаходилась за барною стійкою та здійснювала реалізацію алкогольних напоїв, обслуговувала клієнтів кафе, здійснювала розрахунок з відвідувачами кафе за напої та харчування; ОСОБА_3 виконувала обов`язки кухаря. Виконання зазначених обов`язків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зафіксовані на відео, що долучено відповідачем до матеріалів справи.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надані письмові пояснення (а.с. 68-71) з яких вбачається, що ОСОБА_3 виконувала обов`язки повара, але як стажер, підпорядковувалась ОСОБА_1 та отримувала за виконувану роботу 200 гривень; ОСОБА_2 знаходилась в кафе «Веранда» та щось виносила, підпорядковувалась ОСОБА_1 , в графі 12 «Який розмір заробітної плати Ви отримуєте за виконувану роботу» поставила прочерк.

Також, в матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_2 від 24.10.2019 року, які надавалися під час проведення фактичної перевірки працівниками Головного управління ДФС у Донецькій області, в яких зазначає, що займає посаду бармена в ПП ОСОБА_1 в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 80).

Отже, трудових договорів в письмовій формі позивач з вказаними особами не укладав, повідомлення про прийняття їх на роботу до територіального органу Державної фіскальної служби не подавав.

Частина ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, крім обов`язку укладення трудового договору з працівником, зобов`язує роботодавця повідомити про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Між ФОП ОСОБА_1 та приватним підприємцем ОСОБА_4 укладено договір оренди нежилого приміщення від 05.11.2019 року, згідно пункту 1.1. якого орендодавець передає в оренду приміщення загальною площею 60 кв.м., яке перебуває в його власності і розташований по АДРЕСА_1 на ринку «Юмовила» (а.с. 18).

Суд не бере до уваги зазначений договір, оскільки в зазначеному договорі не йдеться про кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в якому позивач здійснює господарську діяльність та відбувалось інспекційне відвідування. Крім того, в матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі орендованого приміщення в стані, відповідному характеристикам, зазначеним в технічному паспорт.

В матеріалах справи містяться пояснення осіб, які під час здійснення інспекційного відвідування перебувала в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та здійснювали відповідну роботу.

Відповідно до пояснень, вказані особи виконували функції повара та бармена за яку отримували кошти. Будь-які трудові договори з ними не укладались.

Вказаними пояснення підтверджується, що між позивачем та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 були трудові відносити, які не зареєстровані у встановленому законом порядку.

На дату проведення інспекційного відвідування у зареєстрованих трудових відносинах з позивачем не перебував жодний працівник, про що зазначено відповідачем в акті № ДЦ989/545/АВ від 27.11.2019 року.

Предметом трудового договору є виконання певної роботи за конкретною кваліфікацією - за професією (посадою), передбаченою штатним розписом (ст. 21 Кодексу законів про працю України).

Залучення фізичних осіб до праці (крім укладення трудового договору) можливе також шляхом укладення з ними договорів цивільно-правового характеру. Зокрема це договір підряду на виконання певної роботи або договір про надання послуг (ст.ст. 837, 901 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 2 частини 1 статті 208 Цивільного кодексу України такі договори між фізичною та юридичною особою мають укладатися в письмовій формі. Відносини, що виникають з укладенням таких договорів, є цивільно-правовими і регулюються нормами цивільного права.

Характер цивільного договору свідчить про необхідність виконання визначеного в договорі обсягу робіт і супроводжується отриманням кінцевого матеріального результату, що підтверджується оформленням окремого акту.

На відміну від цивільно-правового договору, письмова форма не є обов`язковою для оформлення трудових правовідносин між працівником та роботодавцем. Водночас, усний характер такого договору не виключає необхідність видачі роботодавцем спеціального наказу чи розпорядження про прийом працівника на певну посаду.

Більшість трудових договорів укладаються на безстроковій основі, а цивільні договори не можуть бути безстроковими і укладаються на конкретний строк.

Позивачем не надано доказів про залучення вищезазначених осіб до виконання роботи на умовах цивільно-правових угод.

Доказів існування інших цивільно-правових угод між позивачем та особами, що виконували функції бармена та повара в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » позивачем не надано.

Матеріалами справи встановлено, що позивач залучав вказаних осіб до виконання робіт, оплачував їхню виконану роботу без укладення трудових договорів.

Дії позивача щодо неукладення трудових договорів перешкоджає реалізації права працівників на працю гарантованого Конституцією та ст. 2 Кодексу законів про працю України шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації а також права на соціальний захист у випадку безробіття, при тимчасовій втраті працездатності у разі нещасного випадку на виробництві або внаслідок професійного захворювання, права на відпочинок, щорічну оплачувану відпустку, право на здорові і безпечні умови праці.

Крім того, суд першої інстанції обгрунтовано не взяв до уваги постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 25.11.2019 року у справі № 264/7113/19, якою закрито провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки цим рішенням не перевірялось питання дотримання Кодексу законів про працю України та постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» № 413 від 17.06.2015 року, а розглядалось питання щодо порушення Податкового законодавства України та Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», що ніяким чином не спростовує встановлені порушення, які встановлені під час інспекційного відвідування та зазначені в акті № ДЦ989/545/АВ.

Таким чином, спірна постанова про накладення штрафу прийнята відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 200/1226/20-а за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області про скасування постанови- залишити без змін.

Повний текст постанови складений 10 лютого 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Гаврищук

Е.Г. Казначеєв