Справа № 9901/373/20
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

04 лютого 2021 року

Київ

справа №9901/373/20

адміністративне провадження №П/9901/373/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючого-судді - Мацедонської В.Е.,

суддів: Кашпур О.В., Радишевської О.Р., Уханенка С.А., Шевцової Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання - Морозенко С.П.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Цуцкірідзе І.Л. (в порядку самопредставництва),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправною відмову,

УСТАНОВИВ:

I. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Верховного Суду з позовом до Вищої ради правосуддя (далі - відповідач, ВРП, Рада), в якому просив:

- визнати протиправною відмову Вищої ради правосуддя розпочати дисциплінарне провадження та розглянути дисциплінарну скаргу позивача щодо судді Блажівської Оксани Євгенівни відповідно до правил розгляду дисциплінарних скарг, передбачених Главою 4 Закону України "Про Вищу раду правосуддя";

- стягнути з Вищої ради правосуддя судові витрати.

Відповідно до частин першої та другої статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; 2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів; 3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів; 4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат.

Адміністративні справи, зазначені у пунктах 1-3 частини першої цієї статті, розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду не менше ніж з п`яти суддів.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 07 грудня 2020 року відкрито провадження в цій справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 21.01.2021 о 12 год. 30 хв. в приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. Московська, 8.

29 грудня 2020 року на адресу Верховного Суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 повністю.

21 січня 2021 року судове засідання відкладено на 04 лютого 2021 року.

На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 25 січня 2021 року №134/0/78-21 та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 січня 2021 року для розгляду цієї справи здійснено заміну судді Мельник-Томенко Ж.М. на суддю Шевцову Н.В.

04 лютого 2021 року під час судового засідання ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги, просив позов задовольнити, представник Вищої ради правосуддя підтримав доводи, викладені у відзиві на позов, у задоволенні позову ОСОБА_1 просив відмовити.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

18 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача зі скаргою про порушення строку розгляду дисциплінарної скарги, яка стосувалася судді Господарського суду міста Києва Блажівської Оксани Євгенівни , з проханням притягнути її до дисциплінарної відповідальності. Предметом скарги було порушення, на думку скаржника, Блажівською О.Є. як членом ВРП строку розгляду дисциплінарної скарги щодо судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Смоковича М.І. , яка перебуває у провадженні Блажівської О.Є . У своїй скарзі ОСОБА_1 як на правову підставу для притягнення судді до дисциплінарної відповідальності посилався на п.п. 2,3 частини першої статті 106 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Листом від 13 липня 2020 року №М-3562/3,4,13-26932/0/9-20, за підписом заступника голови ВРП Маловацького О.В., відповідач повідомив позивача про те, що Вища рада правосуддя як конституційний орган державної влади та суддівського врядування діє виключно в межах повноважень, визначених у статті 131 Конституції України та статті 3 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», і притягнення членів ВРП до дисциплінарної відповідальності не належить до її повноважень.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

На обґрунтування позовних вимог та протиправності відмови Вищої ради правосуддя ОСОБА_1 наводить такі аргументи.

Позивач зазначає, що ВРП відмовилась розпочати дисциплінарне провадження та розглянути його дисциплінарну скаргу за правилами розгляду дисциплінарних скарг, що передбачені Главою 4 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», та розглянула її у спосіб, не передбачений законом.

Також позивач зазначає, що якщо відповідач уважає, що під час виконання обов`язків члена ВРП суддя не несе відповідальності за свої дії, його скарга стосовно порушення дисциплінарного провадження щодо члена ВРП Блажівської О.Є. мала бути повернута відповідно до статті 44 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» у зв`язку з тим, що дисциплінарна скарга не містить відомостей про ознаки дисциплінарного проступку судді.

Окрім того, ОСОБА_1 вказує на те, що законодавством не встановлено особливого статусу судді, який не здійснює правосуддя у зв`язку з відрядженням для роботи у ВРП, а тому на особу, яка перебуває у статусі судді і є членом ВРП, однаково застосовуються положення, що встановлюють підстави притягнення до відповідальності.

Посилаючись на частину першу статті 42 Закону України "Про Вищу раду правосуддя", позивач зазначає, що перевірка скарги на відповідність вимогам законодавства проводиться після її отримання ВРП, реєстрації та авторозподілу на доповідача. Натомість, ВРП відмовила у розгляді ще на етапі отримання скарги щодо судді, при цьому не зареєструвала її як скаргу.

Позивач уважає, що відмова ВРП є протиправною та порушує його права як скаржника у дисциплінарному провадженні, зокрема право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді, передбаченого частиною першою статті 107 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», право на розгляд скарги щодо дисциплінарного проступку судді у порядку, визначеному Законом України «Про Вищу раду правосуддя».

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує про те, що надання відповіді ОСОБА_1 не порушує прав, свобод та інтересів останнього, відтак звернення до суду з цим позовом не відповідає нормам процесуального законодавства. Разом з тим ВРП, надавши відповідь ОСОБА_1 , чітко дотрималась вимог чинного законодавства України, зокрема положень Закону України «Про звернення громадян» в частині, що не суперечить Закону України «Про Вищу раду правосуддя».

Відповідач акцентує увагу на положеннях Закону України "Про Вищу раду правосуддя", які визначають правовий статус члена ВРП, зокрема гарантії його діяльності. Притягнення членів ВРП до дисциплінарної відповідальності не належить до повноважень цього органу. Натомість позивач звернувся до ВРП зі скаргою про порушення членом ВРП Блажівською Н.Є. строку розгляду його дисциплінарної скарги, та у прохальній частині якої просив ВРП відкрити дисциплінарне провадження саме щодо члена ВРП Блажівської О.Є.

Також відповідач зауважив, що питання порушення ВРП строку розгляду дисциплінарної скарги ОСОБА_1 від 14 лютого 2020 року № М-146/22/7-20 щодо судді Верховного Суду Смоковича М.І. було предметом судового розгляду у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду у справі №9901/183/20 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, в якому позивач просив визнати протиправною бездіяльність Вищої ради правосуддя, яка полягає в порушенні встановленого частиною четвертою статті 42 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» строку розгляду дисциплінарної скарги позивача від 14 лютого 2020 року № М-146/22/7-20.

Рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07 вересня 2020 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

IV. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ОЦІНКА СУДУ

Конституція України.

Частина 2 статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 3, 9 частини першої статті 131 Конституції України в Україні діє Вища рада правосуддя, яка розглядає скарги на рішення відповідного органу про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді чи прокурора; здійснює інші повноваження, визначені цією Конституцією та законами України.

Закон України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі Закон №1402-VIII ), який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Підстави притягнення судді до дисциплінарної відповідальності встановлені статтею 106 Закону №1402-VIII; зокрема суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження з таких підстав:

- безпідставне затягування або невжиття суддею заходів щодо розгляду заяви, скарги чи справи протягом строку, встановленого законом, зволікання з виготовленням вмотивованого судового рішення, несвоєчасне надання суддею копії судового рішення для її внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень (п. 2 ч. 1 ст. 106);

- допущення суддею поведінки, що порочить звання судді або підриває авторитет правосуддя, зокрема в питаннях моралі, чесності, непідкупності, відповідності способу життя судді його статусу, дотримання інших норм суддівської етики та стандартів поведінки, які забезпечують суспільну довіру до суду, прояв неповаги до інших суддів, адвокатів, експертів, свідків чи інших учасників судового процесу (п. 3 ч. 1 ст. 106).

Згідно з частиною першою статті 107 цього Закону право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа.

Частиною другою статті 107 Закону №1402-VIII визначено, що дисциплінарна скарга подається у письмовій формі та повинна містити такі відомості:

1) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) скаржника, його місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв`язку;

2) прізвище, ім`я, по батькові та посада судді (суддів), щодо якого (яких) подано скаргу;

3) конкретні відомості про наявність у поведінці судді ознак дисциплінарного проступку, який відповідно до частини першої статті 106 цього Закону може бути підставою для дисциплінарної відповідальності судді;

4) посилання на фактичні дані (свідчення, докази), що підтверджують зазначені скаржником відомості.

Дисциплінарна скарга підписується скаржником із зазначенням дати її підписання.

Відповідно до частини п`ятої статті 54 Закону №1402-VIII у разі призначення судді членом Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України він відряджається для роботи в цих органах на постійній основі. За членами цих органів - суддями зберігаються гарантії матеріального, соціального та побутового забезпечення, визначені законодавством для суддів.

Закон України від 21 грудня 2016 року №1798-VIII "Про Вищу раду правосуддя" (далі - Закон №1798-VIII), який визначає статус , повноваження, засади організації та порядок діяльності Вищої ради правосуддя.

Статтею 3 визначено повноваження Вищої ради правосуддя. Так, Вища рада правосуддя:

1) вносить подання про призначення судді на посаду;

2) ухвалює рішення стосовно порушення суддею чи прокурором вимог щодо несумісності;

3) забезпечує здійснення дисциплінарним органом дисциплінарного провадження щодо судді;

4) утворює органи для розгляду справ щодо дисциплінарної відповідальності суддів;

5) розглядає скарги на рішення відповідних органів про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді чи прокурора;

6) ухвалює рішення про звільнення судді з посади;

7) надає згоду на затримання судді чи утримання його під вартою чи арештом;

8) ухвалює рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя;

9) вживає заходів щодо забезпечення авторитету правосуддя та незалежності суддів;

10) ухвалює рішення про переведення судді з одного суду до іншого, рішення про відрядження судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації;

11) ухвалює рішення про припинення відставки судді;

12) погоджує кількість суддів у суді;

13) затверджує Положення про Єдину судову інформаційну (автоматизовану) систему, Положення про Державну судову адміністрацію України та типове положення про її територіальні управління, Положення про Службу судової охорони, Положення про проведення конкурсів для призначення на посади державних службовців у судах, органах та установах системи правосуддя, Положення про Комісію з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя, Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень;

13 -1) затверджує порядок складення відбіркового іспиту та методику оцінювання його результатів, порядок складення кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів, положення про проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді, порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, порядок формування і ведення суддівського досьє (досьє кандидата на посаду судді);

14) погоджує Типове положення про апарат суду, Положення про порядок створення та діяльності служби судових розпорядників;

15) надає обов`язкові до розгляду консультативні висновки щодо законопроектів з питань утворення, реорганізації чи ліквідації судів, судоустрою і статусу суддів, узагальнює пропозиції судів, органів та установ системи правосуддя стосовно законодавства щодо їх статусу та функціонування, судоустрою і статусу суддів;

16) здійснює функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення своєї діяльності; бере участь у визначенні видатків Державного бюджету України на утримання судів, органів та установ системи правосуддя відповідно до Бюджетного кодексу України;

17) затверджує за поданням Державної судової адміністрації України нормативи кадрового, фінансового, матеріально-технічного та іншого забезпечення судів;

18) погоджує в установленому порядку перерозподіл бюджетних видатків між судами, крім Верховного Суду;

19) призначає на посаду та звільняє з посади Голову Державної судової адміністрації України, його заступників;

20) визначає за поданням Голови Державної судової адміністрації України граничну чисельність працівників Державної судової адміністрації України, у тому числі її територіальних управлінь;

20 -1) призначає та звільняє з посад членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

20 - 2) приймає рішення про звільнення членів Вищої ради правосуддя;

21) здійснює інші повноваження, визначені цим Законом та Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно з частиною першою статті 21 Закону №1798-VIII на час виконання повноважень члени Вищої ради правосуддя з числа суддів та прокурорів відряджаються до Вищої ради правосуддя із збереженням за ними посад, які вони обіймали на момент обрання (призначення) членами Вищої ради правосуддя.

Частиною восьмою статті 6 Закону №1798-VIII визначено, що член Вищої ради правосуддя, який є суддею, не може здійснювати правосуддя (крім Голови Верховного Суду).

Дисциплінарне провадження розпочинається за скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарна скарга), поданою відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", або за ініціативою Дисциплінарної палати чи Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у випадках, визначених законом.

Дисциплінарні провадження щодо суддів здійснюють Дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя.

Дисциплінарне провадження включає:

1) попереднє вивчення матеріалів, що мають ознаки вчинення суддею дисциплінарного проступку, та прийняття рішення про відкриття дисциплінарної справи або відмову у її відкритті;

2) розгляд дисциплінарної скарги та ухвалення рішення про притягнення або відмову в притягненні судді до дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарне провадження здійснюється у розумний строк (ст.42 Закону №1798-VIII). Строк здійснення дисциплінарного провадження не повинен перевищувати більше ніж шістдесят днів з моменту отримання дисциплінарної скарги.

З системного аналізу вищенаведених законодавчих норм убачається, що до повноважень Вищої ради правосуддя належить забезпечення здійснення дисциплінарним органом дисциплінарного провадження саме щодо судді.

Як вже вище було зазначено, підставою для звернення до ВРП зі скаргою на члена ВРП Блажівської О.Є. слугувало неналежне, на думку скаржника, виконання покладених на неї обов`язків, зокрема в частині дотримання строку розгляду поданої ним дисциплінарної скарги №М-146/22/7-20 від 14 лютого 2020 року про відкриття дисциплінарного провадження щодо судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Смоковича М.І .

Окрім того, за твердженням позивача, протиправність бездіяльності відповідача полягала у тому, що його скарга щодо порушення дисциплінарного провадження члена ВРП Блажівської О.Є. мала бути повернута відповідно до статті 44 Закону № 1798 -VIII у зв`язку з тим, що дисциплінарна скарга не містить відомостей про ознаки дисциплінарного проступку судді, а таке рішення мав би приймати відповідний член ВРП, який визначений автоматизованою системою для розгляду цієї скарги.

Як убачається зі скарги позивача про порушення членом ВРП Блажівською Н.Є. строку розгляду дисциплінарної скарги, у прохальній частині скарги позивач ОСОБА_1 просив Раду відкрити дисциплінарне провадження саме щодо члена ВРП.

Ураховуючи, що Конституція України, Закони №1402-VIII, №1798- VIII, а також будь-який інший законодавчий акт не містять серед повноважень ВРП притягнення до дисциплінарної відповідальності члена ВРП, у Вищої ради правосуддя були відсутні підстави для розгляду скарги за правилами розгляду дисциплінарних скарг, що передбачені Главою 4 Закону №1798 - VIII, оскільки відповідач, як незалежний конституційний орган державної влади, в силу частини 2 статті 19 Конституції України зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На виконання частини третьої статті 107 Закону №1402- VIII на офіційному вебсайті Вищої ради правосуддя розміщений зразок дисциплінарної скарги, яка має назву «Скарга щодо дисциплінарного проступку судді (суддів) (дисциплінарна скарга)».

Скарга ОСОБА_1 має іншу форму та не відповідає указаному зразку, оскільки має назву - «Скарга про порушення строку розгляду дисциплінарної скарги».

Разом з тим, позивачем формально дотримано вимоги частини другої статті 107 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо відомостей, які повинна містити скарга. Однак, незважаючи на те, що Блажівська О.Є. є суддею, скарга подана стосовно неї як члена ВРП оскільки всі зазначені відомості (правового статусу особи, ознак проступку в діях, фактичних даних) стосуються саме члена ВРП.

Щодо доводів позивача щодо повернення його скарги відповідно до статті 44 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» членом ВРП, який визначений автоматизованою системою для розгляду скарги, колегія суддів зазначає таке.

Згідно зі статтею 32 Закону № 1798-VIII для здійснення розподілу справ у Вищій раді правосуддя, її органах діє автоматизована система розподілу справ (визначення члена Вищої ради правосуддя - доповідача). Положення про автоматизовану систему розподілу справ затверджується Вищою радою правосуддя.

У силу пункту 1.3 Положення про автоматизовану систему, затвердженого рішенням ВРП 16 листопада 2017 року №3689/0/15-17, справи розподіляються між усіма членами Вищої ради правосуддя з урахуванням вимог пунктів 2.5 та 2.6 Положення. При автоматизованому розподілі справ для визначення навантаження члена Вищої ради правосуддя розрахунковий період починається 1 січня кожного року.

При цьому, пп. 6) п. 1.5 визначено, що справи - матеріали стосовно призначення судді на посаду; матеріали стосовно порушення суддею чи прокурором вимог щодо несумісності; скарги на рішення відповідного органу про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді чи прокурора; матеріали стосовно звільнення судді з посади; матеріали стосовно надання згоди на затримання судді чи утримання його під вартою; матеріали стосовно тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя; повідомлення (матеріали) про втручання в діяльність суддів щодо здійснення правосуддя; повідомлення (матеріали) про втручання в діяльність члена Вищої ради правосуддя; матеріали щодо забезпечення незалежності суддів; матеріали стосовно переведення судді з одного суду до іншого та відрядження судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації; матеріали стосовно припинення відставки судді; матеріали стосовно зупинення повноважень члена Вищої ради правосуддя; скарги щодо дисциплінарних проступків суддів (дисциплінарні скарги), дисциплінарні справи; скарги на дії (бездіяльність) осіб, суб`єктом призначення яких є Вища рада правосуддя, та пропозиції Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя, внесені за результатами дисциплінарного провадження стосовно цих осіб; вимога члена Дисциплінарної палати, який не згодний із рішенням Дисциплінарної палати про відмову у відкритті дисциплінарної справи, разом з матеріалами такої справи.

З огляду на те, що до ВРП надійшла скарга про порушення строку розгляду дисциплінарної скарги стосовно члена ВРП Блажівської О.Є. (а не дисциплінарна скарга щодо судді Блажівської О.Є. ), остання, з урахуванням повноважень ВРП, визначених Конституцією України та Законами №1798-VIII, №1402-VIII, не підлягала розгляду ВРП і, відповідно, автоматизованому розподілу.

Посилання позивача на міжнародний досвід щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності членів органу, який здійснює дисциплінарне провадження щодо суддів у Республіці Вірменії, свідчить лише про визначення законодавством країни такої процедури та регламентацію її у Кодексі правосуддя Вірменії. Натомість, Конституцією України та Законами України ВРП не надано повноважень щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності її членів, в тому числі щодо порушення дисциплінарного провадження та розгляду дисциплінарної скарги щодо членів ВРП.

Статтею 40 Конституції України установлено обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб розглядати звернення та надавати обґрунтовану відповідь у строки визначені Законом.

Статтею 20 Закону України «Про звернення громадян» установлено місячний термін розгляду звернень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу ОСОБА_1 було розглянуто відповідно до вимог чинного законодавства і листом, за підписом заступника голови ВРП Маловацького О.В., в межах строку, визначеного Законом України «Про звернення громадян» 13 липня 2020 року, була надана обґрунтована відповідь (вих. № М-3562/3,4,13-26932/0/9-20) з відповідними роз`ясненнями, зокрема про те, що чинне законодавство України не передбачає притягнення членів Вищої ради правосуддя до дисциплінарної відповідальності цим органом.

З урахуванням обставин цієї справи Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду як суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог про визнання протиправною відмову Вищої ради правосуддя розпочати дисциплінарне провадження та розглянути дисциплінарну скаргу позивача щодо судді Блажівської Оксани Євгенівни відповідно до правил розгляду дисциплінарних скарг, передбачених Главою 4 Закону України "Про Вищу раду правосуддя".

За правилами статті 139 КАС України, враховуючи результат розгляду спору, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору за подання цього позову відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262, 266, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправною відмову Вищої ради правосуддя розпочати дисциплінарне провадження та розглянути дисциплінарну скаргу позивача щодо судді Блажівської Оксани Євгенівни відповідно до правил розгляду дисциплінарних скарг, передбачених Главою 4 Закону України "Про Вищу раду правосуддя", відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09 лютого 2021 року.

Головуючий суддя В.Е. Мацедонська

Судді О.В. Кашпур

О.Р. Радишевська С.А. Уханенко

Н.В. Шевцова