Справа № 672/1339/20
Суддя: Федорук І. М.
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№672/1339/20
Провадження №2-а/672/2/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області в складі: головуючої судді Федорук І.М., з участю секретаря судового засідання Ратушняк Л.В., представника відповідача Гладкоскок С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городка Хмельницької області адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника СРПП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області підполковника поліції Садовця Руслана Юрійовича, Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП серії ЕАМ № 3474492 від 24 листопада 2020 року. В обґрунтування вимог посилався на те, що згідно даної постанови він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.132-1 КУпАП, та до нього застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Цю постанову вважає незаконною, оскільки під час розгляду справи не здобуто доказів в підтвердження факту переміщення транспортного засобу, габаритні параметри котрого перевищують нормативні. Крім того, в порушення вимог закону, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу не здійснювався.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги адміністративного позову підтримав.

Начальник СРПП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області підполковника поліції Садовець Р.Ю., належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, подав відзив на позов, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Представник Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, вказуючи, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог закону.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Положеннями ч.1 ст.132-1 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м.

Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування" .

За визначенням, наданим у пункті 2 цього Порядку, габаритно-ваговий контроль-це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; попередній габаритно-ваговий контроль - це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах; точний габаритно-ваговий контроль-визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (пункт 3 Порядку № 879).

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (пункт 6 Порядку № 879).

Відповідно до п. 22 Порядку № 879 у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 2.4-2 ПДР у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

За приписами ч.1 ст. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені, зокрема, статтею 132-1 Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

З системного аналізу викладених норм права вбачається, що у разі неможливості усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, поліцейський проводить тимчасове затримання транспортного засобу, складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу і виносить постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, тобто подальший рух таких транспортних засобів категорично заборонено.

Верховний Суд у постанові від 17 січня 2019 року у справі № 539/655/17 зазначив, що доказом того, що транспортний засіб належить чи не належить до категорії великогабаритних є відповідний документ, який видають посадові особи Укртрансінспекції: акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів, акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, журнал обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 34744792 від 24 листопада 2020 року, винесеної начальником СРПП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області Садовцем Р.Ю., 24 листопада 2020 року о 18 год. 07 хв. в смт.Ярмолинці по вул.Пушкіна, 69, ОСОБА_1 керував комбайном CLAAC із жаткою, д/з НОМЕР_1 , ширина якого становить 5,7 м без відповідного дозволу, погодженого підрозділом Національної поліції, чим порушив вимоги п. 22.5 ПДР .

Як з`ясовано в судовому засіданні, в оскаржуваній постанові відсутні відомості щодо пункту габаритно-вагового контролю, на якому було проведено вимірювання транспортного засобу та за допомогою якого обладнання воно здійснювалось, також відсутні в матеріалах справи і довідки результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця.

В якості доказу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, відповідачем надано матеріали відеозйомки.

З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь - яку фіксацію правопорушення.

Водночас, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України (у редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі) не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі N 524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі N 295/3099/17.

З врахуванням викладеного, наданий відповідачем на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови відеозапис, суд не може визнати належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідачі посилаються на те, що позивач під час розгляду справи визнавав свою вину у порушенні ПДР. Суд вважає, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. Під час розгляду справи суб`єкт владних повноважень у відповідності до вимог ст. 280 КУпАП зобов`язаний з`ясувати усі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке позивачу поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх аспектах.

Таким чином, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови відповідачем не надано .

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, а тому позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови слід задовольнити.

Разом з цим, з врахуванням положень п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суд вважає, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу Національної поліції, а тому відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати відповідні справи про адміністративні правопорушення.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що начальник СРПП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області підполковником поліції Садовець Руслан Юрійович є неналежним відповідачем у даній справі, а тому в позові до останнього слід відмовити. При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, а тому суд був позбавлений можливості отримати згоду позивача на заміну первісного відповідача.

Керуючись ст.ст.72-77, 242, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3474492 від 24 листопада 2020 року, винесену начальником СРПП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області підполковником поліції Садовцем Русланом Юрійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП, скасувати, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.132-1 КУпАП, закрити.

В позові ОСОБА_1 до начальника СРПП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області підполковника поліції Садовця Руслана Юрійовича відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: начальник СРПП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області підполковник поліції Садовець Руслан Юрійович, місце знаходження: 32100, Хмельницька область, смт.Ярмолинці, вул.Петропавлівська,65.

Відповідач: Головне Управління Національної поліції в Хмельницькій області, місце знаходження: 29017, м.Хмельницький, вул.Зарічанська,7, .

Суддя І.М.Федорук