Справа № 425/82/21
Суддя: Коваленко Д. С.
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2021 року Провадження №2-а/425/10/21

Справа№425/82/21

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі: головуючого - судді Коваленка Д.С., секретарка судових засідань - Брудницька О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні зали судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Галкіна Олександра Геннадійовича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, а також закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовом до поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Галкіна Олександра Геннадійовича про скасування постанови про накладення на адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3589721 від 23.12.2020 року та закриття провадження по справі.

Позивач просив розглянути справу без його участі, відповідач подав клопотання, в якому як і позивач, просив справу розглянути без його участі. Відзив на позовну заяву не подав, проти позовних вимог заперечував.

За таких обставин, а також в силу положень частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом - КАС України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Позиції учасників у справі.

Позиція позивача полягала у тому, що 23 грудня 2020 року відповідач дійсно склав відносно нього постанову, якою на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, по справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 Кодексу про адміністративні правопорушення, у зв`язку із тим, що він не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документу на транспортний засіб. Однак вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення зазначений у постанові, оскільки 18 грудня 2020 року о 17 годині 40 хвилин він не керував автомобілем, тобто не був водієм транспортного засобу, а тому і не мав обов`язку надавати для перевірки документи, а також у зв`язку із тим, що справа була розглянута за його відсутності, і йому не було надано можливості скористатися правовою допомогою. Просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення про притягнення його до відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП та закрити провадження у справі.

Позиція відповідача. Відповідач надав в якості доказу диск з аудіо-відеозаписом події, яким на його думку, зафіксовано адміністративне правопорушення. Проти позовних вимог заперечував та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Встановлені судом обставини, на підставі доказів та аргументів сторін.

Враховуючи, що сторони спору доводили свої вимоги та заперечення тільки письмовими та електронними доказами, які є в матеріалах справи, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також в їх сукупності, встановив наступні обставини:

Вісімнадцятого грудня 2020 року, Галкін Олександр Геннадійович , під час несення служби з нагляду за дотриманням учасниками дорожнього руху однойменних правил, перебуваючи в статусі сержанта поліції Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, тобто під час безпосереднього виконання своїх службових обов`язків, підійшов до чоловіка (яким потім виявився ОСОБА_1 ) (а.с.30 - диск). На думку поліцейського, про що він проінформував ОСОБА_1 , той був водієм автомобіля (марки: Renault, моделі: Kangoo), який перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і почав рух так, що це створило небезпеку автомобілю патрульної поліції (а.с.30 - диск).

Представившись, поліцейський повідомив про відеофіксацію, повторив причину звернення та попросив надати для перевірки посвідчення водія і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Однак ОСОБА_1 , повідомив поліцейського про те, що він не є водієм транспортного засобу так як не керував ним, разом з цим ОСОБА_1 попросив поліцейського надати докази на підтвердження того, що саме він був тією особою, що керувала транспортним засобом (а.с.30 - диск).

Але поліцейський почав розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП, і під час розгляду названої справи, ОСОБА_1 було надано відеозапис події (а.с.30 - диск). Після цього він користуючись своїм правом заявив клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку із зверненням за правовою допомогою. Таке клопотання було задоволено і розгляд справи був відкладений на 23.12.2020 року о 08 годині 30 хвилин за адресою місцезнаходження управління поліції в місті Лисичанську. Хоча ОСОБА_1 заперечував проти розгляду справи в місті Лисичанську та просив розглянути справу в місті Рубіжне (тобто, за місцем свого проживання), надане йому запрошення отримав та підписав його. Після чого, поліцейський повідомив ОСОБА_1 про те, що якщо він не з`явиться на розгляд справи, розгляд відбудеться без його участі (а.с. 30-диск).

І у призначений день, 23 грудня 2020 року, за відсутності позивача, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався, і за наслідками розгляду поліцейським була складена постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП (а.с. 30- диск).

Однак вважаючи, що в його діях відсутній склад правопорушення, зазначений у постанові, ОСОБА_1 оскаржив вказану постанову до Рубіжанського міського суду Луганської області (а.с.30 ).

Зміст спірних правовідносин сторін.

Отже, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли публічні правовідносини, в межах яких виник спір, у якому позивач не погодився із рішенням суб`єкта владних повноважень в особі інспектора патрульної поліції, відповідача, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Оцінка суду щодо права.

Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосував наступні норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів:

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами другою і третьою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положення частини 1 статті 284 та частини 1 статті 283 КУпАП передбачають, що постанова у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення виноситься органом (посадовою особою) тільки після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

А в силу положень частини 1 статті 280 цього ж кодексу, при розгляді такої справи орган (посадова особа), у першу чергу, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення.

При цьому встановлення такої обставини, з огляду на зміст статей 251 та 252 КУпАП, здійснюється тільки на підставі оцінки органом (посадовою особою) доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, але керуючись законом і правосвідомістю.

А тут суд враховує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено статтею 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

І, з урахуванням правової природи такого акту як постанова у справі про адміністративне правопорушення, що описана у статтях 283-284 КУпАП, ні орган (чи посадова особа), що розглядали справу про адміністративне правопорушення), ні суд не можуть розглядати і приймати постанову у справі про адміністративне правопорушення, саму по собі, як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки в силу вже вказаних вище положень статті 251 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення до доказів у такій справі не відноситься, а є актом правозастосовчої діяльності.

Разом з цим суд враховує, що в силу положень частини 2 статті 77 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Таким чином, у цій справі, в якій позивач оскаржує постанову відповідача про притягнення його до адміністративної відповідальності, докази правомірності свого рішення повинен надати суду саме відповідач. І зокрема докази того, що позивачем дійсно було вчинено те адміністративне правопорушення, за яке на нього було накладено адміністративне стягнення постановою, яку оскаржує позивач.

Пунктом 2.1. Правил дорожнього руху передбачено, що саме водій (тобто особа, яка керує транспортним засобом) механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс.

А положеннями частини 1 статті 126 КУпАП встановлено, що саме керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), є адміністративним правопорушенням та тягне за собою адміністративну відповідальність.

Але тут суд констатує, що відповідач не надав суду жодних доказів вчинення саме позивачем діяння, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП, у вигляді відсутності у нього саме як водія, який керував 18 грудня 2020 року транспортним засобом марки: RENAULT, моделі: KANGOO (державний номерний знак: НОМЕР_1 ), посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс, як це передбачено пунктом 2.1. «Правил дорожнього руху».

Суд врахував аудіо-відеозапис на диску наданому поліцейським, але вказаний запис спростовує той факт (зазначений у постанові), що саме позивач був водієм транспортного засобу RENAULT KANGOO (державний номерний знак: НОМЕР_1 ), і 18 грудня 2020 року о 17 годині 43 хвилини, в місті Рубіжне, вулиця Мєндєлєєва, 23, він керував транспортним засобом не маючи при собі відповідних документів (а.с.30 - диск).

Згідно даних аудіо-відеозапису, ОСОБА_1 не визнавав факту керування ним автомобілем RENAULT KANGOO (державний номерний знак: НОМЕР_1 ), 18 грудня 2020 року о 17 годині 43 хвилини, в місті Рубіжне по вулиці Мєндєлєєва, із самого початку (а.с. 30 - диск). Сам запис не містить будь-яких даних які б із достовірністю підтверджували факт керування цим автомобілем саме ОСОБА_1 . Більш того, з аудіо-відеозапису вбачається, що в момент спілкування поліцейського з позивачем, в зазначеному автомобілі знаходилась інша особа, що поліцейський взагалі не взяв до уваги (а.с.30 - диск).

Крім того, відповідно до постанови серії ЕАН № 3589721, місцем розгляду справи є місто Рубіжне, Луганської області, вулиця Мєндєлєєва, 23. Але з матеріалів справи вбачається, що після часткового задоволення заявленого ОСОБА_1 клопотання про відкладення розгляду справи, поліцейським було вручено ОСОБА_1 повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції, що знаходиться в місті Лисичанську Луганської області, вулиця Штейгерська, буд. 8, для участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення, призначеної на 23 грудня 2020 року о 08 годині 30 хвилин (а.с. 8). І в матеріалах справи немає жодних доказів того, що ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд його справи у місті Рубіжне. Отже, при розгляді справи його право на участь у розгляді своєї справи, а також право на адвоката, що передбачені статетю 268 КУпАп були грубо порушені.

В силу положень частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

А відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінка суду щодо позовних вимог.

З огляду на це та той факт, що відповідачем не надано суду доказів наявності в діянні позивача 18 грудня 2020 року о 17 годині 43 хвилин по вулиці Мєндєлєєва 23 в місті Рубіжне, складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП, суд погоджується із вимогами позову про необхідність скасування постанови (серії ЕАН № 3589721) від 23 грудня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень. А саму справу слід закрити.

Оцінка і висновок суду щодо судового збору.

Враховуючи, що рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, зокрема на користь позивача, то саме на його користь слід присудити здійснені ним документально підтверджені витрати у виді судового збору в розмірі 454 гривні (а.с.12), за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, як це визначено частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки управління патрульної поліції не має статусу юридичної особи, а є структурним підрозділом цього Департаменту, а поліцейський, який прийняв постанову, що оскаржив позивач, є службовою особою саме Департаменту, структурним підрозділом якого є Управління патрульної поліції в Луганській області.

Отже, керуючись положеннями статей 1,2,7,9,12,14-1,23,33,122,217,222,245-252,254-256,268,276-280,283,284,287-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, положеннями статей 2,4,6,12,32,72-90,241-243,255,257-263,286,292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Галкіна Олександра Геннадійовича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, а також закриття провадження у справі - задовольнити.

Скасувати постанову (серії ЕАН № 3589721) від 23 грудня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, що передбачена частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень, а також закрити справу про адміністративне правопорушення.

За рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження юридичної особи: 03048, м.Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3; ідентифікаційний код юридичної особи: 40108646)стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні, сплачений ним 12 січня 2021 року, квитанція№0.0..1 (код квитанції: 9220-3366-0916-9844), через АТ КБ "ПриватБанк".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів, з дня отримання судового рішення до Першого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Рубіжанський міський суд Луганської області

Суддя Д.С. Коваленко