Справа № 240/21231/20
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Житомир справа № 240/21231/20

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного Управління пенсійного фонду України у Житомирській області у не зарахуванні до трудового стажу періоду роботи в Совхозі "Донецькі зорі" з 19.09.1977 року по 10.05.1979 року, з 22 червня по 19 вересня 1981 року та зобов`язати відповідача зарахувати до трудового стажу роботи вказаний період роботи з дати звернення за призначенням пенсії та здійснити відповідний перерахунок пенсії з врахуванням даного стажу.

В обґрунтування позову зазначає, що має право на зарахування до трудового стажу періоду роботи в Совхозі "Донецькі зорі" з 19.09.1977 по 10.05.1979, з 22 червня по 19 вересня 1981 року.

Ухвалою від 14.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 13.01.2021 справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 04.02.2021 та витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області пенсійну справу ОСОБА_1 , заяву ОСОБА_1 № 46 від 15.01.2020 з доданими до неї документами, за наслідками розгляду якої відповідачем надана відповідь від 04.02.2020 № 5980/03.29.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж (27 років); в трудовій книжці, а саме в записі № 6 (запис про звільнення) не завірений печаткою.

Учасники справи в судове засідання 04.02.2021 не прибули, подали заяви про розгляд справи без їх участі, у зв`язку із чим суд, відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, продовжив розгляд справи в письмовому провадженні.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, ОСОБА_1 15.01.2020 (а.с.67) звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком, за наслідками розгляду якої відповідачем було прийнято рішення від 22.01.2020 (а.с.85) про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 27 років, про що позивача повідомлено листом від 04.02.2020 № 5980/03.29 (а.с.8-9).

Відповідно до вказаних рішень та листа, відповідачем ОСОБА_1 до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності в Совхозі "Донецькі зорі" з 19.09.1977 року по 10.05.1979 року, так як записи в трудовій книжці НОМЕР_1 від 27.08.1977 про роботу не відповідають вимогам п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 17.08.1993 № 110; згідно поданих документів страховий стаж становить 23 роки 11 місяців 24 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком, тому в призначені пенсії відмовлено через відсутність необхідного стажу роботи 27 років.

Позивач вважаючи, що йому безпідставно не зарахували в трудовий стаж періоди роботи в Совхозі "Донецькі зорі" з 19.09.1977 по 10.05.1979 та з 22.06.1981 по 19.09.1981, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до позовної заяви позивач не заперечує, що станом на січень 2020 року він не мав 27 років страхового стажу, а тому, згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не мав права на пенсію за віком.

Як вбачається з наданої відповідачем пенсійної справи ОСОБА_1 (а.с.47-85), відповідачем зроблений розрахунок стажу позивача на день звернення за призначенням пенсії (а.с.81, 84), відповідно до якого страховий стаж складає 24 роки 10 місяців 27 днів і в цей стаж зараховано період роботи з 22.06.1981 по 19.09.1981, тому позовні вимоги щодо зарахування при призначенні пенсії до стажу періоду роботи з 22.06.1981 по 19.09.1981 є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній". Пунктом 1 даного Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф "б" цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Постановою Держкомтруда СРСР від 20.06.1974 № 162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, згідно п. 1.1 якої, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.03.2018 по справі № 233/2084/17, а відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 27.09.1977 (а.с. 11-12), позивач з 19.09.1977 по 10.05.1979 працював в Радгоспі "Донецькі зорі". Вказані записи виконано без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та відповідності дати.

Суд не погоджується з твердженням відповідача, що записи в трудовій книжці НОМЕР_1 від 27.08.1977 про роботу не відповідають вимогам п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 17.08.1993 № 110, так як станом на момент заповнення трудової книжки позивача (1977-1979 роки) вищевказана інструкція не діяла.

Крім того, суд звертає увагу, що трудова книжка НОМЕР_1 від 27.09.1977 оформлена у відповідності до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Держкомтрудом СРСР від 20.06.1974 № 162, з дотриманням вимог п. 2 та 4.1, якими передбачено, що печатка та підпис директора проставляються лише при звільненні особи з підприємства.

З доданої до матеріалів справи трудової книжки вбачається відтиск печатки Радгоспу на записі про звільнення, тобто трудова книжка оформлена у відповідності до вимог законодавства 1979 року.

Отже, трудовою книжкою позивача підтверджено період роботи ОСОБА_1 в Радгоспі "Донецькі зорі" в період з 19.09.1977 по 10.05.1979.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо даних періодів роботи відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги відповідачем.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

За таких обставин, відповідач безпідставно не зарахував до стажу період роботи позивача в Радгоспі "Донецькі зорі" з 19.09.1977 по 10.05.1979, а тому суд приходить до висновку, що позовна заява в даній частині підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про здійснення відповідного перерахунку пенсії з врахуванням даного стажу, то вона не підлягає задоволенню, так як станом на дату звернення до суду позивачу не було призначено пенсію і як наслідок відсутні підстави для перерахунку.

Враховуючи часткове задоволення позову та приписи ст. 139 КАС України, на користь позивача належить стягнути понесені нею судові витрати в сумі 420,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, код 13559341) задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періода роботи з 19.09.1977 по 10.05.1979.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 9.09.1977 по 10.05.1979.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в сумі 420,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк