Справа № 260/2819/20
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 лютого 2021 року м. Ужгород№ 260/2819/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

при секретарі судового засідання Неміш Т.В.

за участю сторін:

позивачів 1, 2: представник - Шпуганич В.П.,

відповідача: представник - не з`явився,

3-іх осіб 1, 2, 3, 4 - не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просила скасувати містобудівні умови та обмеження, видані Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 21 жовтня 2019 року гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 містобудівні умови №211-М на реконструкцію частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння, що затверджені наказом управління №211-М від 21 жовтня 2019 року, реконструкція частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння в АДРЕСА_1 .

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржені містобудівні умови та обмеження надані уповноваженим органом з порушенням будівельних норм та стандартів, зокрема, без врахування мінімально допустимих відстаней від об`єкта, який проектується, що призведе до розширення такого за рахунок двора загального користування. Окрім того, при поданні заяви 3-ми особами зазначено неправдиві відомості щодо існування заїзду з АДРЕСА_2 , що суперечить містобудівній документації на місцевому рівні. Звертає увагу суду на те, що розроблений проект реконструкції не був погоджений з Управлінням культурної спадщини, а також з суміжними землекористувачами і власниками. Тому вважає, що її право як суміжного землекористувача та власника квартири АДРЕСА_3 , підлягає захисту в судовому порядку.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року відкрито провадження у адміністративній справі №260/3118/20.

Окрім того, ОСОБА_2 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просила скасувати містобудівні умови та обмеження №211-М від 21 жовтня 2019 року, видані Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на реконструкцію частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння в АДРЕСА_1 , що затверджені наказом управління № 211-М від 21 жовтня 2019 року.

Мотиви звернення до суду з даним позовом є аналогічними тим, що наводить ОСОБА_1 у своїй позовній заяві.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року відкрито провадження у адміністративній справі №260/3118/20.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року у справі №260/3118/20 об`єднано у одне провадження адміністративні справи №260/3118/20 за позовом ОСОБА_2 до Управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування містобудівних умов та обмежень та №260/2819/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду про відкриття провадження у справі відповідачу серед іншого надано строк для подання відзиву на позов та повідомлено про встановлені нормами ч. 4 ст. 159 КАС України наслідки неподання такого.

Разом з тим, у встановлений судом строк відповідач відзив на позов до суду не надіслав, про поважність причин неподання такого суд не повідомив, про продовження процесуальних строків для подання такого суд не клопотав.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

01 жовтня 2020 року представник 3-ї особи 1 надіслала до Закарпатського окружного адміністративного суду пояснення щодо позову, в яких заявлені позовні вимоги вважає безпідставними. Зокрема, звертає увагу суду на те, що оскаржені містобудівні умови та обмеження від 21.10.2019 не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженому наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 №109, оскільки такий втратив чинність 26 грудня 2017 року. Тому вважає, що нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свою вимогу, здійснена на положеннях вже нечинного законодавства. Вичерпний перелік документів, що повинен надаватися для отримання містобудівних умов та обмежень, а також підстав для відмови у наданні таких наведений в ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011. Вказаними законодавчими вимогами передбачено, що саме уповноважені органи містобудування та архітектури визначають відповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, що є самостійною підставою для відмови у наданні містобудівних умова та обмежень. Разом з тим, жодних доказів на підтвердження наявності вказаних обставин позивач не надав. Більше того, вважає, що зі змісту позовної заяви взагалі не вбачається, в чому саме полягає порушення прав позивача.

05 жовтня 2020 року представник відповідача надіслав на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

02 лютого 2021 року представник 3-ї особи 1 надіслала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, при цьому у задоволенні позову просить відмовити.

В судовому засіданні 03 лютого 2021 року представник позивачів 1 та 2 заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Треті особи 2, 3, 4 в судове засідання 03 лютого 2021 року не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

Розглянувши подані сторонами та 3-іми особами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачів, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 05 жовтня 2019 року ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ) подала начальнику Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради (далі Управління містобудування) заяву, в якій просила надати містобудівні умови та обмеження на проектування об`єкта реконструкції, реставрації та поділу відведення в окреме будинковолодіння на АДРЕСА_4 (арк. спр. 161, т. 1).

Разом з такою було подано, серед іншого, містобудівний розрахунок із техніко-економічними показниками, в якому повідомлено, що будинок, що утвориться в процесі реконструкції, матиме окремий вхід, автономний заїзд із АДРЕСА_2 та нормативної площі земельну ділянку. Так, відповідно до такого розрахунку, заїзд на територію будинку АДРЕСА_1 використати існуючий з АДРЕСА_2 . Згідно з основними техніко-економічними показниками, які характеризують намір забудови, відсоток забудови існуючий (арк. спр. 174 196, т. 1).

Вказана заява разом з ескізом намірів забудови реконструкції з розширенням та надбудовою власного житлового будинку на АДРЕСА_4 були розглянуті на засіданні архітектурно-містобудівної ради при Управлінні містобудування 29 серпня 2019 року, за результатами чого прийнято рішення прийняти такий за основу та рекомендувати Управлінню містобудування надати містобудівні умови та обмеження на проектування.

При цьому, як вбачається з витягу з протоколу №1 від 29.08.2019, комісія при прийнятті вказаного рішення заслухала пояснення автора проекту ОСОБА_6 про містобудівну ситуацію, щільну існуючу житлову малоповерхневу забудову у прохідному дворі, проектну реконструкцію та розширення на власній земельній ділянці з можливістю виведення в окреме будинковолодіння (арк. спр. 172, т. 1).

Наказом Управління містобудування №211-М від 21.10.2019 затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння» АДРЕСА_1 , від 21.10.2019 №147/03-04/19, замовниками якого є ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (арк. спр. 10 11, т. 1).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками відповідно квартири АДРЕСА_3 та гаража, розташованого в спільному дворі будинку АДРЕСА_1 .

Вважаючи, що зазначені містобудівні умови та обмеження видані з порушенням законодавчих норми, в тому числі, державних будівельних норм та стандартів, та у разі реалізації таких у затвердженій редакції призведуть до порушення прав інших співвласників будинку АДРЕСА_1 , позивачі звернулися з даним адміністративним позовом до суду.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011 р. (далі Закон).

П. 8 ч. 1 ст. 1 Закону надано визначення поняттю «містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки», відповідно до якого такими є документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з норм законодавства, чинних на момент їх виникнення.

Порядок видачі та склад містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки врегульований нормами ст. 29 Закону.

Так, зокрема, відповідно до положень зазначеної статті, містобудівні умови та обмеження являються основними складовими вихідних даних разом з технічними умовами та завданнями на проектування, на підставі яких в подальшому розроблюється проектна документація та здійснюється будівництво.

Ч. 2 ст. 29 Закону передбачено, що фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Згідно ч. 3 ст. 29 Закону містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;

2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);

3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000;

4) витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Відповідно до ч. 5 ст. 29 Закону, містобудівні умови та обмеження містять:

1) назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта;

2) інформацію про замовника;

3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні;

4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах;

5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки;

6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону);

7) мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд;

8) планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони);

9) охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж.

Протиправність оскаржених містобудівних умов та обмежень позивачі обґрунтовують тим, що при наданні таких не було враховано мінімально допустимі відстані від об`єкта, який проектується, що призведе до розширення такого об`єкта за рахунок двора загального користування. Окрім того, при поданні заяви 3-ми особами зазначено неправдиві відомості щодо існування заїзду з вул. Фединця, що суперечить містобудівній документації на місцевому рівні.

Оцінюючи наведені позивачами доводи з точки зору їх достатності для скасування наданих 3-м особам містобудівних умов та обмежень, судом встановлено наступне.

На момент звернення 3-х осіб до Управління містобудування об`єкт реконструкції є частиною багатоквартирного житлового будинку, вхід до якого розташований у внутрішньому дворі спільного користування мешканців будинку.

Як вбачається з долученого до заяви 3-ми особами містобудівного розрахунку, проектувальник при визначені основних техніко-економічних показників, які характеризують намір забудови, виходив з існуючого відсотку забудови земельної ділянки (арк. спр. 175, т. 1). Натомість при видачі містобудівних умов та обмежень уповноваженим органом допущено максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки 100%.

В судовому засідання представник позивачів пояснив, що на підставі зазначених містобудівних умов та обмежень 3-і особи розпочали розширення об`єкта реконструкції, забудовуючи при цьому 100% площі власної земельної ділянки. При цьому новозбудований об`єкт буде розташований впритул до території спільного користування мешканців будинку, що значно звузить ширину проходу (до 1 метра), ускладнить можливість пересування мешканців по території двору та призведе до порушення існуючих будівельних норм та стандартів.

З дослідженої судом фотофіксації об`єкта реконструкції вбачається, що внаслідок проведених будівельних робіт, зокрема, прокладання траншеї для облаштування фундаменту розширеного будинку, ширина двору звузилася на третину (арк. спр. 25 27, т. 1).

З огляду на вищенаведене суд вважає, що суцільна забудова земельної ділянки, яка перебуває у власності 3-х осіб, на підставі наданих Управлінням містобудування містобудівних умов та обмежень, створить перешкоди усім мешканцям будинку у користуванні спільним двором, обслуговуванні будинку в цілому та окремих квартир зокрема, експлуатації та обслуговуванні інженерної інфраструктури.

Окрім того, при видачі оскаржених містобудівних умов Управлінням містобудування було враховано надану проектувальником інформацію щодо наявності заїзду на територію будинку з вул. Фединця. Так, зокрема, автор проекту на засіданні архітектурно-містобудівної ради при Управлінні містобудування заявляла, що об`єкт розташований в прохідному дворі.

Разом з тим, судом встановлено факт відсутності заявленого з вул. Фединця проходу, оскільки на місці такого громадянином ОСОБА_7 збудовано будівлю та установлено торгові точки у вигляді торгових столів (арк. спр. 96, 98 100, 143 145, т. 1).

Отже, суд вважає, що при видачі містобудівних умов та обмежень №147/03-04/19 від 21.10.2019 Управління містобудування виходило з наданих заявником та проектувальником недостовірних відомостей.

Відповідно до ч. 8 ст. 29 Закону, скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється, в тому числі, за рішенням суду.

Таким чином, Закон передбачає можливість скасування містобудівних умов та обмежень на підставі рішення суду. В той же час законодавець не обмежує право суду на скасування таких вихідних даних певними виключними підставами, що свідчить про те, що такі можуть бути скасовані також у випадку, які вони суперечать законодавчим вимогам, будівельним нормам та стандартам.

За наслідками розгляду даної адміністративної справи судом встановлено факт надання уповноваженим органом 3-м особам містобудівних умов та обмежень №147/03-04/19 від 21.10.2019 з порушенням будівельних норм та стандартів.

При цьому суд враховує те, що за правилами, встановленими ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Разом з тим, нормами ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача.

Незважаючи на вищезазначені положення процесуального законодавства, Управлінням містобудування не доведено безпідставність аргументів позивачів та відповідність наданих 3-м особам містобудівних умов та обмежень нормам чинного законодавства.

Треті особи також не надали жодних належних та обґрунтованих доказів того, що містобудівні умови та обмеження №147/03-04/19 від 21.10.2019 відповідають законодавчим вимогам, а їх реалізація не порушить права мешканців будинку.

З огляду на встановлені обставини справи та законодавчі норми, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що оскаржені містобудівні умови та обмеження, прийняті з порушенням законодавчих вимог, що регулюють порядок здійснення містобудівної діяльності, а тому підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 1 підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 804,80 грн. В той же час питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору на користь позивача 2 судом не вирішується, оскільки такий звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_6 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради (місцезнаходження: вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ), ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 ) про зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати містобудівні умови та обмеження, видані Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 21 жовтня 2019 року громадянам ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , №147/03-04/19 на реконструкцію частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння в АДРЕСА_1 , що затверджені наказом №211-М від 21 жовтня 2019 року.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради (місцезнаходження: вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

Повний текст рішення виготовлено 12 лютого 2021 року.

СуддяР.О. Ващилін