Справа № 200/1016/21-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про забезпечення позову

11 лютого 2021 р. Справа №200/1016/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хохленкова О.В. розглянувши у в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування вимоги № Ф-410993-46У від 20.11.2019 року про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску, -

УСТАНОВИВ:

27.01.2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування вимоги № Ф-410993-46У від 20.11.2019 року про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску.

Одночасно позивач звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом зупинення примусового стягнення у виконавчому провадженні № 61774135 з виконання вимоги № Ф-410993-46У від 20.11.2019 року виданої Головним управлінням ДПС у Донецькій області, яке перебуває у провадженні Лівобережного відділу ДВС в місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 20 листопада 2019 року № Ф-410993-46У, державним виконавцем Лівобережного відділу ДВС в місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) відкрито виконавче провадження ВП № 61774135.

08 грудня 2020 року державним виконавцем Лівобережного відділу ДВС в місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) було винесено постанову про звернення стягнення заборгованості на підставі спірної вимоги на заробітну плату ОСОБА_1 , яку спрямовано до бухгалтерії ДП «Маріупольський морський торгівельний порт», де він постійно працює.

Таким чином, у випадку незастосування судом заходів забезпечення позову, грошові кошти будуть стягнути з його заробітної плати в рамках виконавчого провадження, що у випадку задоволення його позовних вимог значно ускладнить їхнє повернення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29.01.2021 року позовна заява з доданими до неї матеріалами була залишена без руху і позивачу був наданий термін для усунення недоліків.

Позивач усуну недоліки а надав до суду документи яких не вистачало.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08.02.2021 року суд відкрив спрощене позовне провадження по справі з викликом сторін та призначив судове засідання на 09 березня 2021 року.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає заяву про забезпечення позову не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Забезпечення позову - це вжиття судом до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Необхідно зазначити, що вказані вище підстави є оціночними, а тому необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з наведених вище обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Частиною 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

З аналізу вищенаведеного слідує, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно, загальною вимогою для розгляду і вирішення питання про забезпечення позову за ініціативою позивача можливе лише у разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що наведені позивачем обґрунтування про забезпечення позову шляхом зупинення примусового стягнення з ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 61774135 з виконання вимоги № Ф-410993-46У від 20.11.2019 року виданої Головним управлінням ДПС у Донецькій області, яке перебуває у провадженні Лівобережного відділу ДВС в місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)б до моменту прийняття судом рішення за адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування вимоги № Ф-410993-46У від 20.11.2019 року про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску, мають під собою підстави и мають бути задоволені, тому що позивач ініціювавши судовий розгляд щодо визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску розуміє що розгляд справи займе певний період часу та за цей час можуть наступити негативні наслідки, що може привести до неможливості виконання рішення суду й зробить захист прав заявника неможливими в майбутньому через примусове стягнення недоїмки із єдиного соціального внеску.

Тобто існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі,про що в законі прямо вказано як підстава для забезпечення позову.

У зв`язку із вищевикладеним, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування вимоги № Ф-410993-46У від 20.11.2019 року про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску, задовольнити.

Забезпечити позов шляхом зупинення примусового стягнення у виконавчому провадженні № 61774135 з виконання вимоги № Ф-410993-46У від 20.11.2019 року виданої Головним управлінням ДПС у Донецькій області, яке перебуває у провадженні Лівобережного відділу ДВС в місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) до моменту прийняття судом рішення за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування вимоги № Ф-410993-46У від 20.11.2019 року про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя О.В. Хохленков