Справа № 520/16919/2020
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 лютого 2021 року № 520/16919/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області в якому просить суд :

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 5413 від 21 жовтня 2020 року.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 жовтня 2020 року про призначення йому пенсії за віком з урахуванням його страхового стажу роботи починаючи з 05 лютого 1993 року по 17 серпня 1995 року, де він працював згідно патенту.

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, Майдан Свободи, Держпром 3 під`їзд) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.10.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком в порядку статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням Головного управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області від 21.10.2020 року № 5413 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Дану відмову позивач вважає протиправною, такою, що порушують права позивача на пенсійне забезпечення.

Через канцелярію суду представником відповідача надано відзив на позов, у якому не погодився з позовними вимогами, просив відмовити у їх задоволенні, зазначивши, що після ретельної перевірки наданих позивачем документів для призначення пенсії за віком та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу страховий стаж позивача складає 25 років 4 місяці 1 день. Враховуючи , що у ОСОБА_1 відсутній необхідний страховий стаж, який передбачений відповідно до ст. 26 Закону 1058, Управлінням правомірно прийнято Рішення № 5413 від 21.10.2020 року, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком.

Щодо не зарахування періоду роботи з 05.02.1993 року по 17.08.1995 року згідно патенту, зазначеного в трудовій книжці, управління зазначає наступне:

Відповідно до п. 2.1. ч.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01.01.2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків. Архівним відділом Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області за вих. № 01-51/103 від 12.11.2020 року повідомлено, що в документах архівного фонду Близнюківської селищної ради Близнюківського району Харківської області відомостей про падання патенту ОСОБА_1 з 1993 по 1995 роки не виявлено. Також в документах Державної податкової інспекції по Близнюківському району зазначених відомостей не виявлено. А тому, представник відповідача вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки у позивача відсутній необхідний страховий стаж.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.10.2020 року звернувся Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 5413 від 21 жовтня 2020 року відмовлено в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ..

У своєму рішенні відповідач зазначив, що відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, право на призначення пенсії мають чоловіки, після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу починаючи з 01.01.2020 по 31.12.2020 - не менше 27 років. На підставі наданих документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу на ОСОБА_1 страховий стаж заявника на момент звернення склав 25 років 4 місяці 1 день. Враховуючи, зазначене, вирішено: відмовити в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу передбаченого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Судом встановлено, що позивачу незарахувано страховий стаж за періоду роботи з 05.02.1993 року по 17.08.1995 року, де він працював згідно патенту.

Позивач зазначає, що наявність трудового стажу у нього підтверджено записами у трудовій книжці, яка є основним документом.

Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку, суд повідомляє наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Підпунктами 4, 23 частини 1 Європейської соціальної хартії від 03 травня 1996 року, ратифікованої Законом України Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої) № 137-V 14 вересня 2006 року визначено, що всі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, право на призначення пенсії мають чоловіки, після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу починаючи з 01.01.2020 по 31.12.2020 - не менше 27 років.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - па підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно зі статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, п.п. 1, 2. 27 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У тих випадках, коли в поданому документі про стаж указано лише роки без зазначення точних дат, за дату береться 1 липня відповідного року, а якщо не зазначено число місяця, то ним вважається 15 число відповідного місяця.

Судом встановлено, що трудова книжка позивача НОМЕР_2 містить належним чином оформлені записи про період роботи з 05.02.1993 року по 17.08.19995 року по патенту. Зазначені обставини також підтверджуються актом № 73 перевірки правильності повноти нарахування, своєчасності сплати страхових внесків до Пенсійного фонду та їх витрачання від 14.08.1995 року.

Виходячи з вищевикладеного, суд наголошує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період її роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, суд приходить до висновку, що відповідач приймаючи рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу та не зарахування до стажу його роботи періоди з 05 лютого 1993 року по 17 серпня 1995 року не врахував всіх обставин, які мають значення для прийняття вказаного рішення, з огляду на що воно є необґрунтованим, отже рішення № 5413 від 21 жовтня 2020 року підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, позовні вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 жовтня 2020 року про призначення йому пенсії за віком з урахуванням його страхового стажу роботи починаючи з 05 лютого 1993 року по 17 серпня 1995 року, де він працював згідно патенту є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 5413 від 21 жовтня 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 жовтня 2020 року про призначення йому пенсії за віком з урахуванням його страхового стажу роботи починаючи з 05 лютого 1993 року по 17 серпня 1995 року, де він працював згідно патенту.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн.) 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.