Справа № 620/296/21
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 лютого 2021 року м. Чернігів Справа № 620/296/21

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Тихоненко О.М., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності, протизаконними дії та стягнення коштів,

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виконання Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» про виплату позивачу нарахованої за рішеннями Голови Державної казначейської служби України від 30.11.2017 № 143, від 19.09.2019 № 46 компенсації у розмірі 658,44 грн;

визнати протизаконними дії відповідача щодо відмови у виплаті нарахованої за рішеннями Голови Державної казначейської служби України від 30.11.2017 № 143, від 19.09.2019 № 46 компенсації у розмірі 658,44 грн із посиланням на черговість виплати компенсацій у третю чергу;

визнати, що тривале невиконання відповідачем приписів Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» в частині не виплати нарахованої за рішеннями Голови Державної казначейської служби України від 30.11.2017 № 143, від 19.09.2019 № 46 компенсації у розмірі 658,44 грн становить порушення пункту 1 статті 6, статті 13, пункту 1 Протоколу Першого Конвенції з прав людини та основоположних свобод;

стягнути з Державного бюджету України на користь позивача суму у розмірі 658,44 грн нарахованої рішеннями Голови Державної казначейської служби України від 30.11.2017 № 143, від 19.09.2019 № 46, але не виплаченої компенсації за несвоєчасне виконання судових рішень шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою».

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 дану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з дня вручення ухвали для усунення вказаних в ухвалі недоліків, шляхом надання обгрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду з доказами поважності його пропуску.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ухвала суду про залишення позовної заяви без руху отримана позивачем 29.01.2021.

01.02.2021 на адресу суду позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду, обґрунтовану тим, що по-перше останній намагався вирішити спір поза судовим способом і Державна казначейська служба України не відмовляла у виплаті нарахованої компенсації, а лише посилалась на відсутність коштів і черговість виплат; по -друге у 2020 році ОСОБА_1 стало відомо, що посилання на відсутність коштів і черговість виплат компенсацій за рішеннями Голови Казначейства є протиправними і такими, що не задовольняють вимогам законодавства і фактичним даним. Свідоме порушення Державною казначейською службою України законодавства України і міжнародних договорів стало причиною подання у січні 2021 року позову про встановлення бездіяльності і стягнення коштів. ОСОБА_1 просить поновити строк звернення до суду з огляду на намагання вирішити спір позасудовим шляхом, наявність стійкої судової практики Верховного Суду, прийнятої у 2020 році згідно якої відхилялись посилання Державної казначейської служби України на черговість виплати компенсацій за несвоєчасне виконання судових рішень і на не стачу коштів, визнання Казначейством у листі від 09.07.2020 значного залишку коштів за бюджетними програмами 3504030, НОМЕР_1 і відмову виплатити нараховану компенсацію, викладену у листі від 24.12.2020 із посиланням на черговість виплати і відсутність коштів.

Суд вважає за необхідне зазначити, що в заяві про поновлення строку звернення до суду позивач звертає увагу на практику розгляду відповідних справ по суті та про досудове вирішення спору, при цьому жодним чином не обґрунтовує поважність підстав пропуску строку звернення до суду, оскільки, як встановлено судом про порушення своїх прав останній дізнався ще в 2017, 2019 роках, а звернувся до адміністративного суду із даним позовом лише 20.01.2021, тобто поза межами шестимісячного строку, встановленого частиною 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

А отже, підстави пропуску строку звернення до суду, а саме намагання вирішити спір позасудовим шляхом та наявність стійкої судової практики Верховного Суду при розгляді даної категорії справ по суті не може бути визнана судом поважними.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як слідує з матеріалів справи позивач про порушення своїх прав дізнався з листів Державної казначейської служби України від 01.12.2017 № 5-15/7478-20142 та від 25.10.2019 № 5-12-12/18373.

Отже, позивач з грудня 2017 року та жовтня 2019 року був обізнаний про рішення про виплату компенсації за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, проте активних дій протягом тривалого часу не вчиняв.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» зазначено: заявник не зміг довести, що він вчиняв будь-які кроки, щоб довідатись про стан провадження у його справі, отже його скарга є необґрунтованою, оскільки є невідповідною вимозі «розумного строку».

Таким чином, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами необхідно повернути позивачу.

Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі наведеного та керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності, протизаконними дії та стягнення коштів - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви та позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя О.М. Тихоненко