Справа № 266/5348/20
Суддя: Пантелєєв Д. Г.
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/5348/20
Провадженя№ 2-а/266/4/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Маріуполь Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Пантелєєва Д.Г., при секретарі Широковій Г.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Шимкова Я.Й. про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії АС № від 22.09.2020 року.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив наступне.

13.10.2020 року на адресу державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт», надійшла постанова про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серія АС № від 22.09.2020 року.

Так, з 24.04.2020 року він виконує обов`язки директора державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт».

У зв`язку з виробничою необхідністю він в період з 21.09.2020 року по 23.09.2020 року разом з в.о. начальника юридичної служби Шебанцом Ф.Ф. та водієм автогосподарства ОСОБА_2 перебував у відрядженні у м. Києві.

22.09.2020 року керуючи автомобілем SKODA SUPERB номерний знак НОМЕР_1 , водій автогосподарства ДП «ММТП» ОСОБА_2 , приблизно о 12.30 год. здійснив зупинку за адресою м. Київ, пл. Контрактова, 8, після чого він, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вийшли з транспортного засобу. Проте, повернувшись за 15 хвилин, водій ОСОБА_2 , не знайшов автомобіль на вказаному вище місці і зателефонував за номером 102, де йому повідомили, що автомобіль SKODA SUPERB номерний знак НОМЕР_1 , яким він керував та залишив за адресою м. Київ, пл. Контрактова, 8, у зв`язку з порушенням правил зупинки було евакуйовано на штрафмайданчик за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 19-Б, після чого він одразу направився за вказаною адресою.

Прибувши на штрафмайданчик, ОСОБА_2 заповнив надані йому документи, вказавши всі свої дані та дані автомобілю, а також сплатив 1854, 44 грн., які він вважав, що сплатив у рахунок погашення штрафу та послуг з евакуації автомобілю, після чого забрав автомобіль зі штрафмайданчику.

Він як в.о. директора ДП «ММТП» був обізнаний з ситуацією, що склалася, та вважав, що ОСОБА_2 визнав свою вину у порушенні Правил дорожнього руху та сплатив відповідний штраф. Проте, 19.10.2020 року приступивши до роботи після повернення з лікарняного, дізнався, що на адресу ДП «ММТП» надійшла постанова про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серія АС № від 22.09.2020 року.

Вважає, що постанова від 22.09.2020 року серія АС №, складена головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) Шимковим Я.Й., винесена з порушенням вимог чинного законодавства України, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій та підлягає скасуванню з огляду на наступне.

По-перше, 22.09.2020 року транспортним засобом SKODA SUPERB номерний знак НОМЕР_1 керував ОСОБА_2 , що підтверджується його власними показами, які він дав прибувши на штрафмайданчик, на який було евакуйовано зазначений автомобіль, сплатою коштів з власної картки останнього за евакуацію автомобілю, а також наданими ОСОБА_2 поясненнями адресованими головному інспектору з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у листі від 16.10.2020 року з доданням квитанції про сплату ОСОБА_2 адміністративного штрафу на підставі постанови АС № від 22.09.2020 року.

Постанова про накладення адміністративного стягнення датована 22.09.2020 року, однак згідно з відбитком печатки та роздруківкою з сайту Укрпошти постанова АС № від 22.09.2020 року відправлена Департаментом транспортної інфраструктури ВО КМР (КМДА) (Інспекцією з паркування) лише 05.10.2020 року, тобто через 12 днів після її винесення.

Зазначене вказує на порушення Департаментом транспортної інфраструктури ст. 258 КУпАП в частині терміну надсилання постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В той же час за умовами ч.2 ст. 258 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

А з огляду на те, що він перебував на лікарняному по 16.10.2020 року включно та фактично дізнався про надходження постанови про накладення на нього як в.о. директора ДП «ММТП» адміністративного стягнення лише 19.10.2020 року, а також враховуючи вимоги ст. 279-3 КУпАП (надання особі, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, права звернутися особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надання документу (квитанції) про сплату відповідного штрафу, 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили) та ч. 2 ст. 291 КУпАП, згідно з якою постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, вважає, що ОСОБА_2 дотримані строки на звернення до уповноваженого органу із заявою про визнання факту адміністративного правопорушення.

Отже, вважає, що відповідач, не з`ясувавши всіх обставин справи, безпідставно визнав його винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та, отримавши повідомлення про вчинення вказаного адміністративного правопорушення іншої особою, не вніс відповідні зміни у постанову про накладення адміністративного стягнення від 22.09.2020р. серія АС №.

По-друге, вважає, що автомобіль SKODA SUPERB номерний знак НОМЕР_1 було припарковано у відповідності до правил дорожнього руху.

Разом з тим, належним доказом доведення даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від пішохідного переходу.

Вказане положення узгоджується з висновками зробленими Верховним судом у постанові від 18.07.2019р. по справі №216/5226/16-а.

Однак, в описовій частині постанови головного інспектора з паркування Шимкова Я.Й. відсутні будь-які посилання на заміри відстані від автомобіля до пішохідного переходу, за посиланням в мережі інтернет також відсутні матеріали фото/відеофіксації правопорушення.

По-третє, відповідно до приписів ст. 265-4 КУпАП тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з розділом 7 Положення про Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 19.11.2018 року № 2089 у структурі Департаменту утворюється управління (інспекція) з паркування, положення про яке затверджується наказом Департаменту. У складі управління (інспекції) з паркування Департаменту діють інспектори з паркування.

Інспектори з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту для виконання покладених на них завдань мають право: здійснювати фіксацію порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів у режимі фотозйомки, відеозапису; розглядати справи про адміністративні правопорушення, на розгляд яких їх уповноважено; складати протоколи про адміністративні правопорушення, виносити постанови про накладання адміністративних стягнень, накладати адміністративні стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису); розміщувати на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про накладання адміністративних стягнень або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності.

Проте, автомобіль SKODA SUPERB номерний знак НОМЕР_1 не створював суттєвих перешкод дорожньому руху, а також загрози безпеку руху, посилання на вказані обставини відсутні також і в самій постанові про вчинення адміністративного правопорушення. ОСОБА_2 покинув автомобіль не більше ніж на 15 хвилин, проте за вказаний час інспектор з паркування встиг встановити порушення правил дорожнього руху та евакуювати автомобіль.

З урахуванням викладеного, вважає, що у головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) Шимкова Ярослава Йосиповича були відсутні підстави для евакуації автомобілю SKODA SUPERB номерний знак НОМЕР_1 .

Також вважає, що він не є суб`єктом відповідальності за вказане у постанові від 22.09.2020 року правопорушення.

На підставі зазначеного, вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою судді від 22.10.2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами вимог ст.286 КАС України, призначено судовий розгляд по суті у відкритому судовому засіданні та зобов`язано відповідача надати для огляду в судовому засіданні усі наявні матеріали стосовно вчинення 22.09.2020 року ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, в тому числі відеоматеріали, постанову серії АС № від 22.09.2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП.

24.11.2020 року на адресу суду від відповідача надійшли пояснення, в яких зазначено, що

позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

По-перше, на позивача накладено адміністративне стягнення відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП за порушення п.15.9 «г» ПДР.

По-друге, за приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного стягнення.

Зі змісту матеріалів фото фіксації чітко вбачається, що транспортний засіб SKODA SUPERB номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за Державним підприємством «Маріупольський морський торговельний порт», керівником якого є ОСОБА_1 , зупинено ближче 10 м від пішохідного переходу за адресою: Контрактова площа 8 в м. Києві. Враховуючи те, що в матеріали фото фіксації містять інформацію про обставини події та підтверджують скоєння позивачем адміністративного правопорушення - розміщення транспортного із порушеннями зупинки. Стоянки, проїзду пішохідних переходів, вони мають розглядатися судом як речовий доказ і оцінюватись у визначений процесуальний законом спосіб.

Зазначені речові докази відповідають критеріям належності та допустимості, оскільки одержані з дотриманням закону та містять інформацію про обставини, які мають значення для справи.

По-третє, ч.3 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів.

Суб`єктом правопорушення в цій статті в разі вчинення передбачених частинами першою-третьою цієї статті, зокрема у виді порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - є відповідальна особа, зазначена у ч.1 ст.14-2 КУпАП, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

На виконання приписів чинного законодавства України, відповідачем було здійснено фото фіксацію вказаних обставин в кількості чотирьох зображень з різних ракурсів.

Встановивши відповідальну особу, а саме позивача, за яким зареєстровано транспортний засіб SKODA SUPERB номерний знак НОМЕР_1 , інспектором з паркування винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 22.09.2020 року АС № за порушення вимог ч.3 ст.122 КУпАП.

Позивачем двічі був сплачений зазначений штраф помилково, оскільки після його добровільної сплати в сумі 255 грн., в розумінні вимог ст.300-1 КУпАП вказана постанова вважалась виконаною.

Однак, департамент, на виконання вимог ч.7 ст. 279-1 КУпАП зобов`язаний був направити оскаржувану постанову на адресу відповідальної особи, навіть при її сплаті.

Проте, позивач отримавши оскаржувану постанову засобами поштового зв`язку вже після її винесення помилково сплатив її повторно в сумі 510 грн. Оскаржувана постанова є виконаною ще 22.09.2020 року.

Що стосується аргументів позивача про направлення водієм підприємства ОСОБА_2 на адресу Департаменту листа про заміну відповідальної особи на нього з позивача інформують суд, що вказаний лист не відповідає вимогам ст.279-3 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій ст.14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

ОСОБА_2 у вищезазначеному листі не надав саме згоди на притягнення його до адміністративної відповідальності, виконавши всі інші вимоги ст.279-3 КУпАП, тому були відсутні підстави змінювати суб`єкта адміністративного правопорушення при винесенні оскаржу вальної постанови з позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, головним інспектором повністю дотримані норми чинного законодавства України при винесені постанови.

Таким чином, позивачем не доведено відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та відповідно не спростовано правомірність дій інспектора з паркування при винесенні постанови АС № від 22.09.2020 року.

На підставі зазначеного, просили відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

24.11.2020 року також до суду від представника відповідача надійшло клопотання про заміну належного відповідача у справі №266/5348/20.

30.11.2020 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (пояснення), в якій зазначено наступне.

По-перше, відповідно до вимог ст. 159 КАС України при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у визначених цим Кодексом випадках.

Ч. 4 ст. 159 КАС України встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковане судом як визнання позову.

Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Зі вказаного вбачається, що подання відповідачем пояснень можливо лише з дозволу суду та щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи.

Згідно з ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22.10.2020р. у справі №266/5348/20 відповідачу встановлено за три дні до початку засідання подати суду відзив на позов та докази, у разі заперечення позовних вимог, за наявності.

24.11.2020 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області отримано пояснення Департаменту транспортної інфраструктури щодо позовної заяви у справі №266/5348/20, відзив ані на адресу суду, ані на адресу позивача не надходив, з чого можна зробити висновок про визнання відповідачем позову ОСОБА_1 про скасування постанови від 22.09.2020р. серія АС № про накладення адміністративного стягнення, складеної головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Шимковим Я.Й.

По-друге, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, автомобіль SKODA SUPERB номерний знак НОМЕР_1 було припарковано ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушено ПДР України, а саме п.п.15.9 (г).

Так, відповідно до пп. "г" п.15.9 ПДР України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м. від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

За визначенням п. 1.10 ПДР України пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками, дорожньою розміткою та пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами.

Тобто, з наведеного вбачається, що об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 3 ст. 122 КУпАП є, зокрема, встановлення факту не дотримання водієм під час зупинки перед пішохідним переходом відстані 10 метрів між його транспортним засобом та розміткою цього пішохідного переходу.

При цьому, зазначили, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18 липня 2019 року по справі № 216/5226/16-а, належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від розмітки пішохідного переходу.

Надані відповідачем фотофіксації автомобіля SKODA SUPERB, номерний знак НОМЕР_1 не є неналежним доказом порушення позивачем п.п.15.9 (г) ПДР України, оскільки не містить інформації щодо предмету доказування, зокрема, з даних копій фотофіксації не вбачається, що автомобіль позивача розміщений на відстані менше ніж 10 метрів до дорожньої розмітки 1.14.1 ПДР України.

Разом з тим, з наданих відповідачем світлин вбачається, що автомобіль SKODA SUPERB, номерний знак НОМЕР_1 був припаркований безпосередньо під знаком 1.32 «Пішохідний перехід», наближення до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою.

Згідно з п.1 розділу 33 Правил дорожнього руку попереджувальні знаки, за винятком знаків 1.4.1-1.4.3, 1.29-1.31.6, установлюються поза населеними пунктами на відстані 150-300м, у населених пунктах - на відстані 50-100 м. до початку небезпечної ділянки. У разі потреби знаки встановлюються і на іншій відстані, яка зазначається на табличці 7.1.1.

Таким чином, будь-яких доказів того, що автомобіль SKODA SUPERB, номерний знак НОМЕР_1 був припаркований на пішохідному переході або в зоні ближче 10 метрів від нього, що призвело до порушення Правил дорожнього руху, відповідачем не надано.

Не доведення відповідачем факту порушення позивачем п.п.15.9 (г) ПДР України відповідно свідчить про не доведення факту створення транспортним засобом Позивача суттєвих перешкод дорожньому руху або загрози безпеці руху.

Таким чином, вважає, що відповідачем не надано жодних доказів щодо вчинення Позивачем адміністративного порушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 122 КУпАП.

По-третє, пояснення відповідача та додані до них документи не містять відомостей щодо встановлення особи водія, який здійснив зупинку автомобіля та, на думку Відповідача, вчинив порушення п.п. «г» п. 15.9 Правил дорожнього руху.

Як зазначалось у позовній заяві, 22.09.2020 року транспортним засобом SKODA SUPERB, державний номерний знак НОМЕР_1 керував ОСОБА_2 , який здійснив зупинку за адресою м. Київ, вул. Контрактова площа,8. Вказані обставини підтверджені наданими документами та можуть бути підтверджені показами свідків, зокрема, ОСОБА_2 .

Посилання відповідачем у своїх поясненнях на той факт, що позивачем двічі було сплачено штраф не відповідає дійсності, адже сам він жодного разу не здійснював оплати адміністративного штрафу на підставі постанови від 22.09.2020р. АС №.

До матеріалів справи №266/5348/20 долучені довідка ПАТ «ПУМБ», яка підтверджує, що оплату адміністративного штрафу на штрафмайданчику 22.09.2020 року здійснив ОСОБА_2 з власного рахунку, відкритого у банку.

Також в матеріалах справи наявна квитанція з ПАТ КБ «Приватбанк», що підтверджує оплату штрафу у розмірі 510,00 грн. ОСОБА_2 .

Отже, твердження відповідача про помилкову добровільну оплату штрафу ОСОБА_1 не відповідають дійсності, а також спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

По-четверте, твердження відповідача щодо невідповідності вимогам ст. 279-3 КУпАП заяви ОСОБА_2 про зміну відповідальної особи вважаємо безпідставним та таким, що не відповідає обставинам справи, а невнесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення в частині визначення відповідальної особи вважає протиправною бездіяльністю, за умовами статті 279-3 КУпАП та ч.1 статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

22.09.2020 року ОСОБА_2 , дізнавшись про евакуацію автомобіля SKODA SUPERB, номерний знак НОМЕР_1 на штрафмайданчик, одразу звернувся до уповноваженого органу, заповнив надані йому документи, вказавши всі свої дані та дані автомобілю, а також сплатив кошти за евакуацію автомобілю та сам штраф, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами та спростовує позицію відповідача щодо оплати штрафу ОСОБА_1 , а надсилання 05.10.2020 року постанови про накладення адміністративного стягнення на ім`я ОСОБА_1 свідчить про ігнорування того факту, що вже 22.09.2020 року, відповідачу було відомо, що транспортним засобом SKODA SUPERB, номерний знак НОМЕР_1 керував саме водій автогосподарства ДП «ММТП» ОСОБА_6 , а не позивач.

Тобто, ще 22.09.2020 року ОСОБА_2 виконав вимоги ст. 279-3 КУпАП, а саме- звернувся особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення; зробив заяву, що визнає факт правопорушення; надав згоду на притягнення його до адміністративної відповідальності, що також підтвердив сплатою відповідного штрафу.

Проте, вчинивши протиправну бездіяльність, відповідач не вніс зміни щодо зазначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі, у постанову про накладення адміністративного стягнення, як того вимагає 279-3 КУпАП.

Більш того, ОСОБА_2 , дізнавшись про надходження на адресу державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» постанови про накладення на в.о. директора ОСОБА_1 адміністративного стягнення одразу ж звернувся до уповноваженого органу із відповідною заявою про визнання факту правопорушення, та, вважаючи, що він щось переплутав зі сплатою штрафу 22.09.2020 року, повторно здійснив відповідну оплату у розмірі 510,00 грн.

З викладеного вбачається, що посиланням у поясненнях відповідача на «ненадання згоди ОСОБА_2 на притягнення до адміністративної відповідальності» останній лише намагається виправдати свою бездіяльність.

З урахуванням викладеного, вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення сааме позивачем порушення правил дорожнього руху, та не доведено що позивач є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення.

На підставі зазначеного, просив постанову скасувати, провадження у справі закрити.

30.11.2020 року від представника позивача до суду надійшла заява про виклик свідків.

Ухвалою суду від 01.12.2020 року замінено відповідача у справі №266/5348/20 - Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в особі головного інспектора з паркування Шимкова Я.Й. на Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Викликано учасників справи та свідків.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, при цьому на адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, за участю його представника, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі та від представника також надійшла до суду заява, в якій просила справу розглянути без її участі за наявними в матеріалах справи документами, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, а заяву про виклик свідків залишила без розгляду.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, але в матеріалах справи містяться пояснення, у яких просив суд відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, врахувавши доводи сторін, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, дійсно відповідно до наказів за №№88/в, 89/в від 17.09.2020 року, у зв`язку з виробничою необхідністю направлено в службове відрядження ОСОБА_3 - в.о. начальника юридичної служби, ОСОБА_2 - водія автогосподарства та ОСОБА_1 - в.о. директора ДП «Маріупольський морський торгівельний порт» до м. Києва.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 22.09.2020 року посадова особа відповідача, а саме головний інспектор з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Шимков Я.Й., виніс постанову серія АС №, якою притягнув позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 22.09.2020 року о 12 год. 44 хв. на пл. Контрактовій, 8 в м.Києві у режимі фото/відеозйомки вказаною посадовою особою зафіксовано порушення правил зупинки транспортного засобу марки SKODA SUPERB, номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за ДП «Маріупольський морський торговельний порт», керівником якого є позивач, а саме порушення вимог п.15.9«г» ПДР України, зокрема зупинка ближче 10 метрів від пішохідного переходу, за що передбачена відповідальність згідно з ч.3 ст. 122 КУпАП.

З копії квитанції (інформації про рух коштів ОСОБА_2 ) вбачається, що 22.09.2020 року о 13 год. 57 хв. ОСОБА_2 було здійснено платіжну операцію через термінал у м. Києві на суму 1854,44 грн.

16.10.2020 року ОСОБА_2 надіслано на адресу відповідача заяву про те, що ним були виконані умови ст.279-3 КУпАП і зазначено, що саме ним 22.09.2020 року вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, а також надіслано квитанцію від 16.10.2020 року про повторну сплату штрафу у розмірі 510 грн.

Відповідно до ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

В той же час, за умовами статті 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Вимоги пункту 15.9 «г» ПДР України встановлюють, що зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Разом з тим, згідно з ч.3 ст. 122 КУпАП порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач в своєму адміністративному позові вказав, що постанова посадовою особою відповідача винесена з порушенням вимог чинного законодавства України, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не внесено змін у постанову про накладення адміністративного стягнення від 22.09.2020 року серія АС № стосовно звернення ОСОБА_2 до уповноваженого органу із заявою про визнання факту адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, не наведено заміри відстані на місці вчинення правопорушення, які могли б свідчити про порушення ПДР України, а також у інспектора були відсутні підстави для евакуації автомобілю.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що й підтверджувало б факт зупинки транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 08.02.2018 р. у справі 760/3696/16-а, від 18.07.2019 р. у справі 216/5226/16-а.

Разом з тим, з долучених до пояснень на позов представником відповідача фотографій, а також із змісту самої постанови, не вбачається, що посадовою особою, яка виносила постанову, здійснювались відповідні заміри відстані, при цьому також не вказано назви засобу, за допомогою якого могли б проводитись такі заміри.

При цьому, інших доказів вчинення адміністративного правопорушення, зазначеного у постанові, в порядку ст. 251 КУпАП надано не було.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що посадовою особою відповідача в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винний саме позивач в його вчиненні, чи підлягає він притягненню до адміністративної відповідальності, а також чи мав інспектор законні права здійснювати евакування автомобіля та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, на думку суду, в даному випадку є недоведеним.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В той же час, в порушення вказаних вимог, посадовою особою відповідача не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини справи, що мали значення для її правильного вирішення.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.6 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Однак, з наданих представником відповідача доказів не встановлено факту наявність в діях позивача порушення ПДР України та відповідно й наявності адміністративного правопорушення. При цьому інших доказів в обґрунтування правомірності рішення своєї посадової особи відповідачем не надано.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії АС № від 22.09.2020 року, винесену головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Шимковим Я.Й., якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серія АС № від 22.09.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, винесену головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) Шимковим Ярославом Йосиповичем - скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 420, 40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення суду складено 11.02.2021 року.

Суддя: Д.Г.Пантелєєв