Справа № 173/117/21
Суддя: Бурхан С. М.
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №173/117/21
Провадження №2-а/173/7/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

У складі: головуючої судді Бурхан С.М.

при секретарі Малоок Л.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Галюка Р.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Верхньодніпровського ВП старшого лейтенанта поліції Феденчука Олександра Сергійовича про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2021 року до суду звернувся ОСОБА_1 , з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення до інспектора СРПП Верхньодніпровського ВП старшого лейтенанта поліції Феденчука Олександра Сергійовича.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2021 року позовну заяву по справі було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

На підтвердження сплати судового збору 28 січня 2021 року позивачем надано квитанцію про його сплату.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2021 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін на 10 лютого 2021 року.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить скасувати рішення суб`єкта владних повноважень, а саме: постанову про накладення на нього адміністративного стягнення в сумі 510 грн., по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 722592 від 04 січня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне:

04 січня 2021 року працівником поліції - відповідачем по справі ОСОБА_2 проти нього ОСОБА_1 була винесена Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 722592 (далі-Постанова).

Відповідно до винесеної Постанови позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП України. Як зазначено у Постанові, позивач керував автомобілем марки ВАЗ21121 державний номер НОМЕР_1 з причепом марки ПВА - 2 д/н НОМЕР_2 по вул. Ілляшевської Варвари в с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області не маючи права керування вказаними транспортними засобами (відсутня категорія BE) чим порушив Правила дорожнього руху в частині можливості керування автомобілем з причепом.

Постановою позивачеві було поставлено в обов`язок сплатити грошовий штраф у розмірі 510 грн.

З зазначеною постановою позивач не погодився з наступних підстав:

Працівником поліції - Феденчуком О.С. на місці було винесено постанову серії БАА № 722592 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, надалі КУпАП та накладено штраф у сумі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Вважає, що винесення постанови відносно нього ОСОБА_1 є абсолютно безпідставним, оскільки згідно ч. 2 ст. 126 КУпАП водії транспортних засобів притягуються до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до посвідчення водія НОМЕР_3 від 11.12.2019 року ОСОБА_1 має право керувати транспортними засобами категорій «А, В1, В, Cl, С, НОМЕР_4 », термін дії посвідчення до 11.12.2049 року.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 12.10.2010 року причеп марки ПВА, модель 2, державний номер НОМЕР_2 є причепом легковим (з можливістю керувати ним за наявності водійського посвідчення категорії «В») та має повну масу 750 кг.

Працівник поліції не застосовував жодних технічних засобів при винесенні постанови про адміністративне правопорушення, а саме: не вжив заходів для зважування причепу з метою з`ясування його повної фактичної ваги та не прийняв до уваги відомості про характеристики причепа з свідоцтва про реєстрацію ТЗ.

Відповідно до п. 2.13 Правил дорожнього руху України затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 (в редакції від 05.12.2020 року) право на керування транспортними засобами особам може бути надано:

автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії В1, В, Cl, С), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - з 18- річного віку;

Транспортні засоби належать до таких категорій:

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні з викликом сторін.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить їх захистити.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений даною статтею Кодексу адміністративного судочинства.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що виникає у сфері публічно-правових правовідносин, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04 січня 2021 року серії БАА № 722592 позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн., що підтверджується оригіналом постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП - водії транспортних засобів притягуються до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до підпункту «а» п. 2.1 ПДР України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ст.16 Закону України «Про дорожній рух» - водій зобов`язаний мати при собі і пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 9 КАС України - розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 частини 1 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію» визначено, що Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України - Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з`явився, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.521 КУпАП, в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП не надав.

З наданих позивачем доказів вбачається, що він має право керувати транспортними засобами категорій «А, В1, В, Cl, С, D, СЕ», про що надані відповідні копії посвідчень.

Також ОСОБА_1 надані копії свідоцтв про реєстрацію належних йому транспортних засобів, згідно яких повна маса автомобіля становить 1620 кг та причепа 750 кг, що становить загальну повну масу обох транспортних засобів 2370 кг.

Згідно з вимогами пункту 5 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511) водіям транспортних засобів категорій В, С1, С, D1 і D дозволяється керувати такими засобами також з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів. При цьому водіям транспортних засобів категорії В дозволяється керувати такими засобами з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів.

З вищезазначеного слідує, що загальна повна маса обох транспортних засобів не перевищує 3500 кілограмів та є допустимою для керування водієм транспортних засобів категорії «В».

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі.

Розмір судового збору, який підлягає застосуванню за подання фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908 гривень, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією.

Таким чином, враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Верхньодніпровського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області судовий збір в сумі 908 гривень на користь позивача.

Керуючись ст. 9, 90, 86, 139, 243-246,255, 286 КАС України , - суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Верхньодніпровського ВП старшого лейтенанта поліції Феденчука Олександра Сергійовича про скасування постанови та накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 722592 від 04 січня 2021 року, відносно ОСОБА_1 , винесену інспектором СРПП Верхньодніпровського ВП старшим лейтенантом поліції Феденчуком Олександром Сергійовичем про накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., а провадження закрити, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Верхньодніпровського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) гривень витрат на оплату судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до/або через відповідні місцеві суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Бурхан С.М.