Справа № 200/12309/20-а
Суддя: Бєломєстнов О.Ю.
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

11 лютого 2021 р. Справа №200/12309/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Бєломєстнов О.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Командувача об`єднаних сил про визнання протиправними дій, бездіяльності та наказу, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

30.12.2020 року позивачі - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) звернулися до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Гагаріна, 150а) Командувача об`єднаних сил (місцезнаходження: м. Київ-168, Повітрофлотський проспект, 6), у якій просять:

- визнати протиправними дії Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, що полягали у забороні виїзду з тимчасово окупованої території ОСОБА_1 з 24.06.2020 року по 26.06.2020 року та ОСОБА_2 з 23.06.2020 року по 26.06.2020 року;

- визнати протиправною бездіяльність Командувача об`єднаних сил, що полягала в неприйнятті рішення про пропуск з тимчасово окупованої території ОСОБА_1 з 24.06.2020 року по 26.06.2020 року та ОСОБА_2 з 23.06.2020 року по 26.06.2020 року;

- визнати протиправним наказ Командувача об`єднаних сил № 515 від 22.06.2020 року в частині заборони пропуску через лінію розмежування осіб, які не надали згоду (не мають можливості) встановити електронний сервіс Дій дома;

- стягнути з Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 7500 грн.;

- стягнути з Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн.;

- стягнути з Командувача об`єднаних сил на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 7500 грн.;

- стягнути з Командувача об`єднаних сил на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

Ухвалою суду від 04.01.2021 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачам строк - 10 днів з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

20.01.2021 року суду представник позивачів адвокат Тарасенко О.В. через відділ діловодства та документообігу суду надав документи на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Проте, позивачами були усунені не всі недоліки позовної заяви, через які її було залишено без руху.

З метою забезпечення доступу позивачів до правосуддя ухвалою від 22.01.2021 року судом продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви та запропоновано позивачам впродовж 5 днів з моменту отримання копії ухвали усунути вказані недоліки шляхом зазначення у ній прізвища, ім`я та по батькові, реєстраційного номеру облікової картки платника податків відповідача-2 (у разі якщо такі відомості невідомі - зазначити про це, та надати суду клопотання про витребування відповідних доказів, оформлене за правилами ст. 80 КАС України).

09.02.2021 року представник позивачів адвокат Тарасенко О.В. через відділ діловодства та документообігу суду надав клопотання про усунення недоліків позовної заяви (додаткове). У цьому клопотанні адвокат відмовився від усунення визначених судом недоліків позовної заяви та просив відкрити провадження у справі.

Судом встановлена наявність дефекту форми позовної заяви, який перешкоджає відкриттю провадження у справі та об`єктивно унеможливлює її розгляд у встановлені законом строки.

Таким дефектом є не зазначення у позовній заяві прізвища, ім`я та по батькові одного з відповідачів.

Встановлення конкретної посадової особи, яка повинна виступати відповідачем у справі, та її ідентифікація за прізвищем, ім`ям та по батькові є обов`язковим виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За приписами частин 1, 3 статті 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

У наведених нормах при визначенні адміністративної процесуальної правосуб`єктності відповідачів - суб`єктів владних повноважень застосовується поняття посадова і службова особа органу державної влади.

Кодекс адміністративного судочинства не містить визначення цього поняття.

Тому з урахуванням положень ч. 6 ст. 7 КАС України суд вважає допустимим застосування для цього визначення, яке міститься у примітках до статті 364 Кримінального кодексу України.

Застосування норм кримінального судочинства у адміністративному процесі здійснюється судом за аналогією права виключно з метою встановлення ознак осіб, які відповідають поняттю посадова чи службова особа. Таке не передбачає перенесення в адміністративний процес принципів кримінального судочинства, не стосується презумпцій чи гарантій, які у ньому застосовуються. Використання понятійного апарату, який застосовується у Кримінальному кодексі України, виправдано тим, що він є єдиним законом, який дає визначення вказаних осіб.

Суд додатково звертає увагу на те, що визначення статусу посадова чи службова особа із застосуванням норм іншої галузі права у даній справі не впливає на принципи, якими керується суд у спірних правовідносинах.

Згідно з примітками до статті 364 Кримінального кодексу України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Виходячи з наведеного визначення, посадові чи службові особи - це перш за все фізичні особи, а тому вони мають прізвище, ім`я та по батькові. Наявність у цих фізичних осіб владних управлінських функцій є кваліфікуючою ознакою, однак це не виключає необхідності ідентифікувати їх за прізвищем ім`ям та по батькові.

Необхідність їх зазначення при визначенні відповідача по справі додатково підтверджується змістом пункту 2 частини 5 статті 160 КАС України.

Згідно з ним в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Дана норма є єдиною для всіх сторін - як для позивачів, так і для відповідачів. Вона не виокремлює суб`єктів владних повноважень, не робить для них будь-яких виключень.

З урахуванням наведеного суд не погоджується з представником позивачів, який по суті стверджує, що посада (незалежно від фізичної особи, яка її займає) може бути відповідачем у справі.

На переконання суду прізвище, ім`я та по батькові відповідача - посадової чи службової особи є невід`ємними її ознаками як відповідача - суб`єкта владних повноважень, а тому обов`язково має зазначатися у позовній заяві.

Крім того, як вже зазначалося, у позовній заяві позивачі просили стягнути на їх користь моральну шкоду у розмірі 7 500 грн. та 10 000 грн.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Положеннями статті 1174 Цивільного кодексу України також передбачено, що шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цієї особи.

З наведеного слідує, у разі встановлення судом завдання моральної шкоди фізичній особі рішенням посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, така шкода підлягає стягненню з держави, а не з такої особи.

Відповідачем у таких справах в силу частини 2 статті 25, статті 43 Бюджетного кодексу України має бути центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Ці приписи законодавства відомі суду, представник позивача правильно посилається на них у клопотанні від 3.02.2021. Проте, як вже зазначалося, позивачі просили стягнути завдану їм моральну шкоду не з держави, а саме з Командувача об`єднаних сил. Саме цю особу, а не державний бюджет в особі органу державної казначейської служби, позивачі визначили такою, що повинна відповідати за їх майновими вимогами.

Орган державної казначейської служби може бути належним відповідачем по справі тільки у разі заявлення позовних вимог про стягнення шкоди з Державного бюджету України, але не з конкретної посадової особи, як про це просять позивачі.

Суд звертає увагу, що за приписами частини 2 статті 9 КАС України адміністративна справа розглядається судом в межах позовних вимог.

Вихід за межі позовних вимог на стадії відкриття провадження у справі КАС України не передбачений. Тому суд зобов`язаний забезпечити процесуальну можливість розглянути ті позовні вимоги, які містяться у позовній заяві.

Правомірність таких позовних вимог може бути оцінена тільки за результатами вирішення справи по суті. Процедура їх розгляду вимагає встановлення прізвища, імені та по батькові Командувача об`єднаних сил, з якого персонально позивачі просять стягнути завдану ним шкоду. На стадії відкриття провадження у справі суд не вправі надавати правову оцінку відповідності закону обраного позивачами способу поновлення порушеного права. У зв`язку з цим, суд вимушений забезпечити участь вказаної посадової особи у розгляді справи, для чого формально необхідною є її ідентифікація за прізвищем ім`ям та по батькові.

Такі вимоги зумовлені також змістом виконавчого листа (П.І.Б. чи найменування боржника є обов`язковим його реквізитом), який повинний видати суд у випадку задоволення заявлених позивачами вимог.

Суд наголошує, що вимоги зазначити П.І.Б. відповідача не свідчать про те, що позовні вимоги до нього обов`язково будуть задоволені. В силу формулювання позивачами майнових вимог саме до такого відповідача, суд повинний забезпечити можливість їх розгляду та видачі виконавчого листа як кінцевої стадії судового процесу. Без визначення імені відповідача розгляд справи судом навіть теоретично не може закінчитися стягненням коштів на користь позивачів. Таке не відповідає встановленому статтею 2 КАС України завданню адміністративного судочинства.

Суд не погоджується з твердженням представника позивачів про те, що визначення прізвища, ім`я та по батькові відповідача перетворить спір з ним на приватноправовий. Правова природа спору визначається статусом суб`єктів, що приймають у ньому участь, а також підставою його виникнення.

Що стосується вимоги зазначення у позовній заяві РНОКПП відповідача-2, вона також прямо передбачена пунктом 2 частини 5 статті 160 КАС України та є похідною. Суд припускає можливість відсутності у позивачів відповідних відомостей та пропонував альтернативу такому зазначенню, якою позивачі не скористалися.

Позовні вимоги до Командувача об`єднаних сил, якими суд обмежений на стадії відкриття провадження у справі, викликали необхідність з`ясування його прізвища, ім`я та по батькові. Процесуальної можливості відкрити провадження у справі без встановлення особи відповідача за таких умов у суду немає. Судом вчинялися заходи для забезпечення доступу позивачів до правосуддя - детально обґрунтовувалися та розяснювалися необхідні для цього дії, встановлювався максимальним та потім продовжувався строк для усунення недоліків позовної заяви, що перешкоджали відкриттю провадження у справі. Тільки після остаточної відмови адвоката позивачів виконати вимоги пункту 2 частини 5 статті 160 КАС України суд постановляє дану ухвалу.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи, що позивачем ухвала про залишення позовної заяви без руху не виконана, позовна заява підлягає поверненню.

Суд вважає необхідним роз`яснити позивачам, що згідно з частиною 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Для забезпечення можливості відкриття провадження у справі у такому разі позивачам слід правильно визначити особу, яка має відповідати за майновими вимогами про стягнення завданої моральної шкоди, та зазначити її у позовній заяві у відповідності з вимогами пункту 2 частини 5 статті 160 КАС України.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» в разі повернення заяви сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду. За подання позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 1681,60 грн. кожним, який може бути повернений за клопотанням, що подається до суду окремо.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 169, 243, 248, 293, 295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Командувача об`єднаних сил про визнання протиправними дій, бездіяльності та наказу, стягнення моральної шкоди - повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Бєломєстнов О.Ю.