Справа № 2-а-4453/10/0270
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 р. Справа № 2-а-4453/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича,

при секретарі судового засідання: Олійник Вікторії Валентинівні

за участю представників сторін:

позивача : Дремлюх О.М. - представник за дорученням;

відповідача : Сидоришин М.М. - представник за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до: Хмільницької об`єднаної державної податкової інспекції Вінницької області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № /0, № /0 від 15.10.2010р.

ВСТАНОВИВ :

В листопаді 2010 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся фізична особа - підприємець ОСОБА_1 з позовом до Хмільницької об`єднаної державної податкової інспекції Вінницької області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № /0, № /0 від 15.10.2010р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Хмільницькою ОДПІ, на підставі акту перевірки № 60/17/ НОМЕР_1 від 14.10.2010р., були прийняті податкові повідомлення-рішення № /0 та № /0 від 15.10.2010р., якими ФОП ОСОБА_1 визначені суми податкових зобов`язань, зокрема, по податку на додану вартість в сумі 717 594 грн., з них, 478 396 грн. - за основним платежем, 239 198 грн. - за фінансовими санкціями, по податку з доходів фізичних осіб в сумі 273 375 грн., внаслідок порушення п.п. 9.4. ст. 9, п.п 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок громадян". На думку позивача, вказані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав викладених в адміністративному позові та письмових поясненнях (а.с. 79-82).

Представник відповідача в судовому засіданні не погодився із заявленими позовними вимогами з мотивів, викладених в наданих суду письмових запереченнях (а.с. 74). Крім того, зазначив, що Хмільницька ОДПІ, приймаючи оскаржувані рішення, діяла згідно із нормами чинного законодавства, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Свідок - ОСОБА_2 (головний державний податковий ревізор-інспектор Хмільницької ОДПІ), яка під присягою про кримінальну відповідальність встановлену ст.ст.384, 385 Кримінального кодексу України за завідомо неправдиві показання або за відмову від давання показань з непередбачених законом підстав, підтвердила факти щодо порушень встановлених в ході позапланової перевірки позивача.

Заслухавши пояснення представників сторін та свідка, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

ОСОБА_1 зареєстрований Хмільницькою районною державною адміністрацією Вінницької області як суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа 18.02.2004р. за № 2 000450, перебуває на податковому обліку в Хмільницькій ОДПІ з 19.04.2004р., є платником єдиного податку, що стверджується свідоцтвом про сплату єдиного податку серії НОМЕР_2 з терміном дії - 2010 рік.

На підставі п. 11 ст. 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", відповідно до направлення від 17.09.2010р. № 253 виданого Хмільницькою ОДПІ, головним державним податковим ревізором-інспектором Стройною Людмилою Вікторівною проведена позапланова документальна виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008р. по 30.06.2010р., результати якої знайшли своє відображення в акті № 60/17/ НОМЕР_1 від 14.10.2010р..

Документальною позаплановою перевіркою встановлені порушення СПД ОСОБА_1 :

- п. 9.4 ст. 9, п.п 2.3.1 п. 2.3 ст. 2, п.п. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", занижено податок на додану вартість за період з 01.07.2008р. по 30.06.2010р. на суму 478 396 грн.;

- ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" в результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період що перевірявся на суму 273 375 грн.

На підставі вказаного акту перевірки, Хмільницькою ОДПІ прийняті податкові повідомлення-рішення № /0 та № /0 від 15.10.2010р., якими ФОП ОСОБА_1 визначені суми податкових зобов`язань, зокрема, по податку на додану вартість в сумі 717 594 грн., з них, 478 396 грн. - за основним платежем, 239 198 грн. - за фінансовими санкціями, як то передбачено п.п 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", по податку з доходів фізичних осіб в сумі 273 375 грн..

Вирішуючи спір по суті суд визнає заявлені вимоги позивача щодо скасування прийнятих відповідачем рішень необґрунтованими виходячи з наступного.

Здійснюючи підприємницьку діяльність, позивач займався посередницькою діяльністю, оптовою торгівлею продовольчими товарами, вантажними перевезеннями, орендою автомобілів, зокрема, організовував закупівлю молока від сільгосппідприємств, фермерських господарств і населення та розрахунки за нього, про що 01.07.2008р., 01.01.2009р., 30.12.2009р. були укладені договори на закупівлю молока з ВАТ "Літинський молочний завод".

За умовами цих договорів ФОП ОСОБА_1 (Повірений) за винагороду зобов`язався від імені та за рахунок ВАТ Літинський молочний завод (Довірителя) здійснювати юридичні дії, пов`язані з закупівлею у населення молока за ціною, не нижче узгодженої Сторонами в додатку до цих Договорів. Довіритель зобов`язується сплатити Повіреному винагороду, розмір якої визначено в цих договорах. При укладенні відповідних угод з постачальниками, Повірений зобов`язаний діяти від імені, за рахунок та в інтересах Довірителя як комерційний представник останнього.

На виконання взятих на себе договірних зобов`язань ФОП ОСОБА_1 за рахунок коштів ВАТ «Літинський молочний завод» проводив розрахунки за заготовлене молоко із здавачами та отримував за це від Довірителя винагороду.

Згідно з п.п.9.12.1 п. 9.12 ст.9 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" оподаткування доходів, отриманих фізичною особою від продажу товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також фізичною особою, яка сплачує ринковий збір, здійснюється за правилами, встановленими спеціальним законодавством із цих питань, з урахуванням норм цього пункту.

Таким спеціальним законодавством, зокрема є Указ Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва" від 03.07.1998 №727/98.

Положеннями ст.1 цього Указу передбачено, що спрощена система обліку та звітності запроваджується для таких суб`єктів малого підприємництва, як фізичні особи, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. грн.

Отже, реалізація права суб`єкта малого підприємництва на запровадження спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності залежить від виконання останнім установлених Указом вимог.

В свою чергу, виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб`єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг). Тобто, у разі переходу на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, платником єдиного податку застосовується касовий метод, при якому враховуються всі кошти, що надійшли на розрахунковий рахунок та в касу, незалежно від того куди ці кошти потім розподіляються.

Таким чином, суб`єкт малого підприємництва для оподаткування єдиним податком повинен враховувати всі надходження, отримані на розрахунковий рахунок та в касу від продажу продукції (товарів, робіт, послуг), суми позареалізаційних доходів, виручки від іншої реалізації.

У разі порушення вимог, установлених статтею 1 наведеного Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

Наведені норми, дають суду підстави стверджувати про те, що наявність хоча б однієї з таких підстав як: загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), що перевищує допустимий розмір для платників єдиного податку; здійснення операцій або укладання угод на суму, що перевищує допустимий розмір для підприємців - платників єдиного податку; перевищення обсягу виручки, максимально встановленого для платників єдиного податку; недотримання форми розрахунків - передбачають перереєстрацію платника єдиного податку платником податків на загальних підставах. Недотримання строків такої перереєстрації тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Судом встановлено, що при проведенні перевірки, відповідачем з метою дослідження фактичного об`єму виручки від здійснення господарської діяльності, направлялись запити до ПАТ "Літинський молочний завод" за № 3419/7/17-14 від 11.08.2010р. стосовно надання інформації та копій первинних документів по яких видані кошти за закупівлю молока та комісійну винагороду за надані послуги по закупівлі молока.

Згідно з наданих відповідей ПАТ "Літинський молочний завод" та копій первинних документів щодо отримання ФОП коштів на закупівлю молока та отримання винагороди вбачається, що ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2008р. по 31.12.2008р. отримано виручки в загальній сумі 925 712 грн. 54 коп., з них 226 150 грн. задекларована виручка, за 2009 рік позивачем отримано виручки в загальній сумі 1 267 945 грн. 07 коп., за 2010 рік позивач отримав виручку в загальній сумі 736 343 грн. 79 коп.

Відповідно до п.п. 2.3.1, п.2.3 ст.2 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 №168/98-ВР особа підлягає обов`язковій реєстрації як платник ПДВ у разі коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (робіт), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов`язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300000 грн. (без урахування податку на додану вартість).

Згідно п.п. 7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість": "Датою виникнення податкових зобов`язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

- або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківський установі, що обслуговує платника податку;

- або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Відповідно до п.9.4 ст.9 Закону України "Про податок на додану вартість", якщо особа укладає одну чи більше цивільно-правових угод (договорів), унаслідок виконання яких планується здійснення оподатковуваних операцій, обсяг яких перевищуватиме протягом звітного податкового періоду у два чи більше разів суму, визначену п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст.2 цього Закону, то така особа зобов`язана зареєструватися як платник цього податку до кінця такого звітного податкового періоду.

З огляду на зазначене та відповідно до п.9.4 ст.9, п.п. 2.3.1 п.2.3 ст.2, п.п. 7.3.1 п. 7.3 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" ФОП ОСОБА_1 було занижено податкове зобов`язання по податку на додану вартість за період з 01.07.2008 року по 30.06.2010 року на суму 478 396 грн.

Крім того, відповідно до п. 19.1 ст. 19 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", платники податку зобов`язані вести облік доходів і витрат у обсягах, достатніх для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі коли такий платник податку зобов`язаний цим Законом подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податковий кредит.

Платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов`язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті (п.п 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами").

Судом також встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не подано у визначений строк звітну податкову декларацію про доходи за 2008, 2009 роки та 2 кв. 2010 року.

Враховуючи вказані норми, 15.10.2010р. Хмільницькою ОДПІ були прийняті податкові повідомлення-рішення № /0 та № /0, якими визначена сума податкового зобов`язання по податку на додану вартість в загальному розмірі 717 594 грн. (в т.ч. основний платіж 478 396 грн., штрафна санкція 239 198 грн.) та по податку з доходів фізичних осіб в загальному розмірі (основний платіж) 273 375 грн.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення № /0 та № /0 від 15.10.2010р., є обґрунтованими та правомірними, а Хмільницькою ОДПІ обґрунтовано визначено суму податкового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб та податку на додану вартість, а також правомірно застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції.

За викладених вище обставин в їх сукупності суд дійшов висновку, про відсутність правових підстав для задоволення позову, а тому в позові, з підстав у ньому заявлених слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70, 71, 79, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 186, 255, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, Указом Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб», Декретом Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян», Законом України "Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", Законом України "Про податок на додану вартість", суд -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Хмільницької об`єднаної державної податкової інспекції Вінницької області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № /0, № /0 від 15.10.2010 року - відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови можливо отримати : 20.12.10

Суддя Свентух Віталій Михайлович 14.12.2010