Справа № 752/17263/17
Суддя: Чередніченко Н. П.
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

провадження № 2-ар/752/1/21
УХВАЛА

09.02.2021 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

за участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду в адміністративній справі № 752/17263/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебувала справа № 752/17263/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

В січні 2021 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про роз`яснення судового рішення по адміністративній справі, в якій просив суд надати роз`яснення з перерахунку з 01.01.2016 р. пенсії, відповідно до довідки МВС України № 22/6-4132 від 23.05.2017 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії по визначеному в цій довідці посадовому окладу, окладу за спеціальним званням, надбавкою за стаж служби в поліції із врахуванням надбавки за виконання особливо-важливих завдань у розмірі 50 % визначеного посадового окладу поліцейських, із врахуванням окладу поліцейського з військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років (надбавки за стаж служби в поліції) та премії в розмірі 26 % по відношення до всіх зазначених вище нарахувань, що входять до розрахунку пенсії. В обґрунтування заяви зазначено, що під час виконання рішення суду відповідачем протиправно занижується розмір пенсії позивача шляхом хибного розуміння та трактування рішення суду, що призводить до порушення прав позивача, а тому з метою уникнення непорозумінь щодо виконання рішення суду у даній справі, чіткого визначення порядку обрахунку додаткових видів грошового забезпечення від встановлених окладів грошового утримання, позивач вимушений звернутись до суду із дано заявою.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Судом встановлено, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.11.2017 року, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, було задоволено. Визнано протиправною бездіяльність ГУПФ України в м. Києві щодо не проведення перерахунку йому пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 р. у відповідності до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 на підставі наданої Довідки зі змінами розміру грошового забезпечення від заступника голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України в м. Києві перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900-VIII від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268», починаючи з 1 січня 2016 року без обмеження граничного розміру. Витрати на судовий збір в розмірі 640 грн. стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () - відповідача.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.03.2018 року, виправлено описку, допущену в постанові суду від 20.11.2017 року та третій абзац резолютивної частини викладено в такій редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та на підставі довідки МВС України Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності № 22/6-4132 від 23.05.2017 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року з включенням до сум грошового забезпечення надбавки за особливі завдання 50% та премії 26%, що входять до розрахунку його пенсії без обмеження максимального розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, цільової грошової допомоги, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) та здійснити виплату перерахованої пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900-VIII від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268», починаючи з 1 січня 2016 року без обмеження максимального розміру пенсії.».

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.03.2019 року, заяву позивача (стягувача) ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому листі її правонаступником в адміністративній справі № 752/17263/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, було задоволено. Замінено сторону у виконавчому листі № 752/17263/17, виданому Голосіївським районним судом м. Києва на виконання постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 20.11.2017 року та ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 07.03.2018 року, - в справі № 752/17263/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, а саме: боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (), - на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: 04353, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16).

Постанова та ухвала суду набрали законної сили та сторонами у встановленому законом порядку не оскаржувались.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.03.2020 року, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача Головного управляння Пенсійного фонду України в м. Києві у справі № 752/17263/17, було відмовлено.

Зазначена ухвала сторонами не оскаржувалась та набрала законної сили.

В січні 2021 року заявник звернувся до суду із заявою про роз`яснення рішення суду у даній справі, посилаючись на те, що під час виконання рішення суду відповідачем протиправно занижується розмір пенсії позивача шляхом хибного розуміння та трактування рішення суду, що призводить до порушення прав позивача, а тому з метою уникнення непорозумінь щодо виконання рішення суду у даній справі, чіткого визначення порядку обрахунку додаткових видів грошового забезпечення від встановлених окладів грошового утримання, позивач вимушений звернутись до суду

Перевіряючи обґрунтованість вимог заяви, суд звертає увагу на те, що стаття 254 КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Незрозумілість судового рішення є оцінним поняттям, а доцільність роз`яснення судового рішення приймається на розсуд суду, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв.

Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Тобто, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для осіб, що будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності судового рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Таким чином, виходячи з системного тлумачення положень ст.254 КАС України, роз`яснено може бути рішення чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше.

При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, а тому процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Як зазначено у п. 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» за правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому заява про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Висновки суду щодо способу, строків, порядку виконання рішення є факультативними елементами резолютивної частини рішення, а тому вони можуть виступити предметом роз`яснення лише у тому разі, коли суд закріпив їх у рішення. Якщо ж висновки суду щодо способу виконання у постанові відсутні, то ухвала суду про їх роз`яснення фактично є додатковим рішенням і прямим порушенням ст. 254 КАС України, що забороняє змінювати (в тому числі доповнювати) зміст такої постанови.

При роз`ясненні свого рішення суд в ухвалі з цього приводу викладає більш повно і ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14 жовтня 2009 року у справі № к-18670/07-с.

Суд вважає за необхідне зазначити про те, що постанова суду та ухвала, якою внесено виправлення в постанову суду, - у даній справі є цілком зрозумілими та не потребують роз`яснення.

З резолютивної частини постанови суду та ухвали суду вбачається, що їх текст труднощів для розуміння не викликають, суть є зрозумілою та не двозначною, а тому розширеного тлумачення, шляхом їхроз`яснення та винесення процесуального документу з цього приводу не потребує.

Наведені позивачем у заяві обставини аж ніяк не обґрунтовують необхідність надання роз`яснення резолютивної частини судового рішення, а свідчать про не згоду позивача з діями відповідача під час виконання, останнім, судового рішення, та не є роз`ясненням у розумінні ст. 254 КАС України, в порядку якої звернувся до суду заявник.

Виходячи з вищенаведеного, а також приймаючи до уваги те, що рішення суду ґрунтується на положеннях чинного законодавства, є чітким, зрозумілим та не потребує роз`яснення, а відтак суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду в адміністративній справі№ 752/17263/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини п`ятої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено. Згідно частини першої статті 295 та частини першої статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.П. Чередніченко