Справа № 420/1480/20
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2021-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1480/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморгідробуд» (65032, м. Одеса, просп. Шевченка, 4-А; ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.11.2019р., -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморгідробуд» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.11.2019р.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при проведенні камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток за 2017 рік та 9 місяців 2018 року ТОВ «Чорноморгідробуд» відповідачем допущено порушення ст. 86 ПК України, Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015р., оскільки акт перевірки не містить систематизованого викладу всіх обставин, які необхідно було врахувати при проведенні камеральної перевірки, факти виявлених порушень викладено нечітко, необ`єктивно, без посилання на первинні документи, висновки акта перевірки є некоректними та не містять посилання на норми чинного законодавства. Контролюючим органом не враховано, що ТОВ «Чорноморгідробуд» відкореговано показники податкової звітності при поданні податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 9 місяців 2018 р. (звітна). У рядку 2.1.1 Додатку РІ «Різниці» до податкової декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2018 року ТОВ «Чорноморгідробуд» в показнику «Суми витрат на створення забезпечень (резервів)…» відображається сума +1816007 грн., що свідчить про врахування у податковій звітності у податковому періоді за датою винесення податкового повідомлення-рішення № від 19.11.2019р. (03.07.2018р. третій квартал 2018р.) суми зняття від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток. При цьому зазначено, що, в разі збільшення/зменшення в результаті перевірки сум від`ємного значення з податку на прибуток за попередні звітні періоди, корегування фінансового результату до оподаткування за звітний період, який був охоплений перевіркою, не здійснюється, а від ємне значення підлягає виправленню платником податку в показниках податкової декларації з податку на прибуток, що й було зроблено ТОВ «Чорноморгідробуд».

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № ЕП/3945/20 від 27.03.2020р.), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що Головним управлінням ДПС в Одеській області проведено перевірку звітності з податку на прибуток за 2017р. та 9 місяців 2018р. ТОВ «Чорноморгідробуд». Перевіркою встановлено порушення п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, ст. 135.1 ст. 135 ПК України та Наказу Міністерства України №897 від 20.10.2015р. «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток» та застосовано до ТОВ «Чорноморгідробуд» штрафні санкції на підставі п. 123.1 ст. 123 ПК України. Зокрема, перевіркою показників податкової декларації з податку на прибуток та додатків до неї встановлено заниження об`єкту оподаткування за 2017 рік на суму 20433941 грн., в результаті не виправлення показників декларації з податку на прибуток за результатами документальної планової виїзної перевірки, за наслідками якої складений акт №000486/15-32-14-08 від 19.06.2019р., відповідно до висновків якого за період 01.01.2015 р. по 30.09.2017 р. встановлено завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування на 1816007 грн., яке виникло за рахунок перенесення збитків 2016 року (20433941 грн.) та заниження податку на прибуток на 408631 грн., внаслідок чого було винесено податкове повідомлення - рішення № від 04.07.2018р., яке узгоджено та вручене платнику 04.07.2018 р.

Ухвалою від 25.02.2020р. позов залишено без руху; надано позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

Ухвалою суду від 10.03.2020 р. відкрито провадження в адміністративній справі, визначено, що справа буде розглядатись за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання по справі на 07.04.2020 р .

Ухвалою суду від 07.04.2020р. за клопотанням відповідача зупинено провадження по справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою суду від 29.09.2020р., яка занесена до протоколу засідання, поновлено провадження у справі; відкладено підготовче засідання на 15.10.2020р.

Ухвалою суду від 15.10.2020р. зупинено провадження по справі до 10.11.20р.; призначено підготовче засідання на 10.11.2020 р.

Ухвалою суду від 10.11.2020 р. продовжено строк, на який зупинено провадження в адміністративній справі до 08.12.2020 р.; призначено судове засідання на 08.12.2020 р.

Ухвалою суду від 08.12.2020 р. підготовче провадження в адміністративній справі закрито; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 22.12.2020 р. о 16 год. 30 хв. в режимі відеоконференції за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення EasyCon.

Враховуючи інформацію АТ ДТЕК Одеські електромережі про аварійне відключення електропостачання з 09 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., підготовче засідання, призначене на 22.12.2020 р. 16 год. 30 хв., не відбулось.

Ухвалою суду від 23.12.2020р. зупинено провадження по справі до 25.0.12021 р.; призначено судове засідання на 25.01.2021 р. на 10 год. 00 хв. в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon», яке було перенесено на 02.02.2021р. о 09 год. 15 хв.

До судового засідання 02.02.2021р. усі учасники справи не з`явивись, явку представників не забезпечили, про дату, час та місце проведення останнього повідомлені належним чином та завчасно.

02.02.2021 р. (вх. № 5009/21) від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.

02.02.2021р. (вх. № ЕП/2807/21) від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 12.02.2021р. поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 12.02.2021р. у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи відмовлено.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Головним управлінням ДПС в Одеській області відповідно до п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст. 75, абз. 2 а. 76.3 ст. 76 ПК України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток за 2017 рік та 9 місяців 2018 року ТОВ «Чорноморгідробуд».

За результатами проведеної перевірки складено акт №42/15-53-50-06/36610868 від 10.01.2019р. (а.с. 8-11), відповідно до висновків якого встановлено заниження ТОВ «Чорноморгідробуд» податкового зобов`язання з податку на прибуток за 2017 рік у сумі 2600409 грн.; три квартали 2018 року у сумі 669069 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки податковим органом прийнято, зокрема, податкове повідомлення-рішення № від 19.11.2019р., яким позивачу на підставі акта №42/15-32-50-06/36610868 від 10.01.2019р. та з урахуванням рішення про результати розгляду скарги № 22302/6/99-99-11-04-02-25 від 15.05.2019р. за порушення п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, ст. 135.1 ст. 135 ПК України та Наказу Міністерства України №897 від 20.10.2015р. «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 427735,00 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 342188,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 85547,00 грн. (а.с. 14).

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Таким чином, суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Згідно пп. 16.1.4 п. 16.4 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Пунктом 36.1 ст. 36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

В свою чергу, відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. п. 14.1.156, 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк); податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За приписами абз. 2 а. 76.3 ст. 76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

За змістом пп. 49.18 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;

календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя);

календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року;

календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Так, згідно абз. 1 п.76.3 ст. 76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач проводив камеральну перевірку податкової декларації, тому така перевірка з урахуванням абз. 1 п.76.3 ст. 76 ПК України могла бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Згідно п. 49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;

календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя);

календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року;

календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу;

календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року;

календарному року для платників податку на прибуток для податкової декларації, яка розраховується наростаючим підсумком за рік, - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

З урахуванням наведених приписів, останнім днем граничного строку подання декларації на прибуток за 2017 р. є 01.03.2018р.; останнім днем граничного строку подання декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2018 року 09.11.2018р.

Відтак, відповідно до приписів а. 76.3 ст. 76 ПК України камеральна перевірка податкової звітності з податку на прибуток за 2017 рік могла бути проведена податковим органом виключно до 31.03.2018р., а за 9 місяців 2018 р. до 09.12.2018р.

Як вбачається з матеріалів справи, відзиву на позовну заяву, відповідачем не спростовано доводів позивача щодо недотримання під час перевірки приписів абз. 1 п.76.3 ст. 76 ПК України. Підстав для проведення камеральної перевірки позивача ТОВ «Чорноморгідробуд» відповідачем під час судового розгляду не доведено.

Відповідно до п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Платники податку на прибуток - виробники сільськогосподарської продукції, які обрали річний податковий (звітний) період відповідно до підпункту 137.4.1 пункту 137.4 статті 137 цього Кодексу, фінансовий результат до оподаткування за податковий (звітний) період обчислюють шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування за минулий звітний рік на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя такого року та збільшення на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя поточного звітного року, що визначені відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

За змістом ст. 135.1 ст. 135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Наказом Міністерства України №897 від 20.10.2015р. затверджено форму Податкової декларації з податку на прибуток.

Зі змістом акту перевірки, головним державним ревізором- інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Південного управління у м. Одесі Головного управління ДФС в Одеській області Вахнован Ольгою Іванівною у приміщенні Головного управління ДФС в Одеській області проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток за 2017 рік та 9 місяців 2018 року платника податків на прибуток - ТОВ «ЧОРНОМОРГІДРОБУД» (код 36610868).

Згідно п. 3 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015р. (далі Порядок №727), акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За змістом п. 5 розділу ІІ Порядку №727 факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Проте, відповідачем не дотримано вимог п.п. 3, 5 Порядку №727, оскільки акт перевірки не містить висновку щодо порушення позивачем конкретних норм податкового законодавства, не містить систематизованого викладу всіх обставин, які слід було враховувати під час проведення камеральної перевірки; факти виявлених порушень законодавства з питань податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладено нечітко, не об`єктивно та неповною мірою, без посилань на первинні документи, що підтверджують наявність фактів, що спростовують висновки контролюючого органу.

Згідно матеріалів справи, за результатами документальної планової виїзної перевірки позивача у 2018 році було встановлено завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток за три квартали 2017 року на 1 816 007 грн. та винесене податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 03.07.2018р., яким відповідно визначено суму завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток у розмірі 1816007 грн.

Висновок акту камеральної перевірки базується на тому, що протягом 10 календарних днів, що настали після отримання платником податків вищезазначеного податкового повідомлення - рішення, ТОВ «ЧОРНОМОРГІДРОБУД» не були виправлені показники податкової звітності податку на прибуток.

Відповідач посилається на порушення ТОВ «Чорноморгідробуд» п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, ст. 135.1 ст. 135 ПК України, Наказу Міністерства України №897 від 20.10.2015р. «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток».

Проте, аналіз наведених норм свідчить про безпідставність висновків податкового органу щодо невірного визначення ТОВ «Чорноморгідробуд» об`єкта та бази оподаткування податком на прибуток у 2017р. та за 9 місяців 2018 року.

Так, податковим повідомленням-рішенням № від 03.07.2018р., винесеним за результатами планової виїзної перевірки податковим органом було визначено позивачу суму завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток за 9 місяців 2017 року у розмірі 1816007 грн.

Позивачем акцентовано увагу на тому, що ТОВ «ЧОРНОМОРГІДРОБУД» показники податкової звітності при поданні податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 9 місяців 2018 рік (звітна) (копія декларації та квитанції №2 про прийняття від 06.11.2018р. 13:35 год.) та спробі подати уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 9 місяців 2018 рік (копія декларації та квитанції №2 від 22.12.2018р. 14:33 год.), яка подавалась виключно з метою виправлення рядків у додатку РІ (замість рядку 2.1.1, у якому було відображено зняття від ємного значення у розмірі 1 816 007, це зняття було відображено у рядку 3.2.4 (3 717 052 -1 1816 007= 1 901 045). Проте уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 9 місяців 2018 рік не було прийнято з посиланням на помилку, що за звітний період що уточнюється не подано «Звітного» («Нового Звітного») документу.

Подаючи декларацію з податку на прибуток за 9 місяців 2018р. (а.с. 32-45), ТОВ «ЧОРНОМОРГІДРОБУД» в показниках «Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України (+/-) (код рядка - 03 Р1 декларує суму «-1 901 045 грн.» (а.с. 32).

Згідно абз. 2 п.46.4 ст.46 ПК України, якщо платник податків вважає, що форма податкової декларації, визначена центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, збільшує або зменшує його податкові зобов`язання, всупереч нормам цього Кодексу з такого податку чи збору, він має право зазначити цей факт у спеціально відведеному місці в податковій декларації.

У разі необхідності платник податків може подати разом з такою податковою декларацією доповнення до такої декларації, які складені за довільною формою, що вважатиметься невід`ємною частиною податкової декларації. Таке доповнення подається з поясненням мотивів його подання. Платник податків, який подає звітність в електронній формі, подає таке доповнення в електронній формі.

З урахуваннм приписів п.46.4 ст.46 ПК України, у декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2018р. ТОВ «ЧОРНОМОРГІДРОБУД» зазначено доповнення: з метою відображення коригування витрат в розмірі 1816007 (від`ємне значення), які було знято згідно з актом перевірки від 19.06.18р. №00486/15-32-14- 08/36610868 та ППР від 03.07.18р. №, коригування цих витрат відображено у Додатку РІ у п. 2.1.1, так як формою додатків до декларації не передбачено відповідного пункту для відображення саме таких витрат (зняття від`ємного значення) (а.с. 35).

При цьому, у рядку 2.1.1 Додатку РІ «Різниці» до податкової декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2018 року, ТОВ «ЧОРНОМОРГІДРОБУД» у показнику «Суми витрат на створення забезпечень (резервів)» відображено суму 1 816 007 грн. (а.с. 37), що свідчить про врахування в податковій звітності у податковому періоді за датою винесення податкового повідомлення-рішення № від 03.07.2018р. (03.07.2018р. - третій квартал 2018 р) суми зняття від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток.

За змістом п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Відповідно до п. 49.1 ст. 46 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно п. 50.1 ст. 50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Аналіз наведених норм свідчить, що якщо в результаті перевірки було збільшення /зменшені суми від`ємного значення об`єкту оподаткування з податку на прибуток за попередні звітні податкові періоди (роки) то корегування фінансового результату до оподаткування за звітний період який був охоплений перевіркою, не здійснюється, а від`ємне значення підлягає виправленню платником податку в показниках податкової декларації з податку на прибуток підприємств в наступному звітному (податковому) періоді, що і було здійснено ТОВ «ЧОРНОМОРГІДРОБУД».

При цьому, ТОВ «ЧОРНОМОРГІДРОБУД» також було подано доповнення до декларації з урахуванням приписів п.46.4 ст.46 ПК України з відповідним поясненням та зазначенням відповідної суми від`ємного значення об`єкту оподаткування минулих звітних років та зазначено про такий факт у спеціально відведеній графі в декларації з податку на прибуток підприємств.

При прийнятті рішення суд звертає увагу, що під час прийняття оскаржуваного рішення відповідачем не враховано, що рішенням про результати розгляду скарги №22302/6/99-99-11-04-0225 від 15.05.2019р. ДФС України скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 25.02.2019р. № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на 2927290 грн. та застосування 731823 грн. штрафних санкцій.

З урахуванням наведеного, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства, висновок відповідача щодо заниження ТОВ «Чорноморгідробуд» податкового зобов`язання з податку на прибуток за 2017 рік у сумі 2600409 грн.; три квартали 2018 року у сумі 669069 грн. не знайшов підтвердження під час судового розгляду, що свідчить про протиправність та наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.11.2019р.

Згідно пп.4.14 п.4.1 ст. 4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах, зокрема, на таких принципах як презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

За змістом п. 56.21 ст. 56 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У зв`язку з викладеним, протиправне винесення податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, рішення та вимоги становить втручання у мирне володіння майном суб`єкта господарювання, що порушує статтю 1 Першого протоколу до Конвенції.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п. 110 рішення від 23.07.2002 р. у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки про порушення позивачем вимог закону, і не довів правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень рішення та податкової вимоги, а тому останні підлягають скасуванню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

За приписами ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що при прийнятті рішення суд дійшов висновку про задоволення позову, суд вважає за необхідне, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 139 КАС України, стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Чорноморгідробуд» судовий збір у розмірі 6416,03 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморгідробуд» (65032, м. Одеса, просп. Шевченка, 4-А; ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.11.2019р.,- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 19.11.2019р.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вул. Семінарська, буд. 5; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморгідробуд» (65032, м. Одеса, просп. Шевченка, 4-А; ) судовий збір у розмірі 6416,03 грн. (шість тисяч чотириста шістнадцять гривень 03 коп.).

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.