Справа № 320/7280/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2021-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2021 року № 320/7280/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови №205523 від 32.07.2020 про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 21.07.2020 відповідачем прийнято Постанову №205523 про застосування до нього адміністративного-господарського штрафу в розмірі 8500,00 грн. за порушення абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Зазначив, що 30.07.2020 він отримав оскаржувану постанову рекомендованим листом, однак завчасно про розгляд матеріалів справи про адміністративне правопорушення його не повідомлено. Стверджує, що акт складено за відсутності водія транспортного засобу та в ньому зазначені неіснуючі порушення. Звернув увагу, що в акті відсутня інформація щодо зважування транспортного засобу для належного встановлення порушення законодавства.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити, і зазначає, що відповідно до акту проведення перевірки, позивачем виконувалось вантажне перевезення товару з перевищенням нормативно-вагових параметрів. Зауважив, що зважування транспортного засобу здійснювалося на повіреному належним чином засобі вимірювальної техніки. Наголошує, що позивача була можливість надати відповідні заперечення, якщо б він з`явився на розгляд акту. Тому, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 21.07.2020 №205523 є правомірною та такою, що відповідає вимогам законодавства України, а відтак не підлягає скасуванню.

11.12.2020 до суду надійшла заява про забезпечення позову в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу від 21.07.2020 №205523 у розмірі 8500,00 грн., до набрання законної сили рішенням у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.12.2021 зупинено дію постанови Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу від 21.07.2020 №205523 у розмірі 8500,00 грн., до набрання законної сили рішенням у справі.

Сторони повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового розгляду справи, у судове засідання, призначене на 03.11.2020, не з`явилися, явку своїх представників не забезпечили. Проте, від сторін до суду надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Протокольною ухвалою від 03.11.2020, суд на місці ухвалив на підставі ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205 КАС України подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 31.05.2020 інспекторами Київського міжрегіонального управління Укратрансбезпеки, відповідно до направлення на перевірку №026424 від 22.05.2020, проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт від час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільний транспортом.

Посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укратрансбезпеки, зупинено транспортний засіб марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , транспортний засіб марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску: 2002, належить на праві власності ОСОБА_1 .

Водієм ОСОБА_2 здійснювалося перевезення кукурудзи на підставі товарно-транспортної накладної №1608 від 29.05.2020 та подорожнього листа №143 від 29.05.2020.

Також, за результатами перевірки складений акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом від 31.05.2021 №224394, яким зафіксовано порушення, а саме перевезення вантажу з перевищенням вагового обмеження без відповідног дзволу. Зазначено, що водія з вказаним актом ознайомлено, від пояснень та підпису останній відмовився.

Також інспекторами складено акт №027875 від 31.05.2020 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів на підставі довідки №039985 від 31.05.2020 про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №205523 від 21.07.2020, відповідно до якої на позивача на підставі абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" накладено штраф у розмірі 8500,00 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон №2344-III), Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі Порядок №879)

Згідно до ч. 1 ст.5 Закону № 2344-ІІІ, основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Приписами ст. 6 зазначеного Закону передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 8 вказаного Положення).

Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення габаритно-вагового контролю регламентовано Порядком №879, пунктом 2 якого визначено, що габаритно-ваговий контроль це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотриманий визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно приписів п. 3 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Підпунктом 3 пункту 2 Порядку №879 визначено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2%.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб`єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень передбачено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі Порядок - № 1567).

Згідно із зазначеним Порядком №1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно до п. 15 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону №2344-III документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону №2344-III; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення; відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення визначені ст. 48 Закону №2344-III, а саме автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

У відповідності до ст. 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Абзацом 16 ч. 1 ст. 60 №2344-III передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд відхиляє твердження позивача про те, що законодавством не встановлено Методики зважування, яка б надавала можливість достовірно визначити перевезення вантажу з перевищенням допустимих вагових параметрів, оскільки пункт 19 Порядку №879, яким передбачено, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку, виключено згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №671, яка набрала законної сили 08.09.2017.

Також, суд зазначає, що відсутність такої методики не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, та обов`язку перевізників по внесенню плати за це.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 03.07.2019 у справі №819/1381/16.

Щодо посилання позивача на відсутність інформації в Акті №224934 від 31.05.2020 щодо справності, проведення періодичної перевірки зважувального обладнання суд зазначає наступне.

Пункт 12 Порядку №879 передбачає, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Пунктом 13 Порядку № 879 визначено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

З матеріалів справи вбачається, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснювався за допомогою приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісі 030T-AS2-PWIA, повіреного у встановленому законодавством порядку, що підтверджується копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 22.04.2020 №П0, виданого ДП «КИЇВОБЛСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ». За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ OIML R134-1-2010.

Отже, посилання позивача на відсутність інформації в Акті №224934 від 31.05.2020 щодо справності, проведення періодичної перевірки зважувального обладнання, є безпідставним.

Суд відхиляє твердження відповідача, про те ще водій ознайомлений з актом №224394 від 31.05.2020 виходячи з наступного.

Згідно з пунктами 21, 22 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Акт перевірки водієм транспортного засобу не підписаний. Згідно з приміткою водій з актом ознайомився, від пояснень та підписання акту відмовився.

Позивач заперечує присутність водія під час складання акту та його ознайомлення з ним.

З матеріалів справи вбачається, що водієм здійснювалося перевезення вантажу на підставі ТТН №1608 від 29.05.2020, однак в акті №224394 від 31.05.2020 відсутня інформація щодо номеру товарно-транспортної накладної.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Натомість, відповідачем не надано пояснень та доказів на спростування вказаного. Тому, складений акт від 31.05.2020 №224394 є таким, що складений в порушенням вищезазначеного Порядку №1567, оскільки фактично перевірку проведено формально.

Щодо посилання позивача на неналежне його повідомлення відповідачем про розгляд матеріалів справи про порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом, суд зазначає наступне.

Згідно п.п.26, 27 Порядку №1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідач зазначив, що повідомленням від 14.07.2020 №4630 викликано позивача для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 21.07.2020, вказане повідомлення вручено позивачу 16.07.2020, що підтверджується роздруківкою за штрих кодовим ідентифікатором 828 з веб-сторінки «Трекінг» веб-сайту ПАТ «Укрпошта».

Суд критично ставиться до вказаного, оскільки відповідачем не надано опису вкладення вищевказаного рекомендованого повідомлення.

Таким чином в матеріалах справи відсутні докази вручення позивачу 16.07.2020 саме повідомлення від 14.07.2020 №4630.

За своєю правовою природою, розгляд справи суб`єктом владних повноважень, передбачає ніщо інше, як прийняття ним відповідного рішення, що прямо передбачене Порядку №1567, який закріплює, що під час розгляду справи, за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Тому, твердження відповідача про те, що у позивача була можливість надати відповідні заперечення, пояснення та докази до моменту винесення постанови, якщо б він з`явився на розгляд акту, є необґрунтованими.

Відтак, відповідачем не підтверджено доказами факт виконання покладеного на нього обов`язку щодо належного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи, чим порушено його право бути присутнім під час вирішення питання щодо застосування відносно нього адміністративно-господарського штрафу.

Суд дійшов висновку, що суб`єкт владних повноважень прийняв оскаржену постанову з порушенням права позивача на участь у розгляді справи про накладення на неї штрафу, що, за обставин цієї справи, зумовило помилку при встановленні фактичних обставин та прийняття необґрунтованого рішення.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій при проведенні рейдової перевірки та прийняття оскаржуваної постанови.

Отже, з урахуванням викладеного у сукупності, постанова Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу до ОСОБА_1 від №05523 від 31.07.2020, є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №329 від 13.08.2020

За таких обставин, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті від 21.07.2020 №205523 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ).

3. Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві ) грн. 00 коп. на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.