Справа № 504/1247/20
Суддя: Барвенко В. К.
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 504/1247/20
Провадження № 2-а/504/30/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2021 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді -Барвенко В.К.,

секретаря - Мельниковій В.М., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 10, адміністративну позовну заяву позовом ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , до Первомайського відділу поліції ГУ НП у Миколаївської області, інспектора СРПП Первомайського ВП ГУ НП в Миколаївській області Розмаїта Олена Володимирівна про скасування постанови від 23.04.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

04.05.2020 року (фактична дата поштового відправлення) позивач звернувся із вказаним адміністративним позовом до відповідача.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.05.2020 року позовну заяву залишено без руху, заявнику надано строк на усунення виявлених недоліків.

Станом на 09.06.2020 року позивач недоліки позову усунув, подав уточнену заяву, сплатив судовий збір.

Крім того, в якості співвідповідача позивач визначив Первомайський ВП ГУ НП у Миколаївській області.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.06.2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання в спрощеному порядку.

Станом на 09.02.2021 року до Комінтернівського районного суду Одеської області так і не надійшли письмові заперечення відповідачів на позовну заяву, не додані докази на обрунтування своєї правової позиції.

Сторони повідомлені про дату час та місце проведення судового розгляду, відповідно до ст. 205 КАС України суд вважав можливим розгляд справи за наявними матеріалами.

Позивач подав заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовна заява обгрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав:

23.04.2020 року о 21:55 год інспектором Первомайського ВП ГУ НП у Миколаївській області Розмаїта О.В. складено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у сумі 340 грн. за фактом адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 121 КУпАп у відношенні ОСОБА_1 , зокрема він, 23.04.2020 року о 21:55 год в м. Первомайськ, по вул. Одеській, 137 керував транспортним засобом Форд НОМЕР_2 в темну пору доби на якому не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КупАП), Законом України Про автомобільні дороги, який визначає правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють Правила дорожнього руху (далі ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту,

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. 1.1. ПДР ці Правила відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У п. 1.9. ПДР визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють ПДР України.

Згідно з частиною першою статті 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до підпункту 31.4.3 «в» пункту 31.4 Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, в разі, якщо не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Необхідно враховувати, що п.п. «А» п. 19.1. ПДР вказує, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла, а п.п. «Б» п. 31.6. ПДР вказує, що забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що порушення правил дорожнього руху ним допущено не було, оскільки він не бачив що в нього перегоріла лампочка ближнього світла у лівій фарі, і пояснив інспекторові, що не має можливості замінити лампу у цей самий час.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

В підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідачем не наданий запис з нагрудної камери, інших доказів фіксації правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 р. у справі № 338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Відповідач, як при розгляді справи про адміністративні правопорушення, так і суду, не надав належні і допустимі докази на підтвердження факту вчинення позивачем проступку.

Тобто, доказ на підставі якого прийнята постанова, який підтверджує скоєння позивачем правопорушення є відсутнім.

Інших доказів вчинення правопорушення (обґрунтовані пояснення, пояснення свідків тощо) відповідачем не надано до суду, тобто в матеріалах справи відсутні дані, які б беззаперечно свідчили про те, що позивач вчинив порушення за яке передбачена відповідальність згідно ст.121 КУпАП.

Тобто, доказ на підставі якого прийнята постанова, який підтверджує скоєння позивачем правопорушення є відсутнім.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 26.04.2018 р. у справі № 338/855/17.

Також, суд повторює, що зміст постанови про адміністративну відповідальність має відповідати вимогам, передбаченим статтями 280, 283 КУпАП.

У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Разом з тим, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії БАА№ 430173 не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, не містить взагалі інформацію про будь-яку фіксацію правопорушення.

Правова оцінка наявних у справі доказів винуватості позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення узгоджується із сталою практикою Верховного Суду в аналогічних спорах, викладеною, зокрема у постанові від 24.01.2019р. у справі № 428/2769/17, від 30.05.2018 р. у справі № 337/3389/16-а та від 15.11.2018 року у справі № 524/7184/16-а, які в розумінні вимог ч.1, ч. 2 та ч. 6 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів повинні враховуватися судом при застосуванні таких норм права.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 та ч. 6 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у звязку з чим колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З цих правових підстав оскаржувана постанова має бути скасована.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про скасування постанови і закриття провадження у справі.

Отже позов слід задовольнити лише з цієї підстави.

Розуміння позивачем правил дорожнього руху так, що інспектор, зафіксувавши рух транспортного засобу без робочої лампи ближнього світла у лівій фарі мав би попередити водія, і не складати протокол (виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення) є невірними, оскільки правилами дорожнього руху чітко заборонений рух транспортних засобів із такими технічними недоліками, і таке порушення ПДР неможливо трактувати як малозначне правопорушення.

Суд в даному випадку перевіряє правильність дотримання процесуального закону інспектором при складанні протоколу, і не втручається і дискреційні повноваження інспектора поліції.

В п. 58 Рішення у справі "Серявін та інші проти України" (Заява N 4909/04) від 10 лютого 2010 року Європейський суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Питання судового збору у позові не ставилось.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 139, 241, 257-262, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову БАА№ 430173 від 23.04.2020 року складену інспектором Первомайського ВП ГУ НП у Миколаївській області Розмаїта Оленою Володимирівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 1 КУпАп.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя В.К. Барвенко