Справа № 540/4101/20
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/4101/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Нікітенко А.В.,

за участю:

представника відповідача - Бондарєвої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою, в якій стверджувала, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, своїм рішенням про відмову у поновленні виплати пенсії, грубо порушує її права та законні інтереси та просила шановний суд захистити її права шляхом визнання протиправним та скасування рішення про відмову у поновленні виплати пенсії, визнання бездіяльності Відповідача щодо не поновлення її пенсії - протиправною та зобов`язання його вчинити певні дії - поновити виплату пенсії з 11.09.1997 року.

Печерський районний суд міста Києва у своїй ухвалі від 11.07.2014 року у справі № 757/18591/14-а, на підставі застосування 6-ти місячного строку звернення з відповідним позовом до суду, встановленого ст. 122, 123 (ст.99, 100 у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) КАС України, ухвалив адміністративний позов позивача в частині позовних вимог за період з 11.09.1997 року по 08.01.2014 включно - залишити без розгляду.

Стосовно періоду після 08.01.2014 року, позовні вимоги були розглянуті та задоволені Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2014 року у справі № 757/18591/14-а УПФ України у Центральному районі м. Сімферополя АР Крим було зобов`язано поновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_2 з 08.01.2014 року з проведенням її індексації було вирішено:

Визнати відмову управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Сімферополя АР Крим у поновленні, нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_2 - протиправною.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Сімферополя АР Крим поновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_2 з 08.01.2014 року, з проведенням її індексації.

20.05.2020 року у справі №815/1226/18 Велика Палата ВС дійшла висновку, що статті 122, 123 (ст. 99, 100 у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) КАС України не підлягають застосуванню до спорів, які виникли у зв`язку поновленням виплати раніше призначених (нарахованих) пенсій громадянам України, які проживають за її межами, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 7 жовтня 2009 року № 25-рп/2009.

На підставі викладеного позивач стверджує, що має право на виплату йому недоотриманої пенсії його померлої дружини ОСОБА_2 не тільки з 08.01.2014 року, а і за період з 11.09.1997 по 08.01.2014 року, за який вимоги ОСОБА_2 були залишені без розгляду.

Позивач просить суд:

- визнати рішення, дії чи бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 11.09.1997 року по 08.01.2014 року протиправними та дискримінаційними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області вчинити певні дії - виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію його померлої дружини ОСОБА_2 за період 11.09.1997 по 08.01.2014 року, з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою від 21.12.2020 року позовну заяву було залишено без руху та встановлено строк для усунення її недоліків.

Позивач вимоги суду виконав, недоліки позову усунув.

Ухвалою від 11.01.2021 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 03.02.2021 року.

Ухвалою суду від 27.01.2021 року адміністративну справу вирішено розглядати в режимі відеоконференції.

28.01.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що ОСОБА_2 особисто не зверталася до управління із заявою щодо поновлення виплати пенсії з 11.09.1997 року. Відповідно до пункту 1.7 Порядку 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Оскільки ОСОБА_2 не виконано вимоги Порядку № 22-1 підстав для виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_1 за померлу дружину ОСОБА_2 за період з 11.09.1997 по 08.01.2014 роки в Управлінні немає. В Управлінні відсутні підстави щодо виплати ОСОБА_1 недоотриманої пенсії його померлої дружини ОСОБА_2 за період з 11.09.1997 по 08.01.2014 року, з урахуванням індексації та нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до норм Закону України № 1058. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представників.

Представник відповідача у судовому засіданні по суті позову заперечувала, просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши представника відповідача та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

08 липня 2014 року ОСОБА_2 через свого представника звернулася до Печерського районного суду міста Києва з позовом до управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Сімферополя АР Крим про поновлення виплати пенсії з 11.09.1997 року, з проведенням її індексації і здійснення компенсації витрат частини доходу у зв`язку з несвоєчасною виплатою незаконно не поновленої, не нарахованої та не виплаченої пенсії.

11 липня 2014 року Печерським районним судом міста Києва по справі № 757/18591/14-а винесено ухвалу, якою позовну заяву ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду у Центральному районі м. Сімферополь АР Крим про визнання бездіяльності та дій неправомірними та зобов`язання поновити виплату пенсії за період з 11.09.1997 по 07.01.2014 - залишено без розгляду.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 30.07.2014 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 - відмовлено.

Київським апеляційним адміністративним судом 15 жовтня 2014 року винесено постанову по справі № 757/18591/14-а, якою постановлено апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 30 липня 2014 року задовольнити частково.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 30 липня 2014 року скасувати та ухвалити по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати відмову управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Сімферополя АР Крим у поновленні, нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_2 - протиправною.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Сімферополя АР Крим поновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_2 з 08.01.2014 року з проведенням індексації.

Печерським районним судом м. Києва за результатом розгляду адміністративної справи № 757/18591/14-а за позовом ОСОБА_2 із заявою про заміну відповідача з управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Сімферополя АР Крим на управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області, винесена постанова від 26.02.2015, якою позивачу відмовлено в задоволенні даної заяви.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015 року, постанову Печерського районного суду м. Києва від 26.02.2015 року - скасовано, та задоволено заяву представника позивача про заміну сторони у справі правонаступником, а саме проведено заміну сторони у справі з управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Сімферополя АР Крим на управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області.

На виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2014, Управлінням проведено поновлення раніше призначеної пенсії ОСОБА_2 з 08.01.2014 по 31.01.2016, з урахуванням стажу (15 років 0 місяців 0 днів).

19 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Генічеського районного суду Херсонської області щодо виплати всієї належної пенсії його дружині ОСОБА_2 з 15.10.2014 року і до її смерті.

Генічеським районним судом Херсонської області за результатом розгляду адміністративної справи № 653/2233/16-а за позовом ОСОБА_1 до Генічеського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про зобов`язання вчинити певні дії, винесено постанову від 13.12.2016, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Одеським апеляційним адміністративним судом, винесено постанову № 653/2233/16-а від 12 вересня 2017 року, якою суд постановив рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 13.12.2016 року - скасувати.

Апеляційним судом прийнято нову постанову, якою зобов`язано Генічеське об`єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області провести перерахунок пенсії за віком ОСОБА_2 за період з 15 лютого 2016 року по 02 червня 2016 року (день її смерті) в розмірі, не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до статей 28 та 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", подальшим її перерахуванням у зв`язку зі змінами пенсійного законодавства, з урахуванням фактично виплачених сум, та виплатити ці суми пенсій, не отримані ОСОБА_2 через її смерть, її чоловіку ОСОБА_1 .

На виконання рішення суду від 12.09.2017 Управлінням проведено перерахунок пенсії померлої громадянці ОСОБА_2 , розмір доплати за період з 15.02.2016 по 02.06.2016 склав - 3450 грн. 54 коп.

У грудні 2017 року вказану доплату у сумі 3450 грн 54 коп. за рішенням суду отримав чоловік ОСОБА_1 за померлу дружину ОСОБА_2 .

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 49 Закону № 1058 виплата пенсії ОСОБА_2 припинена (у разі смерті пенсіонера).

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з приписами ч. 1-2 ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Судом встановлено, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 11.07.2014 року у справі № 757/18591/14-а позовну заяву ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Сімферополь АР Крим, Пенсійного фонду України, третя особа - Держава України в особі Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності та дій неправомірними та зобов`язання поновити виплату пенсій за період з 11.09.1997 року по 07.01.2014 року залишено без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду із позовною заявою.

Ухвала Печерського районного суду міста Києва від 11.07.2014 року у справі № 757/18591/14-а набрала законної сили.

У даній позовній заяві ОСОБА_3 просить:

- визнати рішення, дії чи бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 11.09.1997 року по 08.01.2014 року протиправними та дискримінаційними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області вчинити певні дії - виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію його померлої дружини ОСОБА_2 за період 11.09.1997 по 08.01.2014 року, з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, позивачем заявлено позовні вимоги щодо яких є рішення суду, яке набрало законної сили.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Стосовно посилання позивача на рішення Великої Палати ВС від 20.05.2020 року у справі 815/1226/18, відповідно до якого суд дійшов висновку, що статті 122, 123 (ст. 99, 100 у редакції, чинній до 15.12.2017 року) КАС України не підлягають застосуванню до спорів, які виникли у зв`язку з поновленням виплати раніше призначених (нарахованих) пенсій громадянам України, які проживають за її межами, на підставі рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009, суд зазначає, що дане рішення суду не може бути підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з цією позовної заявою.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

У цій ситуації суд виходить з того, що встановлені ухвалою суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, обставини щодо пропуску строку звернення до суду із позовною заявою не доказуються при розгляді іншої справи.

Таким чином, право звернення до суду в загальному порядку могло б належати ОСОБА_2 , а процесуальне правонаступництво на вступ у справу можливе у разі подання спадкодавцем позову за життя, якщо спірні відносини допускають правонаступництво.

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 1, 2 ст.77 КАС України).

З урахуванням системного аналізу правових норм, наведених вище, досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 90, 242 - 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 11 лютого 2021 р.

Суддя С.О. Варняк

кат. 112010200