Справа № 140/12793/20
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року ЛуцькСправа № 140/12793/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

за участю секретаря судового засідання Шепталової А.П.,

представника позивача Пасенка С.А.,

представника відповідача Арендарчука О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування розпорядження та рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» (надалі - ТзОВ «ТД «Аванта», товариство, позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (надалі - ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування розпорядження від 13 серпня 2020 року №63 про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами; рішення від 13 серпня 2020 року №000300-32 про застосування фінансових санкцій у сумі 6800,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що рішення від 13 серпня 2020 року №000300-32 про застосування фінансових санкцій (штрафу) прийняте на підставі абзацу тринадцятого частини другої статті 17 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон №481/95-ВР), за яким до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону (продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років). Рішення про анулювання ліцензії АС 025253 на право торгівлі алкогольними напоями та ліцензії АС 023939 на право торгівлі тютюновими виробами, які видані на місце торгівлі за адресою: місто Луцьк, вулиця Воїнів-Інтернаціоналістів, 7, містить аналогічну аргументацію - у зв`язку із порушенням статті 15-3 Закону №481/95-ВР. Прийняттю спірних рішень передувала фактична перевірка у магазині за вказаною адресою, під час якої відповідач дійшов висновку про факт продажу 11 березня 2020 року алкогольних напоїв та тютюнових виробів неповнолітній особі.

Позивач заперечує як фактичні підстави прийняття спірних рішень, так і правові.

Заперечуючи факт продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів неповнолітній особі, позивач зазначив, що належні докази операції купівлі-продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів відсутні: у фіскальній пам`яті реєстратора розрахункових операцій (РРО) відсутні відомості про таку операцію, відповідний розрахунковий документ (фіскальний чек) також відсутній. Асортимент, кількість та ціни алкогольних та тютюнових виробів, які нібито реалізовані неповнолітній особі, не підтверджено документально. Водночас, у разі продажу товару без видачі чека у касі №1 повинен утворитись надлишок коштів на суму придбаного неповнолітньою особою товару. Проте представники ГУ ДПС у Волинській області відмовились проводити ревізію коштів у касі №1 та така ревізія проведена за власною ініціативою товариства і за її результатами надлишку коштів у касі 11 березня 2020 року не виявлено.

Позивач вважає, що оскільки відсутня розрахункова операція (передача товару від продавця до покупця не відбулася, грошові кошти від покупця до продавця в касу (РРО) не потрапляли), товар (алкоголь та тютюнові вироби), який, як стверджує відповідач, проданий неповнолітній не вилучався (відсутні відомості щодо акцизної марки, штрих-коду марок, які б дозволили ідентифікувати товар), то висновки акта фактичної перевірки про факт продажу алкоголю та тютюнових виробів неповнолітній не підтверджений належними та допустимими доказами.

За таких обставин позивач просив задовольнити позов, скасувавши спірні рішення як протиправні.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження (а.с.41).

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечив (а.с.47-48). В обґрунтування такої позиції вказав, що працівниками ГУ ДПС у Волинській області 11 березня 2020 року було проведено фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює торгівельну діяльність позивач. Актом перевірки від 12 березня 2020 року №03/61/32-05/35495114 встановлено порушення вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон №265/95-ВР) та статті 15-3 Закону №481/95-ВР. За порушення вимог Закону №265/95-ВР на касира ОСОБА_1 11 березня 2020 року складено протокол про адміністративне правопорушення №000086, а за продаж неповнолітній особі алкогольних напоїв та тютюнових виробів працівниками поліції складено протокол №453348. Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності згідно з частиною другою статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Пунктом 2 частини першої статті 15-3 Закону №481/95-ВР заборонено продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років. Порушення цих вимог відповідно до статті 17 цього Закону є підставою для застосування до суб`єктів господарювання фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. Крім того, у разі продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років, статтею 15 Закону №481/95-ВР передбачено анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження.

Відповідач вважає, що встановлені під час фактичної перевірки обставини надавали йому підстави для прийняття рішення про застосування до позивача фінансових санкцій (штрафу) та анулювання ліцензій, а тому в задоволенні позову просив відмовити.

У відповіді на відзив позивач підтримав доводи, викладені у позовній заяві (а.с.86-87). Наголосив, що лише фіскальний касовий чек (його аналог) може бути доказом факту продажу неповнолітній особі алкогольних напої та тютюнових виробів. Водночас, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 листопада 2020 року у справі №161/12856/20 скасовано постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради про притягнення до адміністративної відповідальності касира магазину ОСОБА_1 за частиною другою статті 156 КУпАП згідно з протоколом від 11 березня 2020 року №000086-23, яким зафіксовано факт продажу 11 березня 2020 року алкогольних напоїв та тютюнових виробів неповнолітній особі. Так само постановою Волинського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року у справі №161/4266/20 скасовано постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 квітня 2020 року про притягнення касира ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 155-1 КУпАП на підставі протоколу від 11 березня 2020 року, яким зафіксовано факт продажу товарів 11 березня 2020 року без видачі фіскального касового чека.

Відповідач заперечення на відповідь на відзив не подав.

Ухвалами суду від 05 листопада 2020 року провадження у справі було зупинене до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №161/12856/20 (а.с.113-114), а ухвалою суду від 12 січня 2021 року провадження у справі поновлене (а.с.134).

Ухвалою суду від 12 січня 2021 року (а.с.135) підготовче провадженні у справі закрито та справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив позовні вимоги задовольнити з підстав, наведених у позові, відповіді на відзиві; представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши усні пояснення представників сторін (вступне слово), перевіривши їх доводи у заявах по суті справи письмовими доказами, показаннями свідків, суд встановив такі обставини.

ТзОВ «ТД «Аванта» є юридичною особою, основним видом діяльності якої є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.29). Товариство отримало ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями серії АС №025238 та на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами серії АС №023939 на місце торгівлі: АДРЕСА_1 , магазин (а.с.26-28).

11 березня 2020 року працівниками ГУ ДПС у Волинській області на підставі наказу від 11 березня 2020 року №783 «Про проведення фактичної перевірки» (а.с.96), направлень від 11 березня 2020 року №158, №159 (а.с.94-95) проведено фактичну перевірку магазину за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює торгівельну діяльність ТзОВ «ТД «Аванта». За результатами фактичної перевірки складено акт №03/61/32-05/35495114 від 12 березня 2020 року (дата реєстрації акта перевірки) (а.с.53-56). Як зазначено в акті перевірки (розділ ІІІ), 11 березня 2020 року о 16:15 в магазині за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності посадових осіб, які здійснювали перевірку, неповнолітньою ОСОБА_2 придбано дві пляшки пива «ЕSSА» спеціальне світле зі смаком лайму та м`яти 0,45л 6.5% ціною 19,90 грн за пляшку та одну пачку цигарок «Glamour Super Slims» ціною 46,50 грн на загальну суму 86,30 грн. Операція проведена касиром ОСОБА_1 без застосування РРО та без видачі розрахункового документа встановленого зразка. Під час реалізації зазначеного товару касир магазину про вік особи не запитувала, документ, що підтверджує її особу, не вимагала. Вік ОСОБА_2 встановлено інспектором ювенальної превенції Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - Луцький ВП ГУ НП у Волинській області) старшим лейтенантом поліції Куденьчук Н.А. та згідно з базою «АРМОР» на час перевірки ОСОБА_2 виповнилося повних 17 років. За висновками перевірки (розділ IV акта) мало місце порушення вимог пунктів 1, 2 Закону №265/95-ВР та статті 15-3 Закону №481/95-ВР, а саме факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами особі, яка не досягла 18 років. Матеріали справи містять акт відмови від підписання акта перевірки та отримання другого примірника уповноваженими особами позивача від 11 березня 2020 року №17/03-20-32-05-15 (а.с.57).

На підставі акта перевірки, яким встановлено факт продажу неповнолітній особі алкогольних напоїв та тютюнових виробів, ГУ ДПС у Волинській області прийняло рішення від 13 серпня 2020 року №000300-32 про застосування до ТзОВ «ТД «Аванта» фінансових санкцій у сумі 6800,00 грн згідно з абзацом тринадцятим статті 17 Закону №481/95-ВР (а.с.15), а також розпорядження від 13 серпня 2020 року №63 про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями серії АС №025238 та на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами серії АС №023939 (а.с.16).

Незгода позивача із цими рішеннями стала підставою для їх оскарження у судовому порядку.

При вирішенні спору суд виходить з того, що частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок суб`єкта владних повноважень діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Пунктом 2 частини першої статті 15-3 Закону №481/95-ВР (тут і надалі в редакції Закону станом на 11 березня 2020 року) встановлено заборону на продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно з частиною четвертою статті 15-3 Закону №481/95-ВР продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку. У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

Статтею 15 Закону №481/95-ВР обумовлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю. Ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження, зокрема, на підставі порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях;

Відповідно до абзацу тринадцятого частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів: у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - у розмірі 6800,00 грн.

Отже, норми статті 15 та частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР у разі порушення суб`єктом господарювання заборони на продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років, передбачають настання для такого суб`єкта господарювання негативних наслідків - анулювання ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та/або тютюновими виробами та накладення штрафу у розмірі 6800,00 грн.

Разом з тим, передумовою для застосування таких санкцій є встановлення факту здійснення операції купівлі-продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних напоїв, слабоалкогольних напоїв, вина столового або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18-річного віку.

Як встановлено судом, відповідач при прийнятті спірних рішень керувався актом фактичної перевірки, письмовими поясненнями касира ОСОБА_1 (додаток до акта перевірки - а.с.58) та повідомленням адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради від 13 травня 2020 року №3.2-4/2145/2020 про притягнення касира ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 156 КУпАП (а.с.59).

У письмовому поясненні від 11 березня 2020 року ОСОБА_1 зазначила, що продала дві пляшки пива «ESSA» за ціною 19,90 грн та пачку цигарок «Glamur» за ціною 46,50 грн особі, якій, як виявилося, не виповнилося 18 років, при цьому чек на покупку вона роздрукувати не встигла.

За фактом продажу товару без видачі розрахункового документа головним державним ревізором-інспектором ГУ ДПС у Волинській області Якобчуком О.А., який проводив фактичну перевірку, складено протокол про адміністративне правопорушення №000086-32 про вчинення касиром магазину «Еко маркет» ОСОБА_1 11 березня 2020 року о 16:15 правопорушення, передбаченого частиною першою статті 155-2 КУпАП (порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг), що полягає у непроведенні через РРО суми покупки та невидачі касового чека (а.с.89). При цьому протокол містить посилання на акт фактичної перевірки від 11 березня 2020 року (бланк №002653).

Того ж дня патрульним інспектором з ювенальної превенції Луцького ВП ГУ НП у Волинській області капітаном Куденьчук Н.А. складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №453348, згідно з яким 11 березня 2020 року о 15:15 ОСОБА_1 - касир торгівельного залу магазину «Еко маркет» на касі №1 здійснила продаж слабоалкогольних напоїв марки «ESSA» вартістю 19,90 грн (дві пляшки) та цигарок марки «Glamur» за ціною 46,50 грн неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є порушенням частини другої статті 156-2 КУпАП (а.с.88).

Тобто, за складеними матеріалами, ОСОБА_1 здійснила реалізацію слабоалкогольних напоїв і цигарок неповнолітній особі, при цьому таку операцію не провела через РРО і не видала відповідний документ.

Надаючи оцінку доводам сторін, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані, зокрема, проводити розрахункові операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування.

В статті 2 Закону №265/95-ВР визначено, що розрахунковий документ - це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Отже, факт продажу (повернення) товарів, отримання (повернення) коштів має підтверджуватися розрахунковим документом встановленої форми та змісту.

У розглядуваному випадку такий документ відсутній.

Разом з тим, постановою Волинського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року у справі №161/4266/20 (а.с.64-67) скасовано постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 155-1 КУпАП, зафіксованого протоколом про адміністративне правопорушення №00086-32 від 11 березня 2020 року. За висновком суду апеляційної інстанції в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 155-1 КУпАП, а тому провадження у справі закрито на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Відсутність розрахункового документа встановленої форми та змісту не може беззаперечно свідчити про те, що операція купівлі-продажу не відбулася, та у такому випадку товар має бути переданий покупцю і у нього знаходитися, а кошти за товар - передані продавцю.

Матеріали справи не містять доказів, які б вказували на такий факт.

При цьому з наданого позивачем почекового звіту за 11 березня 2020 року (каса №1) видно, що ні о 16:15 (час, вказаний в акті фактичної перевірки та протоколі про адміністративне правопорушення №000086-32), ні о 15:15 (час у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №453348), ні протягом усього дня не зафіксовано продаж товару на суму 86,30 грн (вартість двох пляшок слабоалкогольного пива та цигарок, зазначених в акті фактичної перевірки). Відповідно до акта перевірки наявності грошових коштів від 11 березня 2020 року №3, складеного позивачем, у касі №1 не встановлено надлишку коштів на суму товару, зазначеного в акті фактичної перевірки товару. Відсутні докази й про повернення товару та коштів.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснила, що фактично товар проданий не був, оскільки вона встигла лише підсунути його ближче до каси, але він не був проскановий, і поки роздруковувався фіскальний чек попереднього покупця, з черги вийшов чоловік в цивільному одязі, який виявився працівником податкової служби, та повідомив про те, що має місце факт реалізації алкогольних та тютюнових виробів неповнолітній особі. Крім того, свідок пояснила, що товар, який мала намір придбати молода дівчина, був повернутий у торгівельний зал. Стосовно письмових пояснень, наявних у матеріалах справи, ОСОБА_1 зазначила, що вони надавалися під тиском працівника податкової служби безпосередньо на касі; оскільки навколо було багато людей, то вона розгубилася і не могла оцінити події, які відбуваються. Показання інших свідків, допитаних у судовому засіданні - касира ОСОБА_3 та регіонального начальника служби безпеки ОСОБА_4 - не вказують на неузгодженість чи суперечливість показань ОСОБА_1 , зокрема, що товар не був відсканований, кошти у касу не надійшли, не було проведено і відміну продажу товару.

Також судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 листопада 2020 року у справі №161/12856/20, яке набрало законної сили на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року, скасовано постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради від 30 квітня 2020 року №357 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 156 КУпАП (продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років) та провадження у справі закрито у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. При цьому суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про непідтвердження факту продажу слабоалкогольних напоїв та тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років (а.с.117-121). Суд зазначив, що факт відсутності продажу товарів в аспекті дотримання законодавства щодо порядку проведення розрахункових операцій за товари (послуги) однозначно впливає на підтвердження факту реалізації алкоголю та цигарок неповнолітній особі. З причин непідтвердження в судовому порядку здійснення розрахункової операції (тобто, власне фактичного продажу товарів), є відсутнім факт реалізації алкоголю і цигарок неповнолітній особі. Про відсутність самого продажу товарів ствердила у своїх поясненнях неповнолітня ОСОБА_2 , зазначивши про те, що реалізації алкоголю і цигарок завадив працівник ДПС.

Згідно з частиною шостою статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки судовими рішеннями у справах №161/12856/20 та №161/4266/20, які набрали законної сили, встановлено, що ОСОБА_1 11 березня 2020 року не здійснювала продажу товару без видачі розрахункового документа, зокрема, продажу слабоалкогольних напоїв та тютюнових виробів неповнолітній ОСОБА_2 , то у суду відсутні підстави не брати їх до уваги при вирішенні питання про правові наслідки цих дій для позивача.

Частиною п`ятою статті 78 КАС України обумовлено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Водночас, відповідач обставини, встановлені стосовно ОСОБА_1 у зазначених вище судових рішеннях в адміністративних справах, що набрали законної сили, не спростував.

Показання у судовому засіданні ОСОБА_5 , який безпосередньо проводив фактичну перевірку у торговій одиниці позивача 11 березня 2020 року, суд оцінює критично.

Працівниками ГУ ДПС у Волинській області, які проводили фактичну перевірку, в акті перевірки було викладено опис обставин, які ОСОБА_5 також підтвердив під час допиту як свідка.

Відповідно до частини першої статті 65 КАС України як свідок в адміністративній справі може бути викликана судом кожна особа, якій можуть бути відомі обставини, що належить з`ясувати у справі.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №161/5372/17, цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Натомість, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах. Обставини, що підтверджуються показаннями свідка, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.

Відповідно до положень частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Процесуальним законом чітко визначені способи встановлення (доведення) обставин справи та юридичних фактів, на підставі яких суд приймає рішення в адміністративній справі. Так засобами доказування в адміністративному судочинстві є: письмові, речові і електронні докази; висновки експертів; показання свідків (частина друга статті 72 КАС України).

Залежно від способу утворення докази поділяються на первинні - ті, які безпосередньо формуються під впливом подій (фактів), тобто є першоджерелами, та похідні - відтворюють зміст іншого доказу, тобто несуть у собі інформацію, що зафіксована в них не внаслідок самих обставин, а завдяки перенесенню їх з іншого джерела. За можливості обставини у справі повинні бути встановлені саме на підставі первинних доказів, оскільки при використанні похідних доказів збільшується ймовірність викривлення фактичних обставин справи. Водночас, похідні докази можна використовувати для перевірки первинних доказів.

Таким чином, достовірний висновок про існування тих чи інших юридичних фактів, що мають значення для правильного вирішення справи, можна зробити виключно із прямих неспростовних доказів чи із достатньої сукупності незаперечних непрямих, за умови, що вони не є суперечливими.

За правилами частини третьої статті 90 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У розглядуваному випадку належними та допустимими доказами підтвердження складу правопорушення можливе за наявності відповідних доказів - фіскального чеку та самих слабоалкогольних напоїв та тютюнових виробів, проданих особі, яка не досягла 18 років. Але у цій справі відсутні належні докази про підтвердження факту реалізації слабоалгокольних напоїв та тютюнових виробів неповнолітній, їх асортименту, кількості та інших відомостей для ідентифікації товару, сам товар не вилучався, тобто, він не перейшов до покупця, а відсутність коштів у продавця вказують на те, що операція купівлі-продажу не відбулася. Разом з тим, санкції, встановлені частиною тринадцятою статті 17 Закону №481/95-ВР застосовуються за порушення вимог статті 15-3 цього Закону, тобто, за закінчену операцію купівлі-продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років. Те ж саме стосується можливості анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як визначено частинами першою, другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав беззаперечних доказів, які б давали підстави для висновку, що позивачем вчинене порушення вимог статті 15-3 Закону №481/95-ВР. У свою чергу, недоведеність з боку відповідача належними доказами складу правопорушення, передбаченого статтею 15-3 Закону №481/95-ВР, вказує на відсутність підстав для застосування визначеної абзацом тринадцятим частини другої статті 17 цього Закону фінансової санкції (штрафу) у сумі 6800,00 грн та анулювання на підставі статті 15 цього Закону ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами. Відтак, спірні рішення від 13 серпня 2020 року №000300-32 та розпорядження від 13 серпня 2020 року №63 є протиправними та підлягають скасуванню.

Отже, позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позову на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача належить стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 4204,00 грн, які підтверджені платіжними дорученнями від 31 серпня 2020 року №15212, №15213 (а.с.5-6), виписками про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с.35-36).

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» (04112, місто Київ, Шевченківський район, вулиця Олени Теліги, будинок 15, ідентифікаційний код юридичної особи 35495114) до Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код юридичної особи 43143484) про визнання протиправними та скасування розпорядження та рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Волинській області від 13 серпня 2020 року №63 про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 13 серпня 2020 року №000300-32 про застосування фінансових санкцій.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судові витрати у сумі 4204,00 грн (чотири тисячі двісті чотири грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк

Рішення у повному обсязі складено 11 лютого 2021 року