Справа № 360/4424/20
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 лютого 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4424/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 21.10.2020 № ЛГ20927/2829НП/СП-ФС,

ВСТАНОВИВ:

13.11.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивачка, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління Держпраці у Луганській області (далі - відповідач, ГУ Держпраці у Луганській області), в якому позивачка просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЛГ20927/2829НП/СП-ФС від 21.10.2020, стягнути з відповідача понесені судові витрати, а саме витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн та судовий збір у сумі 840,80 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачкою 20.10.2020 отримано лист з поштовим повідомленням про вручення з «Направленням на інспекційну перевірку» від 06.10.2020 та Вимогою інспектора праці про надання документів № ЛГ-20927/2829/НД від 07.10.2020, в якій інспектор праці вимагав надати у строк до 10 год. 00 хв. 12.10.2020 наступні документи: витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; паспорті дані керівника (ФОП); РНОКПП; договір оренди приміщення за місцем проведення господарської діяльності; розпорядження про встановлення графіку роботи магазину; трудові договори, заяви про прийняття на роботу, накази про прийняття на роботу з найманими працівниками; копії трудових книжок; документи на підтвердження праці осіб за відсутністю трудового договору та підстави оплати (цивільно-правова угода, акт виконаних робіт, розписка про отримання винагороди); повідомлення ДФС про прийняття працівників; штатний розпис; табелі обліку робочого часу працівників; відомості про нарахування заробітної плати; звіти по ЄСВ; наказ про встановлення графіку роботи магазина; правила внутрішнього трудового розпорядку; посадова інструкція; особисті письмові пояснення керівника (ФОП).

Після отримання Вимоги про надання/поновлення документів № ЛГ- 20927/2829/НД від 07.10.2020 ФОП ОСОБА_1 зателефонувала відповідачу та зауважила, що у вказаний у документі строк його виконання не можливе, тому що Вимога отримана нею тільки ввечері 20.10.2020, а зазначений строк виконання - до 10:00 год. 12.10.2020. Крім цього, звернула увагу, що вона хворіє, в неї діагностовано двосторонню легеневу пневмонію, знаходиться на самоізоляції у зв`язку із підозрою на коронавірус COVID-19, є підтвердження з лікарні про лікування з 16.10.2020 по теперішній час, немає можливості виходити на вулицю у зв`язку із забороною залишати свою домівку, дуже погано себе почуває, має труднощі зі збором документів, які знаходяться в архіві магазину, який знаходиться в іншому місті, просить надати додатковий строк для виконання Вимоги та укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом.

На виконання Вимоги про надання документів № ЛГ-20927/2829/НД від 07.10.2020 ФОП ОСОБА_1 23.10.2020 на адресу відповідача було особисто надано документи із супровідним листом, які отримано безпосередньо відповідачем.

21.10.2020 відповідачем складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ЛГ20927/2829/НП та постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЛГ20927/2829НП/СП-ФС від 21.10.2020.

Зазначеною постановою накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 80000,00 грн.

Позивачка вважає, що постанова винесена на підставі завідомо неправдивого повідомлення про дату одержання документів ФОП ОСОБА_1 «21.10.2020», що спростовується копією повідомлення про одержання документів на підставі опису вкладення, де зафіксовано отримання всіх документів тільки 27.10.2020.

Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ЛГ20927/2829/НП та постанову № ЛГ20927/2829НП/СП-ФС від 21.10.2020 про накладення штрафу було направлено відповідачем на адресу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку з описам вкладення, яке вона отримала тільки 27.10.2020.

ФОП ОСОБА_1 не погоджується з постановою № ЛГ20927/2829НП/СП-ФС від 21.10.2020 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, вважає її необґрунтованою (прийнятою без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення), упередженою, винесеною без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, а тому - протиправною та такою, що підлягає скасуванню, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 18.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

09.12.2020 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено таке.

06.10.2020 ГУ Держпраці у Луганській області винесено наказ № 658 «Про проведення інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 » у період з 07 по 21 жовтня 2020 року.

Одночасно відповідачем було видано направлення на проведення інспекційного відвідування від 06.10.2020 № 01-17/705, яке направлено рекомендованим листом з описом вкладення, трек-номер 280.

На виконання вказаного наказу 07.10.2020 інспектор праці ГУ Держпраці у Луганській області здійснив спробу проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 07.10.2020 інспектором праці відібрано пояснення від особи, що здійснювала продаж товарів у приміщенні магазину за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем провадження господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , стосовно її взаємовідносин з роботодавцем.

Цього ж дня інспектором праці складено вимогу про надання документів від 07.10.2020 № ЛГ20927/2829/НД, якою зобов`язано позивача надати Головному управлінню відповідні документи у строк до 12.10.2020.

07.10.2020 вказана вимога направлена рекомендованим листом з описом вкладення, трек-номер 280.

Згідно відстеження поштових відправлень на офіційному сайті Укрпошти встановлено наступні факти: 07.10.2020 15:33:00 - відправлення прийняте; 08.10.2020 07:52:00 - відправлення у точці видачі/доставки; 08.10.2020 10:43:00 - відправлення не вручене під час доставки: інші причини; 20.10.2020 15:50:00 - відправлення вручено.

Тобто, зазначає відповідач, 08.10.2020 ФОП ОСОБА_1 була повідомлена про необхідність надання відповідних документів, а тому вона мала можливість протягом 4 днів підготувати необхідні документи, виконати вимогу та надати відповідні документи у строк до 12.10.2020.

21.10.2020 інспектор праці Головного управління здійснив ще одну спробу проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , яка завершилася складанням акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 21.10.2020 № ЛГ20927/2829/НП у зв`язку з наступним: ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, їх завірених об`єктом відвідування копій або витягів.

Тобто позивач грубо порушив вимоги п. 11 Порядку № 823, яким установлено, що вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, поступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

Згідно з вимогою ФОП ОСОБА_1 була зобов`язана надати відповідні документи у визначені строки у повному обсязі.

Таким чином, внаслідок зазначених дій позивача посадовій особі відповідача були створені перешкоди у проведенні інспекційного відвідування, що свідчило про наявність у діях позивача правопорушення, передбаченого ст. 265 КЗпП України.

Керуючись статтею 259 КЗпП України, Порядком № 509, та на підставі абз. восьмого частини другої статті 265 КЗпП України посадовою особою відповідача було винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № ЛГ20927/2829/НП/СП-ФС від 21.10.2020, якою на позивача було накладено штраф у розмірі 80000,00 грн.

Щодо посилання позивачки на несвоєчасне отримання вимоги відповідач зазначає, що фактичне неотримання документів адресатом в час, котрий необхідний для виконання об`єктом відвідування вимоги, не залежить від відправника та не може свідчити про протиправність оскаржуваного рішення (рішення Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 809/1198/17).

08.10.2020 ФОП ОСОБА_1 була повідомлена про необхідність надання відповідних документів, а тому вона мала можливість протягом 4 днів підготувати необхідні документи, виконати вимогу та надати відповідні документи у строк до 12.10.2020.

Також відповідач вважає помилковим посилання позивачки на положення Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», оскільки вказані норми не поширюються на спірні правовідносини.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (арк. спр. 131-135).

Ухвалою суду від 23.12.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 25.01.2021 замінено відповідача у справі - Головне управління Держпраці у Луганській області, на правонаступника - Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці.

У судове засідання сторони не прибули, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також просив стягнути на користь позивачки витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн, судовий збір у розмірі 840,80 грн, відшкодування витрат організаційно-технічного характеру, понесених у зв`язку з виконанням договору адвокатом у сумі 940,00 грн.

На підставі частини дев`ятої статті 205 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивачка ОСОБА_1 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис від 04.12.2019 № 0014823, вид економічної діяльності - 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення (основний) (арк. спр. 88-90).

Позивачка здійснює свою господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , що не заперечується сторонами.

06.10.2020 Головним управлінням Держпраці у Луганській області видано наказ № 658 «Про проведення інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 » у період з 07.10.2020 по 21.10.2020 (арк. спр. 138).

06.10.2020 відповідачем винесено направлення на проведення інспекційного відвідування № 01-17/705 (арк. спр. 119).

07.10.2020 відповідачем винесено вимогу про надання документів № ЛГ20927/2829/НД, відповідно до якої ФОП ОСОБА_1 зобов`язано у строк до 10 год. 00 хв. 12.10.2020 надати документи, необхідні для інспекційного відвідування, згідно з переліком (арк. спр. 120-121).

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 280 вимогу від 07.10.2020 № ЛГ20927/2829/НД вручено позивачці 20.10.2020 (арк. спр. 32).

Також згідно з інформацією з офіційного сайту «Укрпошта» вимогу від 07.10.2020 № ЛГ20927/2829/НД (трек-номер 280) вручено позивачці 20.10.2020 о 15:50:00 (арк. спр. 136).

23.10.2020 позивачка звернулася до відповідача з листом, у якому зазначила, що у зв`язку з тим, що вимогу про надання документів вона отримала 20.10.2020, надати необхідні документи у визначений строк не було можливості. Також надала відповідачеві копії документів згідно з переліком (арк. спр. 34).

21.10.2020 інспектором праці Головного управління Держпраці у Луганській області складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ЛГ20927/2829/НП, згідно з яким інспекційне відвідування неможливо провести у зв`язку з ненаданням інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачене законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування (арк. спр. 122-123).

21.10.2020 Головним управлінням Держпраці у Луганській області винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ЛГ20927/2829/НП/СП-ФС, згідно з якою на підставі акта про неможливість проведення інспекційного відвідування від 21.01.2020 № ЛГ20927/2829/НП, на підставі абзацу восьмого частини другої статті 265 КЗпП України на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 80000,00 грн (арк. спр. 125).

Вирішуючи спір по суті, суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 96 (далі - Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з пунктом 7 Положення № 96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 затверджено Порядок здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 823, наводиться в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України «Про основі засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до пункту 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Заходи контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад) у формі, визначеній абзацом першим цього пункту.

Пунктом 9 Порядку № 823 передбачено, що під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. На вимогу об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи інспектор праці надає копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та вносить запис про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису.

Пунктом 11 Порядку № 823 встановлено, що вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

Згідно із пунктом 16 Порядку № 823 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, визначених пунктом 10 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.

У разі відсутності/ненадання документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення та/або надання документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється (пункт 18 Порядку № 823).

Згідно з пунктом 19 Порядку № 823 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) (далі - акт), і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 823 акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.

Відповідно до пункту 1 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок № 509), цей Порядок визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - штрафи).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі, зокрема, акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.

Пунктом 3 Порядку № 509 визначено, що справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку (пункт 10 Порядку № 509).

Підставою для накладення відповідачем штрафу на позивача у цій справі став акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 21.10.2020 № ЛГ20927/2829/НП, який у свою чергу складено у зв`язку з ненаданням позивачкою документів на вимогу відповідача у визначений строк.

При цьому відповідачем не було взято до уваги, що вимогу від 07.10.2020 № ЛГ20927/2829/НД, якою позивачку зобов`язано надати документи у строк до 10 год. 00 хв. 12.10.2020, позивачка отримала лише 20.10.2020.

Судом не беруться до уваги доводи відповідача про те, що позивачка була повідомлена про необхідність надання відповідних документів 08.10.2020, оскільки матеріалами справи підтверджується вручення вищевказаної вимоги саме 20.10.2020.

Таким чином, позивачка не могла виконати вимогу про надання документів у строк, визначений відповідачем, проте, відповідач не взяв цього до уваги.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на судову практику Верховного Суду у справах № 820/6755/20 та № 809/1198/17, оскільки правовідносини у вказаних справах є відмінними від тих, що виникли у цій справі.

Також суд не бере до уваги посилання позивачки на те, що в порушення Порядку № 509 її не було повідомлено про розгляд справи про накладення штрафу не пізніше ніж за п`ять днів до дати такого розгляду, оскільки Порядком № 509 в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, не передбачалося відповідного повідомлення про розгляд справи.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У Рішенні від 20.10.2011 у справі «Rysovskyy v. Ukraine» Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування» передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб («Beyeler v. Italy», «Oneryildiz v. Turkey», «Megadat.com S.r.l. v. Moldova», «Moskal v. Poland»). На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Lelas v. Croatia» і «Toscuta and Others v. Romania») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси («Oneryildiz v. Turkey», та «Beyeler v. Italy»).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків («Lelas v. Croatia»).

При прийнятті спірного рішення відповідачем не було враховано всі обставини, що мають значення для прийняття рішення, чим порушено вимоги статті 2 КАС України.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу від 21.10.2020 № ЛГ20927/2829НП/СП-ФС не відповідає критеріям правомірності, встановленим частиною другою статті 2 КАС України, відповідно, є протиправною та підлягає скасуванню.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та належать до задоволення.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивачкою сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн згідно з квитанцією від 06.11.2020 № 89513 (арк. спр. 10).

Позивачкою також заявлено вимоги про відшкодування витрат на отримання професійної правничої допомоги.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Аналіз положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (пункт 2 частини третьої статті 134 КАС України).

Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Положеннями частин п`ятої-сьомої статті 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд звертає увагу на те, що зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, позивачкою до суду надано договір про надання правової допомоги від 21.10.2020 (арк. спр. 13-17), ордер на надання правничої (правової) допомоги від 21.10.2020 серії АН № 1018577 (арк. спр. 18), акт узгодження розрахунку вартості послуг від 21.10.2020 (арк. спр. 107), акт наданих послуг від 08.12.2020 (арк. спр. 109), квитанцію до прибуткового касового ордеру від 08.12.2020 № 577 (арк. спр. 108).

Проаналізувавши вказані документи, суд дійшов висновку, що позивачем підтверджено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

Відповідачем не надано зауважень щодо документів, які підтверджують понесення позивачкою витрат на професійну правничу допомогу, а також щодо суми таких витрат.

Щодо вимоги представника позивача про відшкодування позивачці витрат організаційно-технічного характеру, понесених у зв`язку з виконанням договору адвокатом, у сумі 940,00 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

На підтвердження таких витрат позивачкою надано до суду акт про відшкодування витрат адвоката організаційно-технічного характеру, понесених у зв`язку з виконанням договору, від 08.12.2020, згідно з яким ці витрати складаються з: проведення оплати судового збору та кур`єрські послуги адвоката під час відправки матеріалів поштою - 50,00 грн, виготовлення ксерокопії документів - додатків до позовної заяви, роздруківка позову в двох примірниках (суд/відповідач) - 890,00 грн (арк. спр. 110).

При цьому є незрозумілим, у чому полягали витрати, пов`язані з проведенням оплати судового збору. Також позивачем не наведено обґрунтування того, що зазначені витрати взагалі включаються до витрат, що передбачені пунктом 5 частини третьої статті 132 КАС України.

Щодо витрат з надання кур`єрських послуг суд зауважує, що такі витрати мають підтверджуватися квитанцією (касовим чеком тощо) відділення поштового зв`язку, а не актом, складеним адвокатом та позивачкою. Відповідних платіжних документів суду надано не було.

Щодо витрат з виготовлення ксерокопій суд зазначає, що на їх підтвердження також мають бути надані відповідні квитанції, чеки тощо, які б доводили саме надання послуг з виготовлення ксерокопій. Проте, таких доказів позивачкою та її представником надано не було.

Крім того, суд зауважує, що вищевказаним актом від 08.12.2020 не підтверджується пов`язаність витрат у сумі 890,00 грн зі справою, що розглядається, оскільки за договором про надання правової допомоги від 21.10.2020 адвокат надає позивачці й інші послуги, не пов`язані з розглядом цієї справи.

У зв`язку з задоволенням позову судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн та витрати з оплати правничої допомоги в сумі 5000,00 грн слід стягнути на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Витрати адвоката організаційно-технічного характеру в сумі 890,00 грн відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 9, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 21.10.2020 № ЛГ20927/2829НП/СП-ФС задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 21.10.2020 № ЛГ20927/2829НП/СП-ФС, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 80000,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці (вул. Прокоф`єва, буд. 82, м. Покровськ, Донецька область, 85302, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок грн 80 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн (п`ять тисяч грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя І.О. Свергун