Справа № 480/8738/20
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2021 року Справа №480/8738/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченка Є.Д., розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/8738/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними рішення, дії та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі - позивачі) звернулися до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України (далі - відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач 2), в якій просять:
- визнати протиправними рішення, дії, бездіяльність відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у не направленні заяв позивачів з доданими документами на розгляд Міністерства оборони України про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 750 прожиткових мінімумів;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 у двотижневий строк з моменту реєстрації направити на розгляд Міністерства оборони України заяви позивачів з доданими документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 750 прожиткових мінімумів;
- визнати частково протиправним рішення Міністерства оборони України, яке полягає у не призначенні та невиплаті позивачам в повному розмірі одноразової грошової допомоги (750 прожиткових мінімумів доходів для працездатних осіб) оформлене пунктом 2 протоколу № 138 від 8 жовтня 2020 року;
- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяви позивачів та додані документи і прийняти нове рішення про призначення та виплату позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги в рівних долях в розмірі 750-кратних прожиткових мінімумів для працездатних осіб на підставі висновку ЦВЛК ЗСУ №235 від 23.03.2020 про пов`язаність поранення, причин смерті ОСОБА_3 із захистом Батьківщини з урахуванням раніше виплаченої одноразової грошової допомоги у розмірі 500-кратних прожиткових мінімумів для працездатних осіб встановлених на дату загибелі - 02 березня 2016 року;
- зобов`язати відповідача надати суду звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк.
Позовні вимоги мотивовані тим, що син позивачів ОСОБА_3 , 1990 року народження відповідно до наказу Командувача повітряного командування «Центр» по особовому складу № 5-пм від 17 липня 2014 року був прийнятий на військову службу за контрактом на посаду старшого солдата-водієм автомобільного взводу роти забезпечення 77 комендатури охорони та обслуговування. Згідно довідки №104/вп від 21.03.2019 молодший сержант ОСОБА_3 з 15.12.2015 по 02.03.2016 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей. Таким чином, у відповідності до ч. 3 ст.24 Закону України «Про військову служба та військовий обов`язок» молодший сержант ОСОБА_3 вважався таким, що виконував обов`язки військової служби в зоні проведення АТО та її забезпечення. 1 березня 2016 року молодший сержант ОСОБА_4 загинув під час виконання бойового завдання від протиправних дій іншого військовослужбовця.
Згідно наказу командира частини № 23-РС від 04.11.2019 року по особовому складу ОСОБА_3 виключено із списків особового складу у зв`язку із смертю (загибеллю). Смерть ОСОБА_3 пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
Згідно іншого наказу № 274 від 04.11.2019 року по стройовій частині ОСОБА_3 виключено із списків особового складу частини з 02 березня 2016 року. Смерть пов`язана із виконанням обов`язків військової служби.
На виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі 480/221/20 Міністерством оборони України (протокол № 38 від 8 жовтня 2020 року) позивачам призначено та виплачено одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю сина у розмірі 500 прожиткових мінімумів. Але такий розмір одноразової грошової допомоги передбачено у тому разі, якщо загибель військовослужбовця пов`язана з проходженням військової служби (ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).
Разом з цим за цей час відбулися зміни у діючому законодавстві щодо розміру одноразової грошової допомоги, передбачені ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» якими цей розмір збільшено до 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного рому, - у разі загибелі військовослужбовця або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 ст. 16 цього Закону.
Згідно ст. 2 розділу 11 «Прикінцеві положення» встановлено, що дія Закону «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей» №2004-VІІІ не поширюється на осіб, стосовно яких до набрання чинності цим Законом прийнято рішення про призначення та виплату їм одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або які отримали замість зазначеної допомоги інші компенсаційні виплати відповідно до законодавства.
Позивачам виплата одноразової грошової допомоги була затримана майже на три роки не з їх вини і від них не залежала, тому на позивачів розповсюджується дія Закону №2004-VІІІ, оскільки рішення про призначення їм одноразової грошової допомоги та її виплата мали місце після набрання чинності цим законом.
Крім того, відповідач 1 вказав у протоколі № 138 від 08.10.2020 недостовірні відомості про загибель ОСОБА_3 при виконанні обов`язків військової служби, тоді як поранення, причини смерті ОСОБА_3 згідно висновку ЦВЛК ЗСУ №235 були пов`язані із захистом Батьківщини.
Наданими позивачами документами беззаперечно доведено, що син позивачів молодший сержант в/ч НОМЕР_1 Збройних сил України ОСОБА_3 загинув в Донецькій області, при захисті Батьківщини, виконуючи свій військовий обов`язок і присягу, і у якості члена групи спостерігачів на спостережному пункті с. Бердянське, Новоазовського району, Донецької області від злочинних дій командира групи підполковника ОСОБА_5 , які знаходяться в прямому причинному зв`язку з його смертю.
Позивачі, не погоджуючись з рішенням відповідача, звернулись до нього із заявою про збільшення розміру одноразової грошової допомоги і виплату її у розмірі 750 прожиткових мінімумів через уповноважений орган - ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно вс тановленої процедури.
Однак, відповідач 2, всупереч п.п. 10, 11, 13 Порядку 975 документи стосовно призначення одноразової грошової допомоги позивачам до Міністерства оборони України не направив, повідомивши позивачів листом № 11/2840 від 16 листопада 2020 р. про відсутність підстав для направлення заяви до відповідача - 1 та повернув зібрані документи. Відповідач 1 в свою чергу їх не розглянув та відповідне рішення не прийняв.
На переконання позивачів, зазначені рішення, дії, бездіяльність відповідачів (суб`єктів владних повноважень), які полягають у не направленні документів, не розгляді їх і неприйнятті відповідного рішення по заяві позивачів є такими, що порушують їх права і свободи, перешкоджають реалізації їх права на отримання пільг та соціального захисту від держави, передбачених діючим законодавством.
Ухвалою суду від 14.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Сумський обласний військовий комісаріат подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, зазначивши, що позивачі не мають права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року у разі загибелі військовослужбовця, оскільки такий розмір допомоги встановлений після набрання чинності Законом України №2004-VIII від 06.04.2017 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення соціального захисту військовослужбовців». Натомість, загибель ОСОБА_3 мала місце 1 березня 2016 року, що є моментом виникнення права на отримання допомоги у позивачів, тому при вирішенні питання щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачам необхідно керуватися законодавством, що діяло на цей день та передбачало грошову допомогу у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму.
Міністерство оборони України подало до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечувало, зазначивши, що допомога правомірно призначена та виплачена позивачам у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, відповідно до положень Закону №2011-XII, чинних на день смерті військовослужбовця (1 березня 2016 року). Також, відповідач 1 зауважив, що навіть за новими редакціями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, останні зобов`язують керуватися тими нормами законодавства, які діяли на момент смерті військовослужбовця.
Представник позивачів подав до суду відповіді на відзиви відповідачів, в яких з аргументами Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 не погодився, оскільки вони не підтверджені належними доказами, а тому наполягав на задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 21.04.1990 серії НОМЕР_2 (а.с. 13).
ОСОБА_3 проходив військову службу за контрактом у Збройних Силах України. Наказом першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 15.12.2015 №349 молодший сержант ОСОБА_3 з 15.12.2015 вважався таким, що прибув до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції, забезпечення її проведення, з метою виконання службових завдань.
ІНФОРМАЦІЯ_4 молодший сержант ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.03.2016 серії НОМЕР_3 (а.с. 12).
Наказом командира повітряного командування «Центр»-заступника командувача повітряних сил Збройних сил України від 04.11.2019 №23-РС (по особовому складу) ОСОБА_3 виключено зі списків особового складу у зв`язку зі смертю. Встановлено, що ОСОБА_3 загинув в результаті вогнепального поранення. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (а.с. 14).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.11.2019 №274 виключено ОСОБА_3 з 02.03.2016 зі списків особового складу. Встановлено, що смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (а.с. 15).
29 листопада 2019 року засіданням Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України встановлено про причинний зв`язок поранення та смерті ОСОБА_3 з проходженням військової служби (протокол засідання комісії №3356 від 29.11.2019).
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 13.12.2019 №177, затвердженого Міністром оборони України 21.12.2019 розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги батьку та матері загиблого молодшого сержанта ОСОБА_3 , смерть якого настала внаслідок пострілу іншого військовослужбовця.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.03.2020 по справі № 480/221/20, яке набрало законної сили 06.08.2020, окрім іншого визнано протиправним та скасовано рішення, оформлене пунктом 1 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 13.12.2019 №177, затверджене Міністром оборони України 21.12.2019 про відмову у призначенні виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого військовослужбовця молодшого сержанта Збройних сил України ОСОБА_3 . Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути документи стосовно призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із загибеллю її сина в порядку та розмірі, передбаченому Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 у зв`язку із загибеллю її сина - військовослужбовця Збройних сил України ОСОБА_3 при виконанні обов`язків військової служби з урахуванням наказів командира в/ч НОМЕР_1 про виключення ОСОБА_3 зі списків особового складу від 04.11.2019 №274; про результати службового розслідування від 30.10.2019 №174, наказу командира повітряного командування "Центр" від 04.11.2019 №23-РС, сповіщення про смерть №2598 (а.с. 84-86).

23.03.2020 засіданням Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України встановлено причинний зв`язок поранення та смерті ОСОБА_3 із захистом Батьківщини, постанову по причинному зв`язку поранення та причини смерті за протоколом Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України від 29.11.2019 № 3356 скасовано на підставі рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 по справі № 480/5373/19 (протокол засідання комісії №235 від 23.03.2020) (а.с. 9).

На виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.03.2020 по справі № 480/221/20 Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум повторно розглянула документи стосовно призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у зв`язку із загибеллю їх сина в порядку та розмірі, передбаченому Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, викладеним у пункті 2 протоколу засідання від 08.10.2020 № 138, скасовано пункт 1 протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 13.12.2019 № 177; призначено одноразову грошову допомогу батьку та матері загиблого 01.03.2016 молодшого сержанта ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), смерть якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (свідоцтво про смерть НОМЕР_3 від 04.03.2016), в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня 2016 року, в сумі 689000 (шістсот вісімдесят дев`ять тисяч) грн. 00 коп., в рівних долях кожному (а.с. 16).

02.11.2020 позивачі через ІНФОРМАЦІЯ_5 подали до Сумського обласного військового комісаріату заяви, в яких зазначили, що 08.10.2020 їм призначена одноразова грошова допомога у зв`язку з загибеллю сина ОСОБА_3 в зоні проведення АТО-ООС в розмірі 500 прожиткових мінімумів на обох батьків. Разом з тим, згідно повторного (зміненого) висновку ЦВЛК ЗСУ № 235 від 23.03.2020 загибель їх сина пов`язана із захистом Батьківщини, а тому у відповідності до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей" № 2004-VІІІ від 06 квітня 2017 року у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 ст. 16 Закону одноразова грошова допомога виплачується у розмірі 750 прожиткових мінімумів, якщо на день прийняття цього закону одноразова грошова допомога не призначалась і не виплачувалась. Позивачам виплата одноразової грошової допомоги була здійснена лише через 4 роки після загибелі сина з незалежних від них обставин та внаслідок протиправних дій (бездіяльності) службових осіб військової адміністрації. Позивачі просили призначити та виплатити різницю одноразової грошової допомоги у розмір 250 прожиткових мінімумів, зазначили, що усі необхідні документи є в розпорядженні відділу соціального забезпечення Сумського ОВК (а.с. 14, 15).

Листом від 16.11.2020 ІНФОРМАЦІЯ_2 повернув до Лебединського районного військового комісаріату без виконання повторно надані документи громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 щодо вирішення питання перегляду розміру призначеної та виплаченої одноразової грошової допомоги в зв`язку з загибеллю їх сина ОСОБА_3 . Повідомив, що для забезпечення виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.03.2020 по справі № 480/221/20 заяви батьків від 24.04.2020 з питання виплати одноразової грошової допомоги по постанові Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 разом з копіями наданих документів Сумським обласним військовим комісаріатом 28.04.2020 за вих. № 11/869/ та додатково 27.08.2020 за вих. № 11/1731 було направлено на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України для повторного розгляду на комісії Міністерства оборони України. В тому числі на розгляд комісії було надано копію витягу з протоколу ЦВЛК від 23.03.2020 № 235. Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.10.2020 (протокол № 138) прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги батьку та матері загиблого 01.03.2016 молодшого сержанта ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), смерть якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (свідоцтво про смерть НОМЕР_3 від 04.03.2016), в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня 2016 року, в сумі 689000 (шістсот вісімдесят дев`ять тисяч) грн. 00 коп., в рівних долях кожному. Сумський обласний військовий комісаріат просив надати відповідні пояснення батькам загиблого військовослужбовця та повідомити, що в разі надання заявниками додаткових документів, які не були розглянуті комісією Міністерства оборони України, документи будуть направлені до Департаменту фінансів Міністерства оборони України для розгляду на Комісії та прийняття рішення згідно діючого законодавства (а.с. 11).

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ (в редакції на час звернення позивачів за отриманням допомоги) встановлено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" .

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно ч. 1 ст. 16-1 Закону №2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону №2011-ХІІ (в редакції, що діяла у станом на 01.03.2016) порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону У країни "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975).

Відповідно до п.п. 1 п. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (чинного на 01.03.2016) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Згідно з п.п. «а» п. 1 ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (чинного на 01.03.2016) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Аналогічна норма містилася в п. 5 Порядку № 975 (чинного на 01.03.2016), де зазначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату загибелі (смерті), рівними частками членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

У 2017 році відбулися зміни у законодавстві щодо розміру одноразової грошової допомоги, передбачені ст.16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Так, згідно Закону України № 2004-VIII від 06.04.2017 «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення соціального захисту військовослужбовців» (далі - Закон № 2004-VIII) внесені зміни до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Розмір одноразової грошової допомоги збільшено до 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року - у разі загибелі військовослужбовця або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 ст. 16 цього Закону.

Відповідно до чинної редакції п.п. 1 п. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Водночас, суд зауважує, що як нова, так і попередня (станом на 01.03.2016) редакція пункту 3 Порядку № 975, передбачають, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Як встановлено з матеріалів справи, молодший сержант ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.03.2016 серії НОМЕР_3 (а.с. 12).

Отже, саме з 01 березня 2016 року у позивачів виникло право на отримання одноразової грошової допомоги, а тому при вирішенні питання про призначення і виплату такої допомоги має застосовуватись законодавство, яке було чинним на час виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги.

Законом №2011-ХІІ та Порядком № 975, чинними станом на 01.03.2016 було передбачено одноразову грошову допомогу у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року - у разі загибелі військовослужбовця або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 ст. 16 цього Закону.

Таким чином, суд вважає, що одноразова грошова допомога правомірно призначена та виплачена позивачам у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, відповідно до положень Закону №2011-XII, чинних на день смерті ОСОБА_3 (1 березня 2016 року), а тому відсутні підстави для часткового скасування рішення Міністерства оборони України, оформленого пунктом 2 протоколу № 138 від 8 жовтня 2020 року, та зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути заяви позивачів та додані документи і прийняти нове рішення про призначення та виплату позивачам одноразової грошової допомоги в рівних долях в розмірі 750-кратних прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Суд не бере до уваги аргументи позивачів про те, що у спірному рішенні вказані недостовірні відомості про загибель ОСОБА_3 при виконанні обов`язків військової служби, тоді як поранення, причини смерті ОСОБА_3 згідно висновку ЦВЛК ЗСУ №235 були пов`язані із захистом Батьківщини, оскільки формулювання причин смерті військовослужбовця жодним чином не вплинуло на розмір одноразової грошової допомоги, призначеної позивачам.

Так, підставою призначення одноразової грошової допомоги у розмірі саме 500, а не 750 прожиткових мінімумів стало те, що Міністерством оборони України було застосовано законодавство, яке було чинне станом на день смерті військовослужбовця, та яке взагалі не передбачало одноразової грошової допомоги у 750-кратному розмірі прожиткового мінімуму.

Більше того, чинна редакція Закону № 2011-ХІІ передбачає виплату одноразової грошової допомоги саме у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, а не у разі смерті військовослужбовця, пов`язаної із захистом Батьківщини.

Що стосується посилань позивачів на прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей» від 06.04.2017 № 2004-VІІ, то слід зазначити наступне.

Згідно із п. 2 Прикінцевих положень цього Закону, встановлено, що дія цього Закону не поширюється на осіб, стосовно яких до набрання чинності цим Законом прийнято рішення про призначення та виплату їм одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або які отримали замість зазначеної допомоги інші компенсаційні виплати відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень цього Закону, Кабінету міністрів України привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Однак, суд наголошує, що відповідно до п. 9 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, враховуючи вищевикладене, на позивачів також розповсюджується вимога про те, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як вже зазначалось вище, відповідно до абз. 2 п. 3 Порядку № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Таким чином, виходячи з аналізу норм чинних редакцій Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, при призначенні одноразової грошової допомоги необхідно керуватися тими нормами законодавства, які діяли на момент смерті військовослужбовця.

Що стосується вимог позивачів до Сумського обласного військового комісаріату, суд зазначає наступне.

Згідно п. 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів.

Згідно п.12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

За змістом п.12 Порядку № 975 рішення про призначення або відмову у призначенні та виплаті одноразової допомоги приймається розпорядником бюджетних коштів (в даному випадку - Міноборони України).

Відповідно до п. 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

З урахуванням наведеного, саме до дискреційних повноважень Міністерства оборони України Порядком № 975 віднесена можливість або прийняти рішення про призначення, або відмовити в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу чи про повернення документів на доопрацювання. У разі, коли документи подано не в повному обсязі питання про повернення документів на доопрацювання також вирішує розпорядник бюджетних коштів, а не керівник уповноваженої особи.

У даному випадку, обґрунтовуючи свою бездіяльність щодо ненаправлення заяв позивачів на розгляд комісії Міністерства оборони України відповідач 2 у листі від 16.11.2020 посилався на те, що поданий позивачами пакет документів уже розглядався Комісією та було прийняте рішення про призначення одноразової грошової допомоги у 500-кратному розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2016 року. Відповідач 2 зазначив, що заяви позивачів про виплату одноразової грошової допомоги у збільшеному розмірі можуть бути направлені до Міністерства оборони України лише у випадку, якщо ними будуть надані інші, додаткові документи, які ще не розглядались Комісією.

Однак, суд не погоджується із такою позицією відповідача 2 та зауважує, що передумовою отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується Міністерством оборони України, є звернення до уповноваженого органу, в даному випадку - військкомату, із відповідною заявою та іншими необхідними документами, які в установлений строк розглядаються цим органом, після чого складається висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, який направляється розпоряднику бюджетних коштів для прийняття відповідного рішення (про призначення чи про відмову в призначенні такої допомоги).

При цьому, на відповідача 2 покладено обов`язок направити до Міністерства оборони України висновок та документи для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначені одноразової грошової допомоги, а до компетенції Міністерства оборони України віднесено прийняття відповідного рішення. Привласнення військкоматом повноважень Міністерства оборони України стосовно прийняття кінцевого рішення є неправомірним.

Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 802/1966/17-а.

Отже, ІНФОРМАЦІЯ_2 не вправі оцінювати надані заявниками документи на предмет їх достатності для прийняття кінцевого рішення про виплату одноразової грошової допомоги, оскільки пунктом 13 Порядку № 975 передбачено імперативний обов`язок керівника уповноваженого органу (Сумський обласний військовий комісаріат) подати у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів (Міністерство оборони України) висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про те, що відповідачем 2 у спірних відносинах допущено протиправну бездіяльність щодо неподання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядком № 975, а відтак, позовні вимоги в частині визнання такої бездіяльності протиправною та зобов`язання направити на розгляд Міністерства оборони України заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з доданими документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 750 прожиткових мінімумів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) до Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6, ідентифікаційний код 00034022), ІНФОРМАЦІЯ_1 (40000, м. Суми, вул. Г.Кондратьєва, 30, ідентифікаційний код НОМЕР_6 ) про визнання протиправними рішення, дії та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати противоправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 у неподанні у 15-денний строк з дня реєстрації усіх документів до Міністерства оборони України висновку щодо виплати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у розмірі 750 прожиткових мінімумів, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постановою КМУ від 25 грудня 2013 року №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".

Зобов`язати Сумський обласний військовий комісаріат подати до Міністерства оборони України висновок щодо виплати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у розмірі 750 прожиткових мінімумів, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко