Справа № 520/6010/2020
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 р.Справа № 520/6010/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Волошин Д.А., м. Харків) від 29.07.2020 року (повний текст рішення складено 03.08.2020 року) по справі № 520/6010/2020

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргідропроект"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Укргідропроект", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати в повному обсязі податкове повідомлення - рішення від 27 квітня 2020 р. форми Р № 1, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок прибуток приватних підприємств у розмірі 873000,00 грн. (за податковим зобов`язанням 698400,00 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 174600,00 грн.);

- визнати протиправним і скасувати в повному обсязі податкове повідомлення - рішення від 27 квітня 2020 р. форми Р № 1, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 2643499,50 грн. (за податковим зобов`язанням 1762333,00 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 881166,50 грн.).

В обґрунтування позовних вимог вказує, що приймаючи спірні податкові повідомлення-рішення, контролюючий орган дійшов до неправомірного висновку про порушення позивачем вимог діючого законодавства. Зазначив, що оскільки у позивача в наявності всі необхідні первинні документи, якими документовані операції з контрагентами - ТОВ ПІСОЧИНБУД, ТОВ ОЛІМПУС ТОРГ, ТОВ ЕВРОПА ТРЕЙД, то висновки перевіряючих про відсутність реального характеру вказаних операцій є помилковими.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним і скасовано в повному обсязі податкове повідомлення - рішення від 27 квітня 2020 р. форми Р № 1, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок прибуток приватних підприємств у розмірі 873000,00 грн. (за податковим зобов`язанням 698400,00 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 174600,00 грн.).

Визнано протиправним і скасовано в повному обсязі податкове повідомлення - рішення від 27 квітня 2020 р. форми Р № 1, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 2643499,50 грн. (за податковим зобов`язанням 1762333,00 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 881166,50 грн.).

Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 21020,00 грн.

Відповідач, не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи та невірно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку про їх обґрунтованість. Зазначив, що за наслідком проведеної перевірки встановлено відсутність реального характеру господарських операцій укладених між позивачем та контрагентами. А тому, оскільки встановлені за наслідками перевірки порушення позивачем вимог діючого законодавства є обґрунтованими, то спірні податкові повідомлення-рішення є законними.

Представник позивача надав до суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача просив задовольнити апеляційну скаргу, представник позивача заперечував проти апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що ПРАТ УКРГІДРОПРОЕКТ є суб`єктом господарювання, що здійснює діяльність у сфері гідроенергетичного і водогосподарського будівництва, в області освоєння поновлюваних джерел енергії в Україні, в тому числі діяльність у сфері проектування гідроелектростанцій та гідроакумулюючих електростанцій, енергетичних комплексів, гідровузлів, водосховищ, їх окремих споруд.

Співробітниками ГУ ДПС у Харківській області проведено позапланову документальну виїзну перевірку ПрАТ Укргідропроект з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2018 по 31.12.2019, валютного законодавства за період з 01.10.2018 по 31.12.2019, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2018 по 31.12.2019, за наслідками якої складено Акт № 904/20-40-05-11-10/00114117 від 18.03.2020 р.

Під час перевірки податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем вимог діючого законодавства, а саме:

- п.п. 134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України (далі ПК України) щодо заниження податку на прибуток за 2 квартал 2019 року на 698400,00 грн.;

- п.198.1, п.198.3 ст.198, п. 201.1, п.201.7, п.201.10 ст.201 ПК України щодо завищення податкового кредиту, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 1762 333 грн., у тому числі за березень 2019 року у сумі 153 000 грн., за квітень 2019 року у сумі 833 333 грн., за травень 2019 року у сумі 508307 грн., за червень 2019 року у сумі 267693 грн.

На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням ДПС у Харківській області 27.04.2020 прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № 1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 2643499 грн. 50 коп. (за податковим зобов`язанням 1762 333,00 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 881 166,50 грн.);

- № 1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 873 000 грн. 00 коп. (за податковим зобов`язанням 698 400,00 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 174 600,00 грн.).

Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що встановлені за наслідком проведеної перевірки висновки податкового органу про відсутність реального характеру господарських операцій між позивачем та його контрагентами є помилковими, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є незаконними та підлягають скасуванню у судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положень пп. 14.1.36 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку (п. 22.1 ст. 22 ПК України).

Згідно п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цьогоКодексу.

Згідно п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом п. 198.6 ст. 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Згідно п. 201.7 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Перевіряючи правомірність висновків податкового органу щодо відсутності реального характеру господарських операцій між позивачем та контрагентами, які були покладені в основу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

У відповідності до пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. №996-XIV (далі - Закон України №996-XIV), господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію; фінансова звітність - звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Згідно до ст. 3 Закону України №996-XIV, метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 Закону України № 996-XIV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Тобто, документальному підтвердженню підлягає одна із вищезазначених подій, і якщо дана подія оформлена первинним документом, що містить усі обов`язкові реквізити, визначені ч. 2 ст. 9 Закону України № 996-XIV, то дана обставина є належним доказом реальності господарської операції.

Відповідно до вимог п. 2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704 (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що позивач у перевіряємий період мав господарські відносини із контрагентами ТОВ ПІСОЧИНБУД, ТОВ ОЛІМПУС ТОРГ, ТОВ ЕВРОПА ТРЕЙД.

Так, позивач (замовник) отримав від ТОВ ЕВРОПА ТРЕЙД (виконавець) за договором № УГ-553/81/294-19 від 20.03.2019 р., відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою: Прогнозирование и диагностикафункционирования ГТС Украины с помощью метода простых систем альтернатив.

В межах вказаного правочину було проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі приймання робіт від 28 березня 2019 р. на суму 918 000,00 грн.

ТОВ ЕВРОПА ТРЕЙД зобов`язання за договором було виконано в повному обсязі, роботи були передані ПРАТ Укргідропроект, зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 55 від 28.03.2019 р. на загальну суму 918 000,00 грн.

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ ЕВРОПА ТРЕЙД безготівкових коштів згідно з платіжним дорученням: № 1485 від 17 квітня 2019 р. на суму 918 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 153 000,00 грн.).

Також позивач (замовник) отримав від ТОВ ПІСОЧИНБУД (виконавець) за договором № УГ-515/123-19 від 11.02.2019 р., відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою: Математическая модель массопереноса в водонасыщенныхгорных породах основания ГТС Украины.

В межах вказаного правочину було проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі приймання робіт від 03 квітня 2019 р. на суму 840 000,00 грн.

ТОВ ПІСОЧИНБУД зобов`язання за договором було виконано в повному обсязі, роботи були передані ПРАТ Укргідропроект, зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 03.04.2019 р. на загальну суму 840 000,00 грн.

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ ПІСОЧИНБУД безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями: № 1744 від 08 травня 2019 р. на суму 300 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 50 000,00 грн.), № 1780 від 13 травня 2019 р. на суму 240 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 40 000,00 грн.), № 1683 від 06 травня 2019 р. на суму 300 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 50 000,00 грн.).

За договором №УГ-560/168-19 від 11.02.2019 р., відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою: Динамика деформирования массивов горнах пород, лежащих в основании ГТС Украины.

В межах вказаного правочину було проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі приймання робіт від 03 квітня 2019 р. на суму 804 000,00 грн.

ТОВ ПІСОЧИНБУД зобов`язання за договором було виконано в повному обсязі, роботи були передані ПРАТ Укргідропроект, зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 6 від 03.04.2019 р. на загальну суму 804 000,00 грн.

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ ПІСОЧИНБУД безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями: № 1846 від 17 травня 2019 р. на суму 400 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 66 666,67 грн.), № 1828 від 16 травня 2019 р. на суму 404 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 67 333,33 грн.).

За договором № УГ-559/167-19 від 11.02.2019 р. відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою: Численный аналіз воздействия технических объектов на водне экосистемы ГТС Украины.

В межах вказаного правочину було проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі приймання робіт від 03 квітня 2019 р. на суму 816 000,00 грн.

ТОВ ПІСОЧИНБУД зобов`язання за договором було виконано в повному обсязі, роботи були передані ПРАТ Укргідропроект, зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 5 від 03.04.2019 р. на загальну суму 816 000,00 грн.

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ ПІСОЧИНБУД безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями: № 1827 від 16 травня 2019 р. на суму 596 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 99 333,33 грн.), № 1826 від 15 травня 2019 р. на суму 220 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 36 666,67 грн.).

За договором № УГ-532/73-19 від 11.02.2019 р. відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою: Прогнозирование состояния плотины ГТС Украины на основе анализа временных рядов.

В межах вказаного правочину було проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі приймання робіт від 03 квітня 2019 р. на суму 860 000,00 грн.

ТОВ ПІСОЧИНБУД зобов`язання за договором було виконано в повному обсязі, роботи були передані ПРАТ Укргідропроект, зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 3 від 03.04.2019 р. на загальну суму 860 000,00 грн.

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ ПІСОЧИНБУД безготівкових коштів згідно з платіжним дорученням: № 1803 від 14 травня 2019 р. на суму 860 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 143 333,33 грн.).

За договором № УГ-530/65-19 від 11.02.2019 р. відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою: Математический анализ фильтрационной консолидации и длительной прочности грунта в телегрунтовой плотины ГТС Украины.

В межах вказаного правочину було проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі приймання робіт від 03 квітня 2019 р. на суму 852 000,00 грн.

ТОВ ПІСОЧИНБУД зобов`язання за договором було виконано в повному обсязі, роботи були передані ПРАТ Укргідропроект, зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 03.04.2019 р. на загальну суму 852 000,00 грн.

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ ПІСОЧИНБУД безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями: № 1781 від 13 травня 2019 р. на суму 760 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 126666,67 грн.), № 1802 від 14 травня 2019 р. на суму 92 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 15 333,33 грн.

За договором № УГ-558/166-19 від 11.02.2019 р. відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою: Математическое моделирование напряженно-деформированного состояния пространственных платформ на слабых грунтах ГТС Украины.

В межах вказаного правочину було проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі приймання робіт від 03 квітня 2019 р. на суму 828 000,00 грн.

ТОВ ПІСОЧИНБУД зобов`язання за договором було виконано в повному обсязі, роботи були передані ПРАТ Укргідропроект, зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 4 від 03.04.2019 р. на загальну суму 828 000,00 грн.

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ ПІСОЧИНБУД безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями: № 1822 від 15 травня 2019 р. на суму 780 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 130000,00 грн.), № 1804 від 14 травня 2019 р. на суму 48 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 8 000,00 грн.).

Також, як вбачається з матеріалів справи, позивач (замовник) отримав від ТОВ ОЛІМПУС ТОРГ (виконавець) за договором № УГ-570-19 від 04.04.2019 р. відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою: Гидравлический аналіз неустановившегося течения в трубопроводах ГТС Украины.

В межах вказаного правочину було проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі приймання робіт від 14 травня 2019 р. на суму 930 000,00 грн.

ТОВ ОЛІМПУС ТОРГ зобов`язання за договором було виконано в повному обсязі, роботи були передані ПРАТ Укргідропроект, зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 7 від 14.05.2019 р. на загальну суму 930 000,00 грн.

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ ОЛІМПУС ТОРГ безготівкових коштів згідно з платіжним дорученням: № 1969 від 23 травня 2019 р. на суму 930 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 155 000,00 грн.).

За договором № УГ-571-19 від 04.04.2019 р. відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою: Алгоритм численного анализа потерь на трение в водоводах ГТС Украины.

В межах вказаного правочину було проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі приймання робіт від 14 травня 2019 р. на суму 920 000,00 грн.

ТОВ ОЛІМПУС ТОРГ зобов`язання за договором було виконано в повному обсязі, роботи були передані ПРАТ Укргідропроект, зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 12 від 14.05.2019 р. на загальну суму 920 000,00 грн.

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ ОЛІМПУС ТОРГ безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями: № 2052 від 29 травня 2019 р. на суму 740 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 123333,33 грн.), № 2023 від 28 травня 2019 р. на суму 50 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 8333,33 грн.), № 1970 від 23 травня 2019 р. на суму 70 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 11666,67 грн.), № 1987 від 24 травня 2019 р. на суму 60 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 10000,00 грн.).

За договором № УГ-572-19 від 04.04.2019 р. відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою: Компьютерный анализданных и выдвижение гипотез системой текущего контроля состояния плотины ГТС Украины.

В межах вказаного правочину було проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі приймання робіт від 14 травня 2019 р. на суму 916 000,00 грн.

ТОВ ОЛІМПУС ТОРГ зобов`язання за договором було виконано в повному обсязі, роботи були передані ПРАТ Укргідропроект, зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 13 від 14.05.2019 р. на загальну суму 916 000,00 грн.

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ ОЛІМПУС ТОРГ безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями: № 2053 від 29 травня 2019 р. на суму 260 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 43333,33 грн.), № 2065 від 30 травня 2019 р. на суму 656 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 109333,33 грн.).

За договором № УГ-569-19 від 04.04.2019 р. відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою: Деформируемость и прочность грунта высоких грунтовых плотин ГТС Украины.

В межах вказаного правочину було проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі приймання робіт від 14 травня 2019 р. на суму 950 000,00 грн.

ТОВ ОЛІМПУС ТОРГ , зобов`язання за договором було виконано в повному обсязі, роботи були передані ПРАТ Укргідропроект, зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 38 від 14.05.2019 р. на загальну суму 950 000,00 грн.

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ ОЛІМПУС ТОРГ безготівкових коштів згідно з платіжним дорученням: № 2022 від 28 травня 2019 р. на суму 950 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 158333,33 грн.).

За договором № УГ-578-19 від 04.04.2019 р. відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою: Влияниекарстовых и оползневых систем на поведение оснований ГТС Украины.

В межах вказаного правочину було проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі приймання робіт від 14 травня 2019 р. на суму 940 000,00 грн.

ТОВ ОЛІМПУС ТОРГ зобов`язання за договором було виконано в повному обсязі, роботи були передані ПРАТ Укргідропроект, зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 37 від 14.05.2019 р. на загальну суму 940 000,00 грн.

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ ОЛІМПУС ТОРГ безготівкових коштів згідно з платіжним дорученням: № 1988 від 24 травня 2019 р. на суму 940 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 156666,67 грн.).

На підтвердження реальності здійснення спірних господарських операцій позивачем до матеріалів справи надані та судом досліджені первинні бухгалтерські документи: договори, протоколи узгодження договірної ціни, календарні плани технічні завдання, акти здачі-прийняття робіт, податкові накладні та квитанції про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до кожного із зазначених вище договорів.

Фізично замовлені за договором роботи виконані у формі звітів, на паперових носіях та були фактично передані виконавцем позивачу разом з актом здачі-приймання робіт, про що свідчить підпис керівника позивача на титульному аркуші звіту.

Результати виконаних робіт у формі звітів були оглянуті головним державним ревізором-інспектором під час проведення перевірки, про що зазначається в акті перевірки. (т.1 а.с.42, 63).

Надані позивачем первинні документи у повній мірі розкривають зміст господарських операцій, а тому посилання податкового органу на те, що подані платником документи не дозволяють встановити реальність виконання вказаних операцій та факт їх використання у господарській діяльності товариства, є помилковими.

За приписами статті 4 Закону України №996-XIV, одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Перевіряючи факт здійснення господарської операції, на підставі якої платником податків сформовано дані податкового обліку, суд досліджує товарність такої операції в сукупності чинників, що впливають на її реальний зміст. Зокрема, суд оцінює документи та інші дані, що відображені платником податків в податковому та бухгалтерському обліку, з урахуванням специфіки спірної господарської операції.

Колегія суддів зазначає, що незначні недоліки у заповненні бухгалтерських документів не свідчать про їх неналежність та недопустимість як доказів. Більш того, вони не є підставою для висновку про нереальність здійснення господарської операції та про обґрунтованість рішення органу доходів і зборів щодо нарахування податкового зобов`язання. Таким чином, помилки у їх оформленні не можуть бути підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у зобов`язаннях платника податків.

Посилання контролюючого органу на неможливість ідентифікувати особу, якою було складено звіт, тобто встановити безпосереднього учасника господарської операції, колегія суддів відхиляє, оскільки жодного правового обґрунтування з приводу обов`язкового зазначення у звітах саме особи чи осіб, які його підготували, відповідачем надано не було. До того ж, результати робіт, що складені у формі звітів містять офіційні реквізити юридичних осіб, підписи керівників юридичних осіб та їх печатки, що є достатнім для встановлення безпосередніх учасників господарської операції.

Вказаний висновок узгоджується із позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 24.09.2020 року по справі №820/329/17, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України підлягає врахуванню до спірних правовідносин.

При цьому, звіти, складені за результатом виконаних робіт, оглянуті ревізором-інспектором відповідач під час проведення перевірки, про що зазначено у акті перевірки. Зауваження до їх оформлення відсутні.

Придбання робіт з виготовлення фізико-математичних моделей з приводу проектування гідроелектростанцій, їх окремих споруд, елементів конструкцій, тощо на підставі договорів укладених з метою здійснення господарської статутної діяльності направленої на отримання прибутку, що узгоджується з основними видами економічної діяльності позивача.

Під час розгляд справи представник позивача зазначив, що підприємство само не могло виконати замовлені роботи, оскільки вони не є проектними, а являють собою математичне моделювання фізичних процесів, що здійснюється фахівцями з математики та IT- фахівцями, а вказані спеціалісти відсутні у штаті, що підтверджується наданою під час розгляду справи копією штатного розкладу.

Також, позивачем до матеріалів справи додано Довіку щодо ділової мети укладення договорів, відповідно до якої необхідність замовлення означених робіт була обумовлена високою відповідальністю та підвищеними вимогами до безпеки будівництва гідротехнічних споруд, які проектує ПРАТ УКРГІДРОПРОЕКТ, оскільки останні роки в Україні йде процес вдосконалення нормативної бази та поступовий перехід і адаптація українських нормативних документів до стандартів будівництва ЄС. Підвищуються вимоги до міцності та стійкості земляних та бетонних гідротехнічних споруд. На законодавчому рівні закріплені вимоги до обов`язкового наукового супроводу проектних та вишукувальних робіт та будівництва (ДБН В.1.2.-14:2009, (ДБН В.2.4.-3:2010). Сталися значні зміни у визначенні сейсмічних навантажень на споруди (ДБН В. В.1.1.-12:2014). Проектування та виконання розрахунків для таких об`єктів пов`язані з абсолютною індивідуальністю та унікальністю кожної ГЕС та кожної греблі, що не дозволяє використовувати типові рішення та стандартні будівельні конструктиви.

Вказані роботи в подальшому були використані для розробки проектів ПРАТ УКРГІДРОПРОЕКТ, зокрема, з приводу будівництва гідроелектростанцій, включаючи наземні та підземні будівлі ГЕС з масивними залізобетонними перекриттями, колонами та палевими фундаментами; підпірних стін та берегових стоянів; напірних залізобетонних водоводів та тунелів; частин водозливних залізобетонних гребель та водоскидів.

Тобто, витрати фактично здійснені як компенсація вартості робіт, які придбані позивачем для їх подальшого використання у власній господарській діяльності, і підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що передбачають реальні господарські операції, які відображаються в податковому обліку та які спричинили реальні зміни майнового стану.

В свою чергу, контролюючим органом в акті перевірки та під час розгляду справи не було спростовано, що жодна із замовлених та отриманих робіт здійснена не в межах господарської діяльності товариства, не надав переконливих доводів зворотного. Також акт перевірки не містить жодного умотивованого посилання про фактичне порушення позивачем вимог законодавства, яке б позбавляло його права на формування даних податкового обліку за спірними операціями.

Доводи скаржника про відсутність у контрагентів спеціальних дозволів та ліцензій, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р. №554 Деякі питання професійної атестації відповідальних виконавців видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, колегія суддів вважає помилковими, оскільки результатом замовлених ПРАТ УКРГІДРОПРОЕКТ робіт не є проектна документація на будівництво, а є математичне моделювання певних фізичних процесів в гідроспорудах, що виконується не архітекторами, інженерами-проектувальниками, інженерами технічного нагляду, а фахівцями в галузі математики та фізики, а відтак сертифікації виконання даних робіт не потребує.

Не визнаючи господарські операції позивача з контрагентами реальними, контролюючий орган також виходив з аналізу податкової інформації про контрагентів.

Згідно з пунктом 61.1 статті 61 ПК України, податковий контроль система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способи здійснення податкового контролю наведені у статті 62 цього Кодексу, за приписами пункту 62.1 якої податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом: інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань (пункти 74.1, 74.2 статті 74 ПК України).

Процес зіставлення даних податкової звітності з ПДВ у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов`язань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.

Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням та сплатою податків.

Відтак, наявна у контролюючого органу податкова інформація про контрагента позивача не є належним доказом безтоварності спірних господарських операцій, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок/надання послуг, як у дослідженому судом випадку, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах від 26.03.2019 року по справі №804/13206/13, від 02.04.2019 року по справі №804/1444/14, від 09.04.2019 року по справі №822/1602/13-а.

Таким чином, висновки перевірки, які ґрунтуються лише на даних податкової інформації по спірним контрагентам, без проведення зустрічних звірок із реальним дослідженням первинної документації контрагентів, є безпідставними.

При цьому, посилання податкового органу на відсутність у контрагентів необхідних трудових ресурсів та виробничих потужностей не може бути безумовною підставою для визнання господарських операцій нереальними, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу), а основні засоби можуть перебувати в постачальника/субпідрядника на праві оренди чи лізингу.

Доказів про наявність фактів, які б свідчили про обізнаність платника податків щодо неправомірної поведінки контрагента та злагодженості дій між ними контролюючим органом всупереч вимог процесуального закону надано не було.

Колегія суддів зазначає, що стан виконання податкових обов`язків визначається виключно дотриманням норм податкового законодавства. В основі оподаткування лежить не волевиявлення осіб у вигляді цивільно-правового правочину, а фактичний рух активів з урахуванням ділової мети такого руху та його зв`язку з господарською діяльністю платника податків. Це випливає з того, що норми податкового законодавства пов`язують формування витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування та податкового кредиту з фактом придбання товарів з метою використання в господарській діяльності.

Отже, вирішальним значенням при вирішенні питання щодо формування платником податку витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, а також податкового кредиту має значення не те, які зобов`язання сторони обумовили договором, а те, що вчинив платник податків. З позицій оподаткування не має значення чи має в господарській операції дефект волевиявлення сторін правочину, а має значення господарська операція, що вчинена платником, яка і має бути предметом аналізу в податковому спорі.

Відповідачем не надано доказів та не наведено жодних обставин, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, незвичності цих операцій для цих осіб, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про непов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, про не вчинення операцій, про відсутність факту надання послуг.

Згідно ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначається, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною 17.07.1997 року (далі - Конвенція), є частиною національного законодавства.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 19 Конвенції передбачено, що для забезпечення дотримання Високими Договірними Сторонами, однією з яких є Україна, їхніх зобов`язань за Конвенцією та протоколами до неї, створюється Європейський суд з прав людини. Він функціонує на постійній основі. Високі Договірні Сторони зобов`язуються виконувати остаточні рішення Суду в будь-яких справах, у яких вони є сторонами (ст. 46 Конвенції).

Колегія суддів звертає увагу на те, що збільшення суми грошового зобов`язання (шляхом прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень) порушує право позивача мирно володіти своїм майном, визначення якого міститься у Першому Протоколі до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року (надалі також "Протокол 1 до Конвенції"), яка є частиною національного законодавства України згідно із статтею 9 Конституції України.

Зокрема, стаття 1 Протоколу 1 до Конвенції так визначає підстави, за яких особа може бути позбавлена свого майна: "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права"

Роз`яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Так, у пункті 53 рішення в справі "Булвес" АД проти Болгарії, ЄСПЛ визначив поняття власності, вказавши, що "власність" може включати як існуючу власність, так і активи, включаючи вимоги стосовно яких заявник може стверджувати, що у нього чи у неї є принаймні "правомірні очікування" отримати ефективне здійснення свого майнового права.

У рішенні в справі "Щокін проти України"(п. 49) ЄСПЛ вказав, що збільшення податковим органом зобов`язання особи з податку безперечно є втручанням до майнових прав заявника, гарантованих статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції. Таке втручання за Конвенцією може бути визнане тільки якщо здійснене на умовах, передбачених законом. Так, у пп. 50-51 згаданого рішення ЄСПЛ зазначає: "Найпершою та найбільш важливою вимогою ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції є те, що будь-яке втручання державних органів у мирне володіння майном повинне бути законним: друге речення першого параграфу наділяє правом позбавляти майна лише "на умовах, передбачених законом" і другий параграф визначає, що Держава має право контролювати використання майна шляхом введення в дію "законів". Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, притаманний всім статтям Конвенції. Це поняття (поняття "закону") вимагає, перш за все, щоб заходи, що застосовуються, ґрунтувалися на національному законодавстві. Воно також посилається на якість закону, що застосовується, вимагаючи його доступності для осіб, яких він стосується, точності та передбачуваності в його застосуванні."

Таким чином, будь-які дії, спрямовані на позбавлення особи її майна є незаконними, якщо контролюючі органи діють не у відповідності до закону.

Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, у випадку за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в пункті 71 рішення у справі "Булвес"АД проти Болгарії" ЄСПЛ дійшов такого висновку: "...Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності".

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Оскільки належними та допустимими доказами відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів обґрунтованість висновків акту перевірки, колегія суддів вважає, що правочин відповідає положенням норм чинного законодавства України.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що висновки податкового органу про можливі порушення податкового законодавства зі сторони контрагентів позивача, не є підставою для висновку про порушення саме позивачем вимог податкового законодавства.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності в діях позивача порушення вимог законодавства та, як наслідок, неправомірності нарахування за вказані порушення суми грошового зобов`язання на підставі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не виявила підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 року по справі №520/6010/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло І.С. Чалий

Повний текст постанови складено 10.02.2021 року