Справа № 160/1998/19
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2019 року Справа № 160/1998/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Кадникової Г.В.
за участі секретаря судового засідання: Корсун М.О.
представника позивача: Скринник Н.М.
представника відповідача: Пономаренка О.О.
представника третьої особи-1: Солодовнік Е.Е.
представника третьої особи-2: Олійник Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Логос» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Дніпровська міська рада, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
06.03.2019 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху через невідповідність вимогам ст.ст.160, 161 КАС України. На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 25.03.2019р. позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження.
21.05.2019 року ухвалою суду задоволено клопотання позивача про зупинення провадження до набрання законної сили судовим рішенням по адміністративній справі №160/673/19.
21.09.2019 року ухвалою суду поновлено та продовжено підготовче провадження на тридцять днів.
04.10.2019 року ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача та залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відділ у м.Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
22.10.2019 року ухвалою суду змінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача по справі на Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та задоволено клопотання Дніпровської міської ради і залучено її до участі по справі в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.
Відповідач заперечує проти позовних вимог. Письмовий відзив на позовну заяву долучений до матеріалів справи.
В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що позивачем здійснено невірно розрахунок орендної плати в податкових деклараціях з плати за землю в результаті чого за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 встановлено заниження податкового зобов`язання за 2017 рік у сумі 15'841'529грн. 06коп.
27.11.2019 року за згодою сторін, в порядку ч.7 ст.181 КАС України, суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті у той самий день.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, при розгляді справи виходить з наступного.
15.07.2015 року рішенням №4/65 Дніпропетровською міською радою затверджено нову грошову оцінку землі м.Дніпропетровська, яка введена в дію з 01.01.2016 року у відповідності до якої змінилась базова вартість 1 кв.м землі.
Встановлено, що ТОВ фірма «Логос» при розрахунку платежу з орендної плати за землю на 2017 року застосувало розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки за даними отриманими у 2016 році Витягів із техничної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 11.04.2016 №03-07/110416/2, №03-07/110416/3, №03-07/110416/1, з урахуванням коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки (1,06) та застосованнням коефіцієнту який характеризує функціональне використання земельної ділянки Кф « 0,5».
Проте, на підставі Витягів із техничної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 26.06.2018 №4/250618/03-07, №9/250618/03-07 та від 25.06.2018 №13/250618/03-07 визначено, що при розрахунку сум орендної плати застосовується коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки Кф « 2,5».
Таким чином, перевіркою встановлено порушення п.286.2 ст.286, п.289.1 ст.289 Податкового кодексу (далі ПК України), щодо невірного розрахунку орендної плати в податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності) в результаті чого за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 встановлено заниження орендної плати у сумі 15'841'529грн. 06коп. у тому числі за 2017 рік в сумі 15'841'529грн. 06коп.
З такими висновками, позивач не погодився та 07.09.2018 року подав заперечення (зауваження) №183 в порядку визначеному п.86.7 ст.86 ПК України.
Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням ТОВ фірма «Логос» звернулось до Державної фіскальної служби України зі скаргою, за результатами розгляду якої залишено без змін податкове повідомлення-рішення, а скаргу - без задоволення.
При розгляді спору по суті, суд застосовує наступні норми законодавства.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених Законом.
Статтею 142 Конституції України передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Однією з важливих гарантій захисту земельних, майнових та інших суб`єктивних прав і законних інтересів власників землі й землекористувачів є здійснення плати за користування землею, що визначено нормами чинного законодавства.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: з приводу компетенції контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб урегульовані Податковим кодексом України.
Відповідно до п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Згідно п.п.14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).
Відповідно до п.288.7 ст.288 ПК України, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.
Статтею 285 ПК України встановлено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік, який починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
Згідно п.286.2. ст.286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.(п.288.1. ст.288 ПК України).
Відповідно до п.288.2, п.288.3, п.288.4 ст.288 ПК України, платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році. (п.287.1 ст.287 ПК України).
Пунктом 287.7 ст.287 ПК України визначено, що у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).
Згідно п.287.3 ст.287 ПК України, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Відповідно до п.287.4 ст.287 ПК України, податкове зобов`язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Пунктом 289.1 ст.289 ПК України передбачено, що визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Відповідно до ст.ст.193, 194 Земельного кодексу України, державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.
Держгеокадастр забезпечує необхідною інформацією органи державної влади та органів місцевого самоврядування, зацікавлені підприємства, установи та організації, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою.
Видача витягу з технічної документації про нормативну грошу оцінку земельної ділянки це адміністративна послуга, яку надає Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області через центр надання адміністративних послуг відповідно до вимог Закону України «Про адміністративні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2011 №835 «Деякі питання надання Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами адміністративних послуг» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.05.2014 №523-р «Деякі питання надання адміністративних послуг органів виконавчої влади через центри надання адміністративних послуг».
За умовами Договору оренди землі (п.10.1 - т.2 а.с.2) зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки проводиться без внесення змін та доповнень до даного договору. Зазначені зміни відображаються лише у витягу із технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розрахунку орендної плати, що є невід`ємними додатками даного договору.
За умовами Договору оренди землі (п.13 - т.2 а.с.2) розмір орендної плати переглядається щорічно, на початку кожного бюджетного року не пізніше 31 січня поточного року. При перегляді орендної плати аналізу підлягають: нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням щорічногокоефіцієнта індексації, цільове призначення та функціональне використання земельної ділянки. Порядок перегляду орендної плати встановлюється податковим законодавством України.
За умовами Договору оренди землі (п.4.5 - т.3 а.с.2, 56) обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, що визначаються у встановленому порядку.
Підпунктом 271.1.1 п.271.1 ст.271 ПК України встановлено, що базою оподаткування земельним податком є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку
Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області отримано лист від Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради з копіями витягів із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельних ділянок, що перебувають в оренді/постійному користуванні у ТОВ фірма «Логос», сформованих відділом у м.Дніпро головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
Таким чином, сформовані 26.06.2018 року Витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок містять інформацію, яка відображає цільове використання земельних ділянок з коефіцієнтом, який характеризує функціональне використання земельної ділянки та застосовується із зазначенням « 2,5».
Означені Витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок позивачем не оскаржувались.
Отже, позивачем невірно здійснено розрахунок орендної плати в податкових деклараціях з плати за землю (земельний податок та/або орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності) в результаті чого за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 встановлено заниження податкового зобов`язання за 2017 рік у сумі 15'841'529грн. 06коп., чим порушено п.286.2 ст.286, п.289.1 ст.289 ПК України.
Крім того, на підставі п.123.1 ст.123 ПК України контролюючим органом застосовано штраф у розмірі 25% від суми податкового зобов`язання у розмірі 3'960'382грн. 27коп.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Так, частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням зазначеного, на підставі досліджених доказів в їх сукупності, системного аналізу норм законодавства України, суд приходить до висновку, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Логос» не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями ст.ст. 90, 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Логос» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Дніпропетровська міська рада, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 19 грудня 2019 року.

Суддя Г. В.Кадникова