Справа № 300/3924/20
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" лютого 2021 р. справа № 300/3924/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Главача І.А.,
за участю секретаря судового засідання Мельник О.Я.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача Яша П.К.,
представника відповідача Липчук В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій та розпорядження про анулювання ліцензії, -
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі, також позивач, ФОП ОСОБА_1 ) 24.12.2020 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі, також відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення від 21.12.2020 за №00/7308/0901 про застосування фінансових санкцій та розпорядження від 21.12.2020 за №571-р «Про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями».
Позивач заявлені позовні вимоги щодо предмета спору обґрунтовує тим, що відповідач протиправно, без наданих на те правових підстав та всупереч Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального оскаржуваними рішенням від 21.12.2020 за №00/7308/0901 застосував фінансові санкції в розмірі 6800 гривень та розпорядженням від 21.12.2020 за №571-р анулював ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.
Ухвалою суду від 28.12.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.
04.01.2021 позивачем через канцелярію суду подано клопотання про здійснення розгляду даної справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.01.2021 задоволено клопотання позивача про розгляд даної справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання з розгляду даної справи.
15.01.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву за №4215/09-19-20-01-14 від 12.01.2021. У поданому відзиві представник відповідача заперечила щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, із посиланням на відповідні норми права та твердження. Просила в задоволенні позову відмовити, з тих підстав, що податковим органом отримано від Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області копії матеріалів адміністративної справи за фактом продажу, працівником позивача за місцем здійснення ним своєї підприємницької діяльності, слабоалкогольних напоїв, особам, які не досягли 18 років, що є підставою для застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу та анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. (а. с. 25 26).
Позивач 25.05.2020 суду надав відповідь на відзив, в яких ФОП ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі (а.с.54-56).
У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов з мотивів, викладених у позові та відповіді на відзив. Просили позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог не визнала з підстав викладених у відзиві. Просила у задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши заяви по суті справи та письмові докази, наявні в матеріалах справи, судом встановлено наступне.
22.07.2020 старшим інспектором ювенальної превенції Івано-Франківського відділу поліції складено протокол про адміністративне правопорушення, яким встановлено факт продажу громадянкою ОСОБА_2 в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 , де здійснює свою підприємницьку діяльність позивач, трьох пляшок слабоалкогольного напою сидру Сомерсбі, 0,5 л., неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 28, 59).
21.12.2020 Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області, на підставі адміністративної справи за вх. №8195/9 від 02.12.2020 прийнято рішення про застосування фінансових санкцій за №00/7308/0901 від 02.07.2019 та розпорядження про анулювання позивачу ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за № 571-р від 21.12.2020.
Позивач, вважаючи протиправними та такими, що підлягають скасуванню рішення про застосування фінансових санкцій за №00/7308/0901 від 02.07.2019 та розпорядження про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за № 571-р від 21.12.2020, звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 за №481/95-ВР .
За приписами статті 15-3 Закону №481/95-ВР, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особами, які не досягли 18 років.
Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.
У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону №481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Абзацом 9 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР визначено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону 6800,00 грн.
Згідно частини 4 статті 17 Закону №481/95-ВР, рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною 2 цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.
Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95-ВР визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 за №790 (надалі, також Порядок №790).
За змістом пунктів 2 та 3 Порядку №790, за порушення, передбачені статтею 17 Закону №481/95-ВР, до суб`єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.
Згідно пункту 5 Порядку №790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Пунктом 6 Порядку №790 передбачено, що рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями тютюновими виробами (Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС, його регіональні управління та їх територіальні підрозділи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, ДПС, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.
Порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, та прийняття рішення щодо їх застосування встановлюються зазначеними органами відповідно до їх компетенції.
Пунктами 7, 8 Порядку №790, передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, у разі виявлення порушень у сфері виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів зобов`язані повідомити про ці порушення орган, який видав ліцензію на провадження зазначеного виду діяльності.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 затверджено Інструкцію з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (надалі - Інструкція), яка встановлює порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах (далі - органи поліції), матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначає порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).
Складання протоколів про адміністративні правопорушення, протоколів про адміністративні затримання, протоколів про вилучення речей і документів, протоколів про огляд речей та особистий огляд, а також отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції (пункт 1 розділу ІІ Інструкції).
Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема:
у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка;
у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень);
у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень);
у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла));
у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності);
у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол);
у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).
Пунктом 7 розділу ІІ даної Інструкції передбачено, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.
Протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (пункт 8 розділу ІІ Інструкції).
У пункті 15 розділу ІІ Інструкції зазначено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).
Таким чином, законодавством на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, покладено обов`язок щодо належного оформлення таких протоколів.
Суд встановив те, що у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення громадянкою ОСОБА_2 відсутні дані про те, що алкогольні напої, які продано неповнолітній особі вилучалися як речові докази, проводився їх огляд.
Також всупереч наведеним вимогам щодо належного складання протоколу, суд встановив, що у примірнику протоколу, врученого громадянці ОСОБА_2 , зазначено про вчинення нею правопорушення, передбаченого статтею 156-2 КУпАП (а.с. 59), яка передбачає порушення встановленого порядку промислової переробки, зберігання, транспортування або знищення конфіскованих спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, яке не має жодного стосунку щодо застосування до позивача фінансових санкцій та анулювання ліцензії.
Натомість, відповідно до долученої відповідачем копії протоколу статтю правопорушення, яке вчинила громадянка ОСОБА_4 , виправлено на частину 2 статті 156 КУпАП, що є недопустимим з огляду на зміст пункту 7 розділу ІІ Інструкції.
З цих підстав, суд вважає, що протокол, складений 22.07.2020 старшим інспектором ювенальної превенції Івано-Франківського відділу поліції про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_2 в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 , де здійснює свою підприємницьку діяльність позивач, оформлений з порушенням вимог, передбачених Інструкцією, а тому такий протокол не можна вважати належним та допустим доказом щодо вчинення нею правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КУпАП.
Крім того, відповідно до постанови №10/592 від 13.10.2020 адміністративної комісії при виконавчому комітетові Івано-Франківської міської ради про справи про адміністративне правопорушення провадження по справі відносно громадянки ОСОБА_2 за порушення частини 2 статті 156 КУпАП закрито (а.с. 49).
Слід зазначити, що підставою для застосування адміністративно-господарських санкцій є правопорушення, якого припустився суб`єкт господарювання.
Згідно із статтею 5 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.
Статтею 42 Господарського кодексу України визначено, що підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів на одержання прибутку.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що на підставі матеріалів правоохоронних органів щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до суб`єктів господарювання (суб`єктів підприємницької діяльності) за вчинення порушень, визначених статтею 17 Закону №481/95-ВР, органами доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів та анулювання відповідної ліценції.
Відповідно до п.п. 14.1.202 ст. 14 Податкового кодексу України, продажем (реалізацією) товарів є будь-які операції, що здійснюються згідно, в тому числі, з договорами купівлі-продажу які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів.
Пунктами 1, 2 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 за №265 (надалі, також Закон №265) передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.
Згідно із статтею 2 Закону №265, розрахунковим документом є документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.
Пунктом 1, 2 розділу ІІ Положення про форму та зміст розрахункових документів затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 за №13 встановлено, що фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - касовий чек) - розрахунковий документ, надрукований реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Форма №ФКЧ-1 касового чека наведена в додатку 1 до цього Положення.
З системного аналізу вищевказаних норм, суд дійшов висновку, що факт купівлі вважається закінченим з моменту проведення розрахунку в касі і отримання покупцем розрахункового документу (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція), при цьому, розрахунковий документ є саме тим документом, що підтверджує факт продажу товарів.
Касовий чек повинен містити такі обов`язкові реквізити: найменування господарської одиниці; адресу господарської одиниці; для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ, - індивідуальний податковий номер платника ПДВ, який надається згідно з Кодексом; перед номером друкуються великі літери ПН; для СГ, що не є платниками ПДВ, - податковий номер або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку у паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта), перед яким друкуються великі літери ІД (ідентифікаційні дані); якщо кількість придбаного товару (обсяг отриманої послуги) не дорівнює одиниці виміру, - кількість, вартість придбаного товару (отриманої послуги); вартість одиниці виміру товару (послуги); назва товару (послуги); літерне позначення ставки ПДВ праворуч від надрукованої вартості товару (послуги) (для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ); позначення форми оплати (готівкою, електронним платіжним засобом, у кредит, тощо) та суму коштів за цією формою оплати; загальну вартість придбаних товарів (отриманих послуг) у межах чека, перед якою друкується слово СУМА або УСЬОГО; для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ, - окремим рядком літерне позначення ставки ПДВ, розмір ставки ПДВ у відсотках, загальну суму ПДВ за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкуються великі літери ПДВ; для СГ роздрібної торгівлі, що здійснюють реалізацію підакцизних товарів та зареєстровані платниками акцизного податку (СГ, що зареєстровані платниками іншого податку, крім ПДВ), - окремим рядком розмір ставки такого податку, загальну суму такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкується назва такого податку. У реквізиті Акцизний податок його назва наводиться згідно з Кодексом. За потреби дозволяється використовувати скорочення; порядковий номер касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина) проведення розрахункової операції; фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери ФН; напис ФІСКАЛЬНИЙ ЧЕК та найменування або логотип виробника.
Суд зазначає, що належним доказом факту продажу товару суб`єктом господарювання є розрахунковий документ встановленої форми та змісту (касовий або товарний чек) з його обов`язковими реквізитами (найменування фізичної особи - підприємця та адреса торгової точки; ідентифікаційний код; кількість, ціна та назва товару; ціна за одиницю товару; форма і сума оплати; загальна сума придбаних товарів тощо).
Відповідачем до матеріалів справи не надано жодного розрахункового документу, що підтверджував би факт продажу продавцем ОСОБА_2 трьох пляшок слабоалкогольного напою сидру Сомерсбі, 0,5 л., неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 саме в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 , де здійснює свою підприємницьку діяльність позивач.
З огляду на відсутність чеку про продаж алкогольних напоїв, неможливе підтвердження взагалі самого факту такого продажу та вчинення правопорушення, за яке щодо позивача застосовано фінансові санкції та анульовано ліцензію.
У постанові від 20.07.2020 у справі № 820/4881/16 Верховний Суд дійшов висновку, про те, що відсутність розрахункових документів, свідчить про відсутність факту продажу алкогольних напоїв.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції», Суд звертав увагу на необхідність покладення обов`язку доказування на податковий орган, що цілком відповідає положенням статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Суд зазначає, що відповідачем не доведено правомірності оскаржених рішення та розпорядження, тобто вони винесені без урахування всіх обставин, що мали значення для їх прийняття, при цьому, судом на підставі належних та допустимих доказів встановлена їх протиправність.
Таким чином, висновок, зроблений відповідачем про порушення позивачем статті 15-3 Закону №481/95-ВР, є необґрунтованим та недоведеним, у зв`язку з чим оскаржувані рішення від 21.12.2020 за №00/7308/0901 про застосування фінансових санкцій та розпорядження від 21.12.2020 за №571-р «Про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями» є протиправними та підлягають скасуванню.
Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про застосування фінансових санкцій від 21.12.2020 №00/7308/0901.
Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС в Івано-Франківській області «Про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями» від 21.12.2020 №571-р.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).

Відповідач - Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 43142559, вул. Незалежності, буд. 20, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя Главач І.А.

Рішення складене в повному обсязі 12 лютого 2021 р.