Справа № 240/11618/20
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/11618/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Романченко Є.Ю.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

10 лютого 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року (м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року позов задоволено, а саме: визнано протиправною та скасовано індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України №2868/6/99-00-04-05-03-06/ІПК від 14.07.2020, надану адвокату Дмитренку Володимиру Вікторовичу; зобов`язано Державну податкову службу України надати ОСОБА_1 нову податкову консультацію за зверненням від 02.06.2020.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Відповідач зазначив, що фізична особа, яка здійснює незалежну адвокатську діяльність, не може бути підприємцем у межах такої адвокатської діяльності. Адвокатська діяльність не є підприємницькою і не може здійснюватися фізичною особою - підприємцем. Порядок та умови взяття на облік у контролюючих органах фізичних осіб, які зареєстровані як фізичні особи - підприємці та при цьому провадять незалежну професійну діяльність, регулюються ст. 65 ПК України та Порядком обліку платників податків і зборів, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588. У зв`язку з цим відповідач вважає, що Державна податкова служба України діяла в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 02.06.2020 адвокат ОСОБА_1 звернувся до Житомирської ДПІ Житомирського управління ГУ ДФС у Житомирській області із зверненням на отримання індивідуальної податкової консультації у письмовій формі, з таких питань:

- яким чином особі, яка перебуває на обліку як самозайнята особа (адвокат) перейти на спрощену систему оподаткування як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності (без зупинення адвокатської діяльності);

- яким чином буде оподатковуватися його діяльність як фізичної особи - підприємця з ознакою провадження незалежної професійної діяльності (адвокат) на спрощеній системі оподаткування;

- які, можливо, податкові обов`язки виникають в нього - самозайнятої особи додатково як у фізичної особи - підприємця з ознакою провадження незалежної професійної діяльності (адвокат);

- чи необхідно йому самозайнятій особі додатково як у фізичної особи - підприємця з ознакою провадження незалежної професійної діяльності (адвокат) відкривати банківський рахунок.

Необхідність отримання консультації позивач обґрунтував Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо усунення дискримінації за колом платників» №592-ІХ, який Верховна Рада України ухвалила 13 травня 2020 року, яким, на думку позивача, врегульовано питання подвійного оподаткування та дозволено фізичній особі - підприємцю з ознакою провадження незалежної професійної діяльності перебувати на спрощеній системі оподаткування та сплачувати загальнообов`язкові платежі відповідно до обраної системи без одночасного нарахування таких же платежів як самозайнята особа (адвокат).

За результатами розгляду звернення від 02.06.2020, ДПС направило позивачу податкову консультацію від 14.07.2020 № 2868/6/99-00-04-05-03-06 ІПК щодо застосування спрощеної системи оподаткування фізичною особою - підприємцем з ознакою провадження незалежної професійної діяльності. При цьому, посилаючись на положення Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Податкового кодексу України, контролюючим органом вказано, що фізична особа, яка здійснює незалежну адвокатську діяльність не може бути підприємцем у межах такої адвокатської діяльності. Адвокатська діяльність не є підприємницькою і не може здійснюватися фізичною особою - підприємцем. До доходів, отриманих від провадження адвокатської діяльності, не може бути застосовано спрощену систему оподаткування, обліку та звітності. Отже, фізична особа, яка отримує дохід від іншої підприємницької діяльності та незалежної професійної діяльності, веде окремий облік доходів/витрат, отриманих/понесених від провадження незалежної професійної діяльності і підприємницької діяльності, та здійснює окремо розрахунки з бюджетом.

Позивач, вважаючи, що надана відповідачем податкова консультація не містить опису поставлених питань, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у його зверненні (прийняття Закону України №592-ІХ), обґрунтування застосування норм законодавства та висновку з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства, звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах податковий орган діяв протиправно, оскільки не забезпечив належного розгляду порушених платником податків питань та фактично відповіді по суті порушених платником податків питань не надав.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Пунктом 52.1 статті 52 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України) встановлено, що за зверненням платників податків у паперовій або електронній формі контролюючий орган, визначений підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, надає їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Звернення платників податків на отримання індивідуальної податкової консультації у паперовій або електронній формі повинно містити: найменування для юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові для фізичної особи, податкову адресу, а також номер засобу зв`язку та адресу електронної пошти, якщо такі наявні; код згідно з ЄДРПОУ (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті); зазначення, в чому полягає практична необхідність отримання податкової консультації (наведення фактичних обставин); підпис платника податків або кваліфікований електронний підпис; дату звернення.

На звернення платника податків, що не відповідає вимогам, зазначеним у цьому пункті, індивідуальна податкова консультація не надається, а надсилається відповідь за підписом керівника (заступника керівника або уповноваженої особи) у паперовій або електронній формі у порядку та строки, передбачені Законом України "Про звернення громадян".

Уповноважена особа центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, може прийняти рішення про продовження строку розгляду звернення на отримання індивідуальної податкової консультації понад 25-денний строк, але не більше 15 календарних днів, та письмово повідомити про це платнику податків у паперовій або електронній формі до закінчення строку, визначеного абзацом першим цього пункту.

В розумінні п.п. 14.1.172. п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова консультація - індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій (пп. 14.1.172-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п. 52.2 ст. 52 ПК України, індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Пунктом 52.3 статті 52 ПК України визначено, що за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній, у паперовій або електронній формі. Індивідуальна податкова консультація, надана у паперовій або електронній формі, обов`язково повинна містити назву - індивідуальна податкова консультація, реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Отже, індивідуальна податкова консультація (допомога контролюючого органу) надається платнику податків для правильності застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акта у межах їхньої компетенції з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності, має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому така консультація надана. При цьому, надаючи податкову консультацію, контролюючий орган не встановлює (змінює чи припиняє) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування. Метою податкової консультації є викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування.

Судом встановлено, що звернення позивача на отримання індивідуальної податкової консультації в письмовій формі від 02.06.2020 містило чотири питання, виникнення яких ОСОБА_1 обумовлено Законом України від 13.05.2020 № 592-IX "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників".

Пунктом 1 розд. ІІ Закону України від 13.05.2020 № 592-IX визначено, що цей Закон набирає чинності з 1 січня 2021 року, крім пункту 5 розділу I цього Закону, що набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

У свою чергу, податкова консультація ДПС від 14.07.2020 № 2868/6/99-00-04-05-03-06/ІПК не містить конкретних відповідей на жодне із поставлених питань позивачем. Надана відповідачем індивідуальна податкова консультація містить цитування Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Податкового кодексу України, натомість посилання на Закон України від 13.05.2020 № 592-IX "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" у податковій консультації відсутнє.

Суд наголошує, що положеннями статті 52 ПК України передбачені обов`язкові вимоги щодо змісту податкової консультації та встановлено обов`язок контролюючих органів надавати податкові консультації з питань практичного застосування норм податкового законодавства, та, відповідно, платник податків має право на її отримання. Ненаданням такої консультації або наданням неякісної та/або незаконної податкової консультації, податковий орган порушує право платника податків на отримання інформації про практичне застосування норм законодавства та відповідного блага, передбаченого пунктом 53.1 статті 53 ПК України, у вигляді отримання консультації, яка могла б дозволити платнику податків застосовувати норму податкового законодавства певним чином без ризику притягнення до відповідальності. Тобто, надана податкова консультація, яка містить цитати нормативно-правових актів, але ніяких висновків або рекомендацій щодо їх застосування не має, або незаконна податкова консультація, підлягає скасуванню.

Також необхідно звернути увагу, що у процесі нормативного регулювання оподаткування важливим є забезпечення справедливого балансу інтересів держави та платника податків, адже можливість платника податків чітко розуміти та передбачати правові наслідки вчинюваних ним дій має фундаментальне значення для правильності його застосування, а у випадку неоднозначності нормативних приписів підлягає застосуванню підхід, відповідно до якого істотні правові сумніви мають тлумачитися на користь платника.

Таким чином, отримання податкової консультації з чіткою відповіддю на поставлене питання сприяє уникненню в подальшому податкових спорів щодо поставленого питання та стабільності суспільних відносин, а відповідач як контролюючий орган зобов`язаний вживати заходів до уникнення можливих податкових спорів, в тому числі, шляхом надання податкових консультацій з конкретних питань, що ним в даному випадку зроблено не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах податковий орган діяв протиправно, оскільки не забезпечив належного розгляду порушених платником податків питань та фактично відповіді по суті порушених платником податків питань не надав.

Відповідно до п. 53.2 ст. 53 ПК України, платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому у паперовій або електронній формі індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору. Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду. Протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов`язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів зазначає, що обставини, викладені в апеляційній скарзі, ідентичні відзиву на позовну заяву, який подавав відповідач до суду першої інстанції та якому вже надавалась відповідна оцінка.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час ії розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 лютого 2021 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.