Справа № 580/5516/20
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року справа № 580/5516/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в залі суду адміністративну справу за позовом Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

04.12.2020 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади (далі - позивач) про зобов`язання ОСОБА_1 (далі - відповідач) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку на АДРЕСА_1 та привести її у придатний для використання стан за власний рахунок, шляхом знесення споруди та огорожі.

Позов мотивовано тим, що відповідач безпідставно не виконав рішення відповідача про знесення самовільно встановлених споруди та огорожі, що є підставою для звернення в суд з відповідним позовом на реалізацією здійснення позивачем передбачених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" делегованих повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності. З цього приводу посилається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 02.04.2019 у справі №914/2584/17.

Ухвалою суду від 09.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі. Також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не надав, про причини його неподання суд не повідомив.

Оцінивши доводи позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 12.01.2002 ОСОБА_1 придав у ОСОБА_2 - 2/5, ОСОБА_3 - 1/5, ОСОБА_4 - 1/5, ОСОБА_5 - 1/10, ОСОБА_6 - 1/10 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади від 29.10.2019 №447 зобов`язано ОСОБА_1 демонтувати у десятиденний термін самовільно встановлені споруди та огорожі на АДРЕСА_1 .

Пунктом 2 цього рішення передбачено у разі невиконання вимог рішення КП «Благоустрій» провести демонтаж самовільно встановлених споруди та огорожі.

Відповідно до п.3 вказаного рішення у випадку наявності акту про неможливість провести демонтаж самовільно встановлених споруди та огорожі Шполянська міська рада ОТГ вирішує питання у судовому порядку.

14.11.2019 комісією у складі: головного інженера КП «Благоустрій»; юриста, начальників відділів місто будування, архітектури, будівництва, ЖКГ та з питань земельних відносин Шполянської міської ради ОТГ; начальника КП «Муніципальні інспекція», - складено акт про неможливість здійснення звільнення самовільно встановлених споруд та огорожі.

Вказаним актом зафіксовано, що ОСОБА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не провів демонтаж самовільно встановлених споруд та огорожі відповідно до рішення від 29.10.2019 №447 на земельній ділянці, що належить до комунальної власності Шполянської міської ради ОТГ. Проведення демонтажу силами КП «Благоустрій» неможливе у зв`язку з недопущенням до самовільно встановлених споруд.

Тому позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд врахував таке.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України від 16.11.1992 №2780-XII "Про основи містобудування" (далі - Закон №2780-XII) містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об`єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об`єктів містобудування, спорудження інших об`єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об`єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Частинами 1 та 2 ст.10 Закону України "Про архітектурну діяльність" від 20.05.1999 №687-XIV (далі - Закон №687-XIV) визначено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до під.3 п.«б» ч.1 ст.31 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Аналогічна норма закріплена у статті 14 Закону України від 16 листопада 1992 року № 2780-XII.

Відповідно до статті 7 цього Закону державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Частина 7 ст.34 Закону №3038-VI визначає, що виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частин 1, 2 ст.376 Цивільного Кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до ч.4 ст.376 Цивільного Кодексу України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Суд врахував, що позивач звернувся з вищевказаним позовом у зв`язку з невиконанням у добровільному порядку рішення виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади від 29.10.2019 №447, тобто, реалізуючи у спірних правовідносинах надані йому владні управлінські функції.

Отже, спірні правовідносини в цій справі обумовлені реалізацією позивачем передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» делегованих повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності. Здійснення такого державного контролю означає обов`язковість прийнятих за його результатами рішень для підконтрольного суб`єкта, що свідчить про владно-управлінський характер, а отже, і публічно-правову природу таких правовідносин.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального та процесуального права у подібних відносинах викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 та 11 квітня 2018 року у справах № 14-48цс18 та № 11-96апп18 і від 15 та 30 травня 2018 року у справах № 11-346апп18 та №14-92цс18.

Згідно із ч.1 ст.73 Закону №280/97-ВР акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, прийняті в межах своїх повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Поняття "знесення" на підставі підп. "в" п.6.3.3 ДБН А .3.1-5:2016 "Організація будівельного виробництва" включає знесення не тільки наземних, а і підземних частин будівель і споруд.

Суд врахував, що всупереч вищевказаному рішенню виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади від 29.10.2019 №447 відповідач не демонтував самовільно встановлені споруду та огорожу на АДРЕСА_1 .

Доказів оскарження та скасування у встановленому законом порядку вказаного рішення суду не надано. Тому суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача виконати вимоги цього рішення.

Водночас позовні вимоги позивача повністю звільнити самовільно зайняту земельну ділянку на АДРЕСА_1 , суд вважає необґрунтованою, оскільки, як установлено вище, на ділянці за вказаною адресою наявне нерухоме майно позивача, що перебуває у приватній власності.

Тому, для забезпечення завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав є зобов`язання відповідача виконати рішення виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади від 29.10.2019 №447, шляхом демонтування самовільно встановлених споруди та огорожі на АДРЕСА_1 та привести земельну ділянку у придатний для використання стан.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки доказів понесення таких витрат суду не надано, відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) виконати рішення виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади від 29.10.2019 №447, шляхом демонтування самовільно встановлених споруди та огорожі на АДРЕСА_1 та привести земельну ділянку у придатний для використання стан.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя О.А. Рідзель