Справа № 127/21352/20
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/21352/20

Головуючий у 1-й інстанції: Гуменюк К.П.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

09 лютого 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Курка О. П.

секретар судового засідання: Аніщенко А.О.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Король Лариси Борисівни

представника відповідача: Педченко Галини Олексіївни

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 жовтня 2020 року (ухвалене в м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 07 серпня 2020 року,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 07 серпня 2020 року.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 жовтня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на його переконання, до невірного вирішення справи.

01 лютого 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.

08 лютого 2021 року до суду від ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги.

Позивач та його представник в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали, просили суд її задовольнити.

Представник відповідача щодо задоволення апеляційної скарги заперечувала просила суд відмовити в її задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву та додаткових пояснень до апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання КП «Вінницяоблводоканал» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області складено Акт № 384/ВН від 06 липня 2020 року та встановлено, що КП «Вінницяоблводоканал» не виконано п. 24 припису від 13 грудня 2019 року, а саме: не дотримується концентрації (мг/дм3) нормативів ГДС забруднюючих речовин що скидаються у водний об`єкт із зворотними водами. У пробах вод на скиді стічних вод (випуск № 1) в р. Південний Буг, відібраних 24 червня 2020 року та 26 червня 2020 року виявлено перевищення нормативів граничнодопустимої концентрації забруднюючих речовин по азоту амонійному (протокол № 27-2020 від 30 червня 2020 року, № 28-2020 від 02 липня 2020 року), завислих речовинах (протокол № 28-2020 від 02 липня 2020 року) (а.с. 44-49).

05 серпня 2020року головним спеціалістом відділу державного екологічного нагляду (контролю) водних ресурсів Пелешок В.О. складено протокол № 012165 про вчинення начальником очисних споруд КП «Вінницяоблводоканал» ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-5КУпАП, ст.12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а саме: було виявлено, що з 24 червня 2020 року по 06 липня 2020 року вході позапланової перевірки КП «Вінницяоблводоканал» встановлено, що підприємством не виконується п.24 Припису від 13 грудня 2019 року, а саме: не дотримується концентрації (мг/дм3)нормативів ГДС забруднюючих речовин, що скидаються у водний об`єкт із зворотними водами, чим не виконано законні розпорядження посадової особи в галузі охорони навколишнього природного середовища. Спеціалістами відділу інструментально-лабораторного контролю Інспекції тричі 24 червня 2020 року, 26 червня 2020 року, 03 липня 2020 року відібрано проби вод на скиді стічних вод (випуск № 1). Згідно протоколів вимірювання показників складу та властивостей проб вод виявлено перевищення концентрації нормативів ГДС забруднюючих речовин на скиді у водний об`єкт по азоту амонійному (а.с. 61).

Відповідно до п.4.1 Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 05липня 2004 року №264, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, посадова особа виносить постанову по справі відповідно до ст. 283 КУпАП.

На підставі вищевказаного протоколу 07 серпня 2020 року головним спеціалістом відділу державного екологічного нагляду (контролю) водних ресурсів, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Пелешок В.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 04/141, згідно якої начальника очисних споруд КП «Вінницяоблводоканал» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 188-5 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. (а.с. 62).

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено законність позовних вимог щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 04/141 від 07 серпня 2020 року, в той час як відповідач довів правомірність його дій під час накладення адміністративного стягнення на позивача.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 16 Конституції України передбачено, що забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.

Державна екологічна інспекція у Вінницькій області Наказом Державної екологічної інспекції України № 45 від 30.01.2019 року уповноважена на проведення вимірювань, не пов`язаних з оцінкою відповідності продукції, процесів та послуг, у сфері законодавчо регульованої метрології під час контролю стану навколишнього природного середовища згідно з галуззю уповноваження (а.с. 63).

З початку 2016 року набрав чинності Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність» № 1314-VIІ. Цим Законом фактично був скасований наявний в Україні механізм атестації вимірювальних лабораторій на право проведення вимірювань, згідно якого вимірювальна лабораторія для проведення вимірювань повинна була мати свідоцтво про атестацію, що засвідчує відповідність лабораторії критеріям атестації вимірювальних підрозділів відповідно до Правил уповноваження та атестації у державній метрологічній системі, затверджених наказом Держспоживстандарту України 29 березня 2005 року № 71, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 13 квітня 2005 року за № 392/10672 (Правила скасовані наказом Мінекономрозвитку від 23 вересня 2015 року № 1192).

Відповідно до п. 4 ст. 7 Закону, повноваження центральних органів виконавчої влади, інших державних органів уповноважувати підприємства та організації, їх відокремлені підрозділи та фізичних осіб-підприємців на проведення певних вимірювань, не пов`язаних з оцінкою відповідності продукції, процесів та послуг, у сфері законодавчо регульованої метрології визначаються законом (згідно ст. 3 Закону, вид діяльності «контроль стану навколишнього природного середовища» відноситься до сфери законодавчо регульованої метрології).

Законом України «Про внесення змін до статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 03 квітня 2018 року № 2380-VIII доповнено повноваження Держекоінспекції у частині уповноваження її територіальних органів на проведення вимірювань, не пов`язаних з оцінкою відповідності продукції, процесів та послуг, у сфері законодавчо регульованої метрології.

Відповідно до п. 14 розділу III «Вимог до технічної компетентності та незалежності, яким мають відповідати підприємства, установи та організації, які належать до сфери управління Державної екологічної інспекції України, що уповноважуються або уповноважені на проведення вимірювань, не пов`язаних з оцінкою відповідності продукції, процесів та послуг, у сфері законодавчо регульованої метрології та порядком такого уповноваження», затверджених наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 18 жовтня 2018 року № 363, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26 грудня 2018 року за № 1460/32912, рішення про уповноваження оформлюється наказом органу з уповноваження. Обов`язковим додатком до наказу про уповноваження є галузь уповноваження за формою 8 додатка 2 до цих Вимог, кожен аркуш якої підписується керівником органу з уповноваження і засвідчується печаткою цього органу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону при розгляді справи та інше.

З матеріалів справи встановлено, що спеціалістами відділу інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Вінницькій області тричі відібрані проби вод на скиді стічних (випуск № 1) вод в р. Південний Буг, вище та нижче скиду, а саме: 24 червня 2020 року (Акт відбору проб вод № 27-2020), 26 червня 2020 року (Акт відбору проб вод № 28-2020), 03 липня 2020 року (Акт відбору проб вод № 29-2020) (а.с. 54, 57, 60).

Згідно протоколів вимірювань показників складу та властивостей проб вод № 27-2020 від 30 червня 2020 року, № 28-2020 від 02 липня 2020 року, № 29-2020 від 09 липня 2020 року виявлено перевищення концентрації нормативів граничнодопустимого скиду забруднюючих речовин на скиді у водний об`єкт (р. Південний Буг) по: - азоту амонійному - 9,53 мг/дм3 (Протокол № 27-2020), 7,06 мг/дм3 (Протокол № 28-2020), 6,42 мг/дм3 (Протокол № 29-2020) при затвердженому нормативі - 2,56мг/дм3; - завислі речовини - 15,9 мг/дм3 (Протокол № 27-2020), при затвердженому нормативі -15 мг/дм3 (а.с. 52-53, 55-56, 58-59).

Надаючи оцінку доводам апелянта щодо помилковості встановлення вищезазначених показників, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до п.24 припису Державної екологічної інспекції у Вінницькій області необхідно:

- дотримуватись затверджених концентрацій нормативів ГДС забруднюючих речовин, що скидаються у водний об`єкт із зворотними водами та умов дозволу на спеціальне водокористування.

Відповідно до п.1.9 "Інструкції про порядок розробки та затвердження гранично допустимих скидів (ГДС) речовин у водні об`єкти із зворотними водами" затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища країни № 116 від 15.12.94, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 грудня 1994 р. за N 313/523, у редакції чинній на момент написання Припису від 13.12.19 встановлено, що:

"Гранично допустимий скид (ГДС) речовини - показник максимально допустимої в одиницю часу кількості (маси) речовини, що відводиться із зворотними водами у поверхневі та морські води....".

Пунктом 1.6. Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 389 від 20.07.2009р. визначено що:

Гранично допустима концентрація (ГДК) речовини у воді - встановлений рівень концентрації речовини у воді, вище якого вода вважається не придатною для конкретних цілей водокористування ;

гранично допустимий скид (ГДС) - маса речовини у зворотній воді, що є максимально допустимою для відведення за встановленим режимом для цього пункту водного об`єкта за одиницю часу .

Визначення поняття ГДС забруднюючих речовин міститься також у п.2 "Порядку розроблення нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти" затвердженого Постановою КМУ №1100 від 11 вересня 1996 р, на яку посилається відповідач у своєму приписі:

Суд зауважує, що ГДС речовини-маса речовини у зворотній воді, що є максимально допустимою для відведення за встановленим режимом даного пункту водного об`єкта за одиницю часу.

За своїм фізичним змістом показує скільки шкідливих речовин може попадати за 1 годину у водний об`єкт, (або в рік).

У відповідності до дозволу №628/ВН/49д-19 від 17.05.2019, для КП "Вінницяоблвлдоканал" затверджено норматив ГДС по азоту амонійному, згідно якого гранична маса складає 16 000 г/годину.

Тобто, на протязі однієї години із стічними водами у річку Південний Буг може попасти не більше 16 кг Азоту амонійного.

Натомість, як вбачається із доданих Протоколів вимірювань лабораторією відповідача було проведено виміри концентрації Азоту амонійного. Які за своїм фізичним змістом визначали кількість Азоту амонійного в одиниці об`єму стічних вод (мг/дмЗ).

Як наголошує позивач та встановлено судом апеляційної інстанції, для визначення ГДС речовин по азоту амонійному (за одиницю часу) необхідно встановити загальну кількість (об`єм) води яка попала до р. Південний Буг за 1 годину.

Проте, з матеріалів справи встановлено, що така величина відповідачем не визначалась, та її наявність судом першої інстанції не досліджувалась.

Крім того слід зазначити, що п.1.4 "Інструкції про порядок розробки та затвердження гранично допустимих скидів (ГДС) речовин у водні об`єкти із зворотними водами" затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 116 від 15.12.94, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 грудня 1994 р. за N 313/523, у редакції чинній на момент винесення відповідачем Припису від 13.12.19 визначено, що: Контрольні створи - ті місця, де мають дотримуватись встановлені норми якості води.

Тим же пунктом встановлено, що: Під час скиду зворотних вод або проведення інших видів господарської діяльності, що впливають на стан рибогосподарських водотоків і водойм, норми якості води або (у випадках природного перевищення цих норм) її природний склад і властивості мають дотримуватись у межах рибогосподарської ділянки, починаючи з контрольного створу або пункту, визначеного в кожному конкретному випадку органами Мінприроди України, але не далі 500 м від місця скиду зворотних вод або розташування інших джерел домішок, що впливають на якість води (місць видобування корисних копалин, проведення робіт на водному об`єкті і т.д.).

Відповідно до Проекту нормативів гранично допустимих скидів у водойму для КП Віннццяоблводоканал, розробленого ТОВ Гільдія Екологів встановлено, що контрольний створ розміщений на 500 метрів нижче скиду стічних вод Підприємства.

Отже, протоколи відділу інструментально-лабораторного контролю екологічної інспекції №27-2020, №28-2020 та №29-2020 свідчать про відсутність негативного впливу очищеної стічної води на екологію річки Південний Буг.

При дослідженні вказаних протоколів, судом апеляційної інстанції встановлено, що концентрація азоту амонійного в річці нижче скиду з ОСК, тобто в точці контрольного створу становить 1,08 мг/дм3, 2,21 мг/дм3 та 2,1 мг/дм3, що відповідає нормі.

Викладене в сукупності дає підстави для висновку про недотримання судом першої інстанції принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи під час дослідження зібраних у справі доказів, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, колегія суддів зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотне.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення не є доведеною та не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того, доданий до матеріалів справи Акт не свідчить про наявність вини в діях ОСОБА_1 , оскільки при визначенні концентрації нормативів гранично допустимого скиду забруднюючих речовин на скиді у водний об`єкт було застосовано одиниці вимірювання для гранично допустимої концентрації.

Обов`язок доказування покладається на суб`єкта, який виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, оскільки в основу оскаржуваного рішення не покладено доказів, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, матеріали справи також не містять таких доказів.

Підсумовуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про те, що постанова державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Пелешок Валерія Олександровича №04/14 від 07 серпня 2020 року підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 07 серпня 2020 року скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 07 серпня 2020 року задовольнити.

Скасувати постанову державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Пелешок Валерія Олександровича 04/141 від 07 серпня 2020 року, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за частиною ст. 188-5 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили у порядку ст.ст. 272, 325 КАС України та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України не може бути оскаржена.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Курко О. П.