Справа № 308/1676/21
Суддя: Голяна О. В.
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2021 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяна О.В., вивчивши матеріали адміністративного позову Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області /Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Грибоєдова, 12 а/ до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) / АДРЕСА_1 / про продовження строку тримання в пункті примусового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою забезпечення примусового видворення, -

в с т а н о в и в :

09.02.2021 року до канцелярії Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) / АДРЕСА_1 / про продовження строку тримання в пункті примусового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою забезпечення примусового видворення.

Ухвалою суду від 09.02.2021 року адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про продовження строку тримання в пункті примусового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою забезпечення примусового видворення залишено без руху як такий, що поданий з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

На виконання вищевказаної ухвали суду 10.02.2021 року представник позивача подав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій зазначив, що з врахуванням обмеженого фінансування та з метою запобігання поширення короновірусу Головним управлінням Державної міграційної служби України в Закарпатській області 05.02.2021 року засобами електронного зв`язку до Ріпкінського районного суду Чернігівської області надіслано адміністративний позов про продовження строку тримання ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в пункті примусового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою забезпечення примусового видворення. Однак, ухвалою Ріпкінського районного суду Чернігівської області від 08.02.2021 року у справі № 743/119/21 адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області повернуто, а також в телефонному режимі працівниками Ріпкінського районного суду Чернігівської області повідомлено про те, що на даний час відсутня можливість у суду забезпечити належний зв`язок з ГУ ДМС та ПТПІ. Враховуючи дані обставини та обмежені строки розгляду Головним управлінням Державної міграційної служби України в Закарпатській області 09.02.2021 подано до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Вивчивши матеріали адміністративного позову та заяви позивача про поновлення строку звернення до суду, суддя вважає що будь-яких доказів поважності причин пропуску строку для звернення до суду з адміністративним позовом представником позивача надано не було.

Частиною 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Аналогічні положення викладені в пункті 12 Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №141 від 29.02.2016.

Частинами 11-13 статті 289 КАС України передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Відповідно до частини першої ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Разом з тим, причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона одночасно відповідає таким умовам : 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними та допустимими доказами.

Ст.289 КАС України передбачено альтернативну територіальну підсудність за вибором позивача, а саме: позов відповідної категорії може бути подано до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Позивач, за його твердженням, скористався своїм правом на альтернативну підсудність та пред`явив 05.02.2021 року позов до Ріпкінського районного суду Чернігівської області, який йому ухвалою суду було повернуто.

Отже, позивач реалізував своє право та обрав суд між судами, компетентними на розгляд адміністративного позову. Відомостей щодо оскарження ухвали Ріпкінського районного суду Чернігівської області про повернення адміністративного позову позивачем не наведено.

Доказів неможливості пред`явити позов до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в встановлений законом строк позивач не надав.

Наведена позивачем обставина поважності пропуску строку не є об`єктивно непереборною, пов`язаною з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного, в межах передбаченого Кодексом строку звернення до суду з адміністративним позовом, а лише свідчить про реалізацію позивачем права на альтернативну територіальну підсудність.

Окрім того, в додатках до заяви про поновлення строку звернення до суду від 10.02.2021 року вказана копія ухвали Ріпкінського районного суду Чернігівської області від 08.02.2021 року у справі № 743/119/21, натомість в додатках наявна ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.02.2021 року по справі 308/1676/21. Вказана обставина зафіксована актом Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2021 року, відповідно до якого при прийомі документу від ГУ Державної міграційної служби України в Закарпатській області, виявилось що вказаних в додатках копія ухвали не відповідає наявній.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Водночас, невмотивоване задоволення клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовною заявою утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів судового захисту, в тому числі фізичних осіб, які знаходяться у менш захищеному становищі у порівнянні з органом виконавчої влади.

В силу ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

у х в а л и в :

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області /Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Грибоєдова, 12 а/ до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) / АДРЕСА_1 / про продовження строку тримання в пункті примусового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою забезпечення примусового видворення повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали, безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

.

Суддя Голяна О.В.