Справа № 215/6955/20
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2021-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2021 року Справа № 215/6955/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
09.12.2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із адміністративним позовом до начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни (далі - відповідач), в якій позивач просить:
визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилась у неналежному застосуванні управлінської функцій після розгляду заяви від 27.10.2020 вх.№647;
визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилась у не зазначенні осіб, часу, дня, місця розгляду заяви від 17.06.2020 вх.№829;
визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилась у не винесенні за результатами розгляду його заяви від 27.10.2020 вх.№647 індивідуального акту та у порушенні управлінської функції відповідно до п.18,19,144 Конституції України;
визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилась у порушенні права на свободу від шкоди, спричиненої неналежним функціонуванням системи місцевого самоврядування, недбалістю і помилками її, у не вжитті заходів до усунення причин, що породжують подання заяви від 27.10.2020 вх.№647, та зазначити закон, вимоги якого порушено згідно зі ст.249 КАС України;
визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилась у не підкорені.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач виявив протиправну бездіяльність під час розгляду його заяви від 27.10.2020 вх.№647, яка виявилася у її неналежному розгляді, у застосуванні не належним чином управлінської функції та неприйнятті рішення за її результатом в розумінні п. 18, 19 ч.1 ст. 4 КАС України. Позивач зазначає, що правового акту за результатом розгляду заяви від 27.10.2020 вх.№647 не отримано від відповідача і на час звернення до суду із даним позовом, хоча в самій заяві, позивач просив діяти відповідно до порядку, системи норм ст. 7, 9, 18, 19 Закону України «Про звернення громадян». Відповідач окрім наведеного, не повідомив про дату, час і місце розгляду його заяви, не ліквідував причини звернення і цим не вжив заходів для гарантування його права на інформацію, чим порушені його права та що зумовило звернення до суду із даним позовом.
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.12.2020 р. адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни про визнання бездіяльності протиправною передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 року відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи призначено у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
25.01.2021 р. відповідач засобами електронного зв`язку та 02.02.2021 р. засобами поштового зв`язку надав відзив на адміністративний позов, в якому позовні вимоги не визнав. В обґрунтування своєї позиції зазначив наступне. 27.10.2020 р. до управління надійшли дві заяви ОСОБА_1 , які були зареєстровані за вхідними № 647 та № 648 . Звернення позивача від 27.10.2020 р. №вх.647 розглянуто відповідно до ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» у робочому порядку без запрошення позивача з урахуванням вимог Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постанови Кабінету Міністрів України про встановлення загальнодержавного карантину та керуючись розпорядженням голови Тернівської районної у місті ради від 18.03.2020 р. №52-р з метою недопущення імовірного зараження коронавірусною інфекцією як працівників виконкому, так і позивача, що підтверджується протоколом засідання робочої групи від 03.11.2020 р. Окрім цього, позивач у своєму зверненні від 27.10.2020 р. не зазначив своє бажання бути присутнім при розгляді даного звернення. Рішення за заявою у формі листа з роз`ясненням за вихідним №4221 від 04.11.2020 було надіслано позивачу поштою з роз`ясненням на нормативно-правові акти. Щодо не погодження позивача із змістом відповідача відповідач зазначив, що Законом України «Про звернення громадян» не передбачено обов`язок суб`єктів владних повноважень надавати особам, які до них звертаються, відповіді саме того змісту і форми, яку такі особи прагнуть отримати, а також приймати позитивні рішення на кожну вимогу заявника, особливо коли ця вимога суперечить нормам, встановленим законодавством, та виходить за межі наданих повноважень. Відповідач також зауважив, що неодноразово спеціалісти управління рекомендували позивачу отримувати відповіді на звернення особисто під підпис, однак такі рекомендації залишені поза увагою позивачем. Щодо заяви позивача від 17.06.2020 р. №829 відповідач зазначив, що така заява була подана через поштову скриньку та зареєстрована у журналі реєстрації прийому заяв та документів18.06.2020. В означеній заяві ОСОБА_1 не зазначено, який саме вид допомоги він бажає отримувати, чи яку допомогу, компенсацію йому необхідно перерахувати. Окрім того, при зверненні позивач не надав повного пакету документів (правдиві відомості про місце його реєстрації та довідку про склад сім`ї) У зв`язку з наведеним та ненаданням протягом місячного терміну довідки про склад сім`ї, 20.07.2020 позивачу було підготовлено рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. З урахуванням викладеного, позовні вимоги про бездіяльність відповідача безпідставні та необґрунтовані. Також відповідач зауважив, що позивач перебував на обліку в управлінні як одержувач компенсаційної виплата непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю І група ОСОБА_2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 № 832 «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян». Зазначена компенсація була призначена з 01.12.2014 по 24.07.2023 у розмірі 4,80 грн. з щомісячною індексацією. Виплата компенсації здійснена по 31.12.2020 та була припинена у зв`язку з призначенням іншої виплати, встановленої законодавством. 25.09.2020 р. набрала чинності постанова КМУ №859 від 23.09.2020, відповідно до п.4 якої розмір компенсації відповідно до ст.13 Закону України «Про соціальні послуги» обчислюється як різниця між прожитковим мінімумом на одну особу в розрахунку на місяць, установленим законом на 1 січня календарного року, в якому надаються послуги з догляду на непрофесійній основі, та середньомісячним сукупним доходом фізичної особи. Позивач неодноразово подавав до управління заяву про призначення усіх видів соціальної допомога, компенсацій та пільг, але не зазначав, на які саме види допомоги він претендує. Спеціалісти сектору прийому громадян в особистому спілкуванні на прийомі повідомили позивачу, що відповідно до його життєвої ситуації він може звертатись для перевірки права на призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, а також державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. 27.11.2020 р. після надання позивачем пакету документів, йому була призначена компенсація фізичній особі, яка надає соціальні послуга з догляду на непрофесійній основі за ОСОБА_2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 859 від 23.09.2020 р. Допомога призначена на період з 01.01.2020 по 31.12.2020 у розмірі 1992,76 грн. щомісячно. У грудні 2020 р. позивач отримав кошти у сумі 23 913,12грн. 12.01.2021 р. позивач подав до управління заяву для продовження виплати компенсації на наступний строк та йому була продовжена виплата компенсації на період з 01.01.2021 по 31.12.2021 у розмірі 2154,25грн. щомісячно. Відповідно до проведеного розрахунку допомоги малозабезпеченим сім`ям позивач не має права на призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, оскільки розрахунковий середньомісячний дохід його сім`ї перевищує рівень забезпечення прожиткового мінімуму для його сім`ї, встановлений законодавством. З огляду на викладене, відповідач діяв на підставі, у межах та у спосіб, що визначені законодавством, тому підстави для задоволення позову відсутні.
Відповідно до ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За змістом приписів п.2 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо розгляду звернення.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
27.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни із заявою, в якій просив надати наступні документи, а за їх відсутності зазначити причини:
рішення, тобто правові акти, якими керувались при розгляді заяви від 17.06.2020 №829;

підтвердження отримання нормативно-правових актів щодо заяви від 17.06.2020 №829, а за їх відсутності зазначити причини;

вихідний номер і дату відправлення повідомлення про день, час, місце розгляду заяви від 17.06.2020 за вх. № 829 та поштове повідомлення про те, що позивач його отримав;

документ, де зазначено особи, час, день і місце розгляду заяви 17.06.2020 за вх. № 829, а за їх відсутності зазначити причини;

надати завірену копію посадової інструкції начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради;

належно завірені дві копії паспорта ОСОБА_1 ;

належно завірені дві копії заяв від 27.10.2020 і заяви від 10.08.2020 за вх.1520 та роз`яснень Міністерства до неї,

рішення в розумінні п. 18, 19 ч. 1 ст. 4 КАСУ, яке прийняте після розгляду заяви від 17.06.2020 №829 та від 10.08.2020, а за їх відсутності зазначити причини;

належно завірені дві копії заяви від 17.06.2020 №829;

дві форми копії довідки про склад сім`ї або не зареєстрованих у житловому приміщенні осіб;

зазначити осіб в системі місцевого самоврядування, які мають повноваження скасовувати незаконне рішення управління та притягнути управління до відповідальності з посилання на статті законів;

належно завірені дві копії заяви від 18.06.20 №393 з довідкою про склад сім`ї або не зареєстрованих у житловому приміщенні осіб.

Заява зареєстрована в управлінні 27.10.2020 р. за вх.647.

03.11.2020 р. відбулось засідання робочої групи при Управлінні праці та соціального захисту населення Виконкому Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради з питання розгляду звернення ОСОБА_1 від 27.10.2020 р. за вх.№647, вх.№648, за результатом якої вирішити підготувати гр. ОСОБА_1 письмову відповідь на його звернення від 27.10.2020 р. №647, 648 разом із додатками та направити на поштову адресу: АДРЕСА_1 .

Листом від 04.11.2020 р. за вих. №4221 Управлінням праці та соціального захисту населення Виконкому Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради повідомлено позивачу про результати розгляду його звернень від 27.10.2020 р., зареєстровані за вх. №№ 647 та 648.

У листі від 04.11.2020 р. за вих. №4221 відповідачем щодо звернення від 27.10.2020 р. за вх. №№ 647 зазначено наступне.

Щодо розгляду і вирішення заяви від 17.06.2020 №829 зазначено, що заява про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, яка була зареєстрована 18.06.2020 в журналі прийому громадян щодо призначення усіх видів державних соціальних допомоги за вх.№829.

Розгляд заяви здійснювався відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №250, до прийняття змін від 22.07.2020.

20.07.2020 р. було підготовлено рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, у зв`язку з тим, що протягом встановленого законодавством місячного терміну не була надана довідка про склад сім`ї відповідно до ст. 4 Закону Україна «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям».

Щодо вимог зазначити вихідний номер і дату відправлення повідомлення про день, час, місце розгляду заяви 18.06.2020 за вх. № 829 та документ, де зазначено особи, час, день і місце розгляду заяви 18.06.2020 за вх. № 829 повідомлено, що діючими нормативно-правовими актами, не передбачено розгляд заяв на призначення державної соціальної допомоги у присутності заявника.

Щодо вимоги надати дві належно завірені копії паспорту повідомлено, що згідно з чинним законодавством не передбачено у переліку документів надання копії паспорта для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, тому в управлінні відсутні копії паспорта ОСОБА_1 .

Щодо вимоги надати рішення, прийняте за результатами розгляду заяви від 10.08.2020 за вх. № 1520 про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, повідомлено, що 13.10.2020 управлінням було прийнято рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, яке надіслано рекомендаційним листом від 15.10.2020 на поштову адресу: АДРЕСА_1 .

Щодо надання форм довідок про склад сім`ї для осіб, які не мають свого житла, повідомлено, що у зв`язку із при зняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення соціальних гарантій для окремих категорій осіб» від 02.06.2020 №646-ІХ та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою КМУ від 22.07.2020 р. №632, при призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченої сім`ї відсутня вимога щодо надання довідки про склад сім`ї, інформація про склад малозабезпеченої сім`ї заявника зазначається в декларації.

Щодо вимог зазначити осіб в системі місцевого самоврядування, які мають повноваження скасовувати рішення управління та притягнути управління до відповідальності повідомлено, що згідно із ст. 10 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» скарга на рішення органу соціального захисту населення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні може бути подана до вищестоящого органу виконавчої влади або до суду.

Також, до листа від 04.11.2020 р. за вих. №4221 додано: копію посадової інструкції начальники управління - Каретіної О. В., копію звернення від 27.10.2020 р. за вх.№647, 648 у 2-х прим., копію заяви від 18.06.2020 р. за вх.№829 у 2-прим., копію звернення від 18.06.2020 р. за вх. №393 з додатком у 2-х прим., копію заяви від 10.08.2020 р. за вх.№1520 у 2-х прим.; копію звернення від 11.08.2020 р. №468; копію рішення від 20.07.2020 про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям; копію рішення від 13.10.2020 про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям; повідомлення про відмову в наданні в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям від 29.10.2020; копію роз`яснення від Міністерства соціальної політики від 08.10.2020.

Копію листа від 04.11.2020 р. за вих. №4221 надіслано позивачу на адресу: м. Кривий Ріг, вул. Ухтомського,2/8, 06.11.2020 згідно з відміткою поштового відділення(номер поштового відправлення 286).

Не погоджуючись з відповіддю Управління праці та соціального захисту населення Виконкому Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради, що викладена у листі від 04.11.2020 р. за вих. №4221, зауважуючи на неналежному розгляді і вирішення питань по зверненню від 27.10.2020 року вх.№647, позивач звернувся до суду із цим позов.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з преамбулою Закону України «Про звернення громадян» (№393/96-ВР від 02.10.1996 р., далі - Закон №393) цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Частиною першою статті 1 Закону №393 передбачено право громадянина України звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (частина 1 статті 3 Закону України «Про звернення громадян»).

Визначення «заяви» (клопотання) міститься у частині 3 статті 3 Закону України «Про звернення громадян» та означає, що звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до статті 4 цього Закону до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:

порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян);

створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод;

незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Статтею 7 Закону №393 передбачено заборону відмови в прийнятті та розгляді звернення.

Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Відповідно до статті 16 Закону №393 скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Статтею 18 Закону №393/96-ВР встановлено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право:

особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;

знайомитися з матеріалами перевірки;

подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;

бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;

користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;

одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;

висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;

вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Відповідно до статті 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

За змістом частини першої статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Статтею 20 Закону України «Про звернення громадян» визначено термін розгляду звернень громадян.

Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє дійти висновку, що кожен громадянин в разі порушення його законних прав має право звернутися органів влади, їх посадових осіб із заявою (клопотанням), пропозицією чи скаргою, при цьому, таке право кореспондується із обов`язками органів влади здійснити розгляд таких звернень та повідомити про наслідки розгляду таких заяв (клопотань) з урахуванням їх функціональних обов`язків у порядку та з дотримання умов, визначених Законом України «Про звернення громадян».

У спірних правовідносинах позивач звернувся до начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни із заявою від 27.10.2020 р., зареєстрованої в управлінні за вх.647.

В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за результатами розгляду заяви позивача від 27.10.2020 р. за вх. 647 Управлінням праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради було підготовлено позивачу письмову відповідь, що викладена у листі від 04.11.2020 р. за вих. №4221.

Як встановлено судом, у листі від 04.11.2020 р. за вих. №4221 було надано відповіді на усі питання, які порушені ОСОБА_1 у заяві від 27.10.2020 р. за вх. 647, а також надані запитувані документи.

Копію листа від 04.11.2020 р. за вих. №4221 надіслано позивачу на адресу: м. Кривий Ріг, вул. Ухтимського,2/8, засобами поштового зв`язку 06.11.2020 р. (поштове відправлення 286).

Отже, порушень вимог Закону України «Про звернення громадян» щодо розгляду заяви від 27.10.2020 р. вх. 647, термінів розгляду, вирішення питань, заявлених у заяві від 27.10.2020 р. вх. 647, надання на них відповіді та повідомлення позивача про результат розгляду з боку Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради матеріалами справи не встановлено.

У зв`язку з чим, не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка виявилась у не винесенні рішення за результатами розгляду заяви від 27.10.2020 вх.№647.

Доводи позивача про допущення з боку відповідача бездіяльності, яка виявилась у не винесенні індивідуального акту та у порушенні управлінської функції відповідно до п.18,19,144 Конституції України, безпідставні та необґрунтовані.

Письмова відповідь, надана на звернення громадян в порядку Закону України «Про звернення громадян», не може мати юридичної сили, оскільки відповідно до теоретичних основ права, юридична сила є основною властивістю правових актів діяти та породжувати правові наслідки: виникнення, зміни, припинення правовідносин.

Письмова відповідь на звернення громадян не є правовим актом, а орган місцевого самоврядування не є суб`єктом правотворчої діяльності.

Враховуючи ту обставину, що заява позивача від 27.10.2020 р. за вх.647 була розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян», за наслідками розгляду заяви від 27.10.2020 р. за вх.647 відповідь позивачу була надана у повному обсязі на кожну вимогу заявника та у письмовій формі з направленням останньому на його адресу засобами поштового зв`язку, і чинним законодавством України не передбачено можливості надання правових актів у рамках розгляду звернення громадян згідно Закону України «Про звернення громадян», тому доводи позивача щодо допущення відповідачем протиправної бездіяльності через не винесення рішення в розумінні п. 18, 19 ч.1 ст. 4 КАС України, безпідставні.

Виходячи з викладеного, а також меж заявлених позовних вимог та обставин, з якими позивач їх обґрунтовує, позивачем не доведено порушення відповідачем управлінської функції при розгляді і вирішенні заяви від 27.10.2020 вх.647.

Щодо вимог визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилась у не зазначенні осіб, часу, дня, місця розгляду заяви від 17.06.2020 вх.№829.

Статтею 18 Закону №393/96-ВР встановлено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, бути присутнім при розгляді заяви чи скарги.

Відповідно до статті 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

Отже, Законом України «Про звернення громадян» передбачено право громадянина бути присутнім при розгляді його заяви чи скарги. Відповідно, органи державної влади і місцевого самоврядування, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

Відповідно до приписів ст. 27 Конституції України, обов`язком держави є захист життя людини.

Згідно з п.2 ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», у редакції, яка діяла на момент звернення позивача і розгляду, власником підприємства, установи, організації або уповноваженим органом може змінюватися режим роботи органів, закладів, підприємств, установ, організацій, зокрема щодо прийому та обслуговування фізичних та юридичних осіб. Інформація про такі зміни повинна доводитися до відома населення з використанням веб-сайтів та інших комунікаційних засобів.

Відповідно до пунктів 14, 16, 20.2, 20.3 розпорядження Криворізького міського голови № 67-р від 12.03.2020 «Про запобіганню поширенню короновірусу СОVID-19 на території м. Кривого Рогу», скасовано до особливого розпорядження проведення особистих прийомів громадян у виконкомі міської ради, визначено, що письмові звернення приймаються лише поштою, електронні й телефонні звернення громадян приймаються та розглядаються в звичайному режимі.

Керівникам відділів, управлінь, інших виконавчих органів міської ради, підприємств, установ та організацій усіх форм власності, виконкомів районних у місті рад наказано скасувати або максимально перевести в режим телефонних чи відеоконференцій усі нарадчі заходи та засідання колегіальних і дорадчих органів (зокрема громадських слухань і обговорень), у тому числі органів місцевого самоврядування; рекомендувати населенню максимально обмежити фізичні контакти.

18.03.2020 р. головою Тернівської районної у місті ради також було прийнято розпорядження від 18.03.2020 р. №52-р «Про запобігання поширенню коронавірусу СОVID-19 на території Тернівського району міста Кривого Рогу».

Відповідно п. 4.1 розпорядження від 18.03.2020 р. №52-р виконкому районної у місті ради, його структурним підрозділам, керівникам державних і комунальних закладів і установ скасувати до особливого розпорядження особистий прийом громадян, приймати лише письмові звернення поштою, електронні й телефонні звернення та розглядати їх в установленому порядку.

Тож, враховуючи вимоги статті 27 Конституції України, установлення з 12 березня 2020 року загальнодержавного карантину, що в силу ч. 3 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України є загальновідомим та не потребує доказуванню, враховуючи дію заходів органів влади, які впровадженні з метою запобіганню поширенню короновірусу СОVID 19 на території України з метою забезпечення основоположних принципів держави за для захисту життя та здоров`я людини, а також зміст вимог, викладених у заяві ОСОБА_1 від 17.06.2020 р. № 829, зареєстрованої 18.06.2020, суд зазначає про допустимість проведення відповідачем розгляду заяви позивача від 18.06.2020 р. № 829 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг без його участі.

Окрім того, рішення від 20.07.2020 про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, прийняте за результатами розгляду заяви від 18.06.2020 р. № 829, неодноразово направлялось позивачу на його адресу засобами поштового зв`язку, а саме: 23.07.2020 р. та разом із листом від 04.11.2020 р. №4221 - 06.11.2020 р. (поштове відправлення 286).

Щодо доводів позивача щодо допущення бездіяльності з боку відповідача, яка виявилась у порушенні права на свободу від шкоди, спричиненої неналежним функціонуванням системи місцевого самоврядування, недбалістю і помилками її, не вжиття у не вжитті заходів до усунення причин, що породжують подання заяви від 27.10.2020 вх.№647, зазначити закон, вимоги якого порушено згідно зі ст.249 КАС України; яка виявилась у не підкорені, суд зазначає наступне.

У спірних правовідносинах відповідач розглянув заяву позивача від 27.10.2020 р. за вх.647 в порядку Закону України «Про звернення громадян» та повідомив позивача про прийняте рішення, надавши відповіді на кожне питання та документи, запитувані заявником; відповідь позивачу була надана у повному обсязі у письмовій формі з направленням останньому на його адресу засобами поштового зв`язку, а тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суд зазначає, що у межах заявленого позову позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, натомість відповідачем як суб`єктом владних повноважень доведено правомірність дій, що оскаржуються.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що при наданні відповіді на заяву позивача від 27.10.2020 р. вх.647 відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 р. звільнено позивача від сплати судового збору у даній справі.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, позивач звільнений від сплати судового збору і відсутні докази понесених витрат відповідачем, у суду відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук