Справа № 2-а-4364/10/0270
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2010-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2010 р. Справа № 2-а-4364/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни,

при секретарі судового засідання: Котюжанській Тетяні Олександрівні

за участю представників сторін:

позивача : Шишковської А.Б., Орлової Н.Ф.

відповідача : Зотової Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: приватного підприємства "ШляхБуд ВАН"

до: Могилів-Подільської об`єднаної державної податкової інспекції Вінницької області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №/0 та № /0 від 25.10.2010 року

ВСТАНОВИВ :

Заявлено позов приватного підприємства «ШляхБуд Ван`до Могилів-Подільської об`єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень №000402301/0 від 25.10.10 р. та №/0 від 25.10.10 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами планової виїзної перевірки додержання вимог податкового, валютного та іншого законодавства приватного підприємства «ШляхБуд Ван`за період з 31.01.08 р. по 30.06.10 р. було складено акт перевірки №248/2301/357117010 від 18.10.10 р., в якому зафіксовані порушення позивачем п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств`та п.п.7.2.3 п.7.2, пп.7.4.1, 7.4.3, 7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

За наслідками проведеної перевірки Могилів-Подільською ОДПІ прийняті оскаржувані податкові повідомлення рішення, а саме: рішення №000402301/0 від 25.10.10 р. яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 105 245,00 грн. та рішення №/0 від 25.10.10 р., згідно якого позивачу нарахована сума податкового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 90 210,00 грн.

Позивач не погоджується з названими рішеннями та вважає їх незаконними з тих підстав, що податкові зобов`язання зі сплати ПДВ та податку на прибуток позивачем не занижувались, ПДВ та податок на прибуток ним сплачено в ціні виконаних робіт та наданих послуг, а первинні документи по здійснених господарських операціях наявні та були представлені перевіряючим.

За вказаних обставин, ПП «ШляхБуд Ван`звернулось до суду з позовними вимогами щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень №000402301/0 та №/0 від 25.10.10 р.

Ухвалою суду від 03.11.2010 року відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позовні вимоги задовольнити, в обґрунтування заявленого посилались на обставини, що викладені в позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнала, з підстав, що викладені в письмових запереченнях на позов, які долучені до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Могилів-Подільською ОДПІ проведена планова виїзна перевірка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ПП «ШляхБудВан`за період з 31.01.08 р. по 30.06.10 р. За результатами перевірки складено Акт №248/2301/357117010 від 18.10.10 р. у якому зафіксовані порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Зокрема, як вбачається з акта перевірки, позивачем в порушення п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств`занижено податок на прибуток підприємства всього в сумі 75 175 грн. у т.ч. за VI-квартал 2009 року та засвідчені порушення положень п.п.7.2.3 п.7.2, п.п.7.4.1, 7.4.3, 7.4.4. п.7.4. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість`в результаті яких занижено податкове зобов`язання з ПДВ до сплати на суму 60 140 грн.

За результатами проведеної перевірки Могилів-Подільською ОДПІ прийняті оскаржувані податкові повідомлення рішення, а саме: рішення №000402301/0 від 25.10.10 р. яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 105 245 грн., у т.ч. 75 175 грн. за основним платежем та 30 070 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; рішення №/0 від 25.10.10 р. згідно якого позивачу нарахована сума податкового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 90 210 грн., у т.ч. 60 140 грн. за основним платежем та 30 070 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Стосовно нарахування податку на прибуток (рішення №000402301/0).

Як вбачається з матеріалів справи рішення податкового органу обґрунтовано тим, що позивачем, до складу валових витрат безпідставно віднесено 213973 грн. закупівельної вартості товарно-матеріальних цінностей, по яких відсутні підтверджуючі документи щодо використання їх у господарській діяльності. Крім того, до валових витрат позивачем протиправно віднесено 86725 грн., які не є витратами платника податку, що здійснюються як компенсація вартості товарів, які придбаваються таким платником для їх використання у господарській діяльності.

Перевіряючі дійшли такого висновку взявши до уваги: 1) наявність договору №41 від 26.10.09 р. укладеного між ТОВ «Кайботт`щодо отримання бітуму нафтового дорожнього та відсутність первинних документів щодо його використання в господарській діяльності в кількості 60,4191 т. вартість якого становить 177727 грн. без ПДВ; 2) наявність договору №26/11 від 16.11.09 р. укладеного між ТОВ «МД Технолоджіс`щодо поставки мазуту та відсутність документів, що підтверджують використання в господарській діяльності мазуту в кількості 11,5 т. вартість якого становить 31625 грн. без ПДВ; 3) наявність видаткової накладної №14 від 23.11.09 р. щодо реалізації позивачу мінерального порошку в кількості 24 т. та відсутності первинних документів що підтверджують його використання в господарської діяльності в кількості 23,9 т., що становить 4620,59 грн. без ПДВ; 4) безпідставність відображення у податковому та бухгалтерському обліку отриманих транспортних послуг по перевезенню щебеню від ТОВ «МД Технолоджіс»(договір №26/11 від 16.11.09 р.) та включення, безпідставно, до валових витрат 86725 грн. в зв`язку з відсутністю матеріальних, технічних і трудових ресурсів та дозвільних документів для забезпечення діяльності з надання зазначених транспортних послуг.

Стосовно нарахування ПДВ (рішення №/0).

Як вбачається з акта перевірки, перевіряючі дійшли до такого висновку взявши до уваги, що позивачем безпідставно було віднесено до податкового кредиту 36470 грн. ПДВ який не відповідає частці товарно-матеріальних цінностей, що не використані в господарській діяльності; 6352 грн. ПДВ по придбаних товарно-матеріальних цінностей, які не використовувались в оподатковуваних операціях; включення до складу податкового кредиту суми ПДВ в розмірі 17345 грн. на підставі податкових накладних, виписаних без фактичної поставки товарів, які не засвідчують факт придбання платником податку товарів з метою їх подальшого використання в господарській діяльності, в т.ч. у листопаді 2009 року в сумі 17345 грн.

Позивач не погоджується з такими висновками податкового органу, а тому оскаржив прийняті за ними податкові повідомлення-рішення в судовому порядку.

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходив з наступного.

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств`валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

В силу п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду в зв`язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці…

Згідно довідки ЄДРПОУ №194777 видами діяльності ПП «ШляхБуд Ван`окрім іншого є будівництво доріг.

Судом беруться до уваги договори укладені з контрагентами позивача, які наявні в матеріалах справи. Зі змісту договорів вбачається, що будівництво доріг здійснювалось з матеріалу виконавця. Мазут, бітум та мінеральний порошок використовувались у виробництві асфальтобетону.

Як встановлено в судовому засіданні, Могилів-Подільською ОДПІ підтверджено обставину придбання товарно-матеріальних цінностей та здійснення розрахунку в повному обсязі.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, суд зазначає наступне.

Виходячи із загальних вимог цивільного та господарського законодавства для того, щоб угода мала належну юридичну силу, вона повинна задовольняти ряд умов, а саме: про форму, про сторони, про зміст, про відповідність внутрішньої волі і волевиявлення сторін. Угода укладена з порушенням зазначених умов, законодавством визнається недійсною. Всі недійсні угоди, незалежно від особливостей їхнього конкретного виду, об`єднує одна спільна риса: суперечність правовим нормам.

Відповідно до статті 228 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, учинений з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, водночас є таким, що порушує публічний порядок, а отже, є нікчемним. Як зазначено в частині другій статті 215 Цивільного кодексу України, визнання судом такого правочину недійсним не вимагається.

Частиною 2 статті 234 ЦК України встановлено, що фіктивний правочин визнається судом недійсним. В розумінні даної норми цивільного закону характеризуючими ознаками фіктивного правочину є те, що сторони вчиняють його лише для вигляду, знаючи заздалегідь що він не буде виконаний. Тобто, при вчинені фіктивного правочину учасники мають інші цілі, ніж ті що передбачені самим правочином, не маючи на меті встановлення його правових наслідків. При цьому, фіктивним можна визнати правочин тільки за умови, що обидві сторони діяли без наміру створення та досягнення відповідних цивільно-правових наслідків.

Статтею 207 ГК України передбачено, що господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

За змістом статті 43 Господарського кодексу України підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність не заборонено законом. Статтею 67 Господарського кодексу України передбачено, що підприємства вільні у виборі предмета договору, визначені зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

При цьому, а ні діючим податковим законодавством, а ні правилами ведення податкового обліку не передбачено вичерпного переліку документів, які підтверджують зв`язок понесених витрат платника податку з господарською діяльністю. Вони лише вказують на необхідність мати первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Для здійснення своєї господарської діяльності юридичні особи укладають договори, що за змістом є домовленістю, внаслідок якої виникають взаємні права і обов`язки. Укладення договорів купівлі-продажу, поставки товарів, надання послуг в даному випадку вже сомо по собі є ознакою господарської діяльності.

Судом при оцінці доказів беруться до уваги первинні бухгалтерські документи господарських операцій проведених позивачем.

Зокрема, накладна №1 від 02.11.09 р. з якої вбачається, що позивачем було передано на переробку філії «Могилів-Подільська ДЕД`бітум в кількості 13,428 т., мінеральний порошок в кількості 23,9 т. та мазут в кількості 11,510 т.

Акт прийняття-передачі від 12.11.09 р., згідно якого від філії «Могилів-Подільська ДЕД`позивачем було прийнято 509 т. асфальтобетону виготовленого з матеріалу останнього.

Відповідно до накладної №34 від 28.12.09 р. позивачем було передано ФОП ОСОБА_1 0,1 т. мінерального порошку на суму 20 грн., а також 2,421546 т. бітуму нафтового на загальну суму 855,57 грн.

За результатами дослідження вказаних документів встановлено, що в розумінні ст.70 КАС України вони є належними і допустимими доказами в даній справі. Крім того, суд зазначає, що зазначені первинні бухгалтерські документи подавалась до перевірки, однак не були врахована податковим інспектором при визначенні залишків товарно-матеріальних цінностей.

Відтак, висновок відповідача, що вказані товарно-матеріальні цінності не використані позивачем у його господарській діяльності, спростовуються наведеними первинними бухгалтерськими документами і договорами, що надавались для проведення перевірки та відображені в Акті від 18.10.10 р.

Пунктом 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств`передбачений вичерпний перелік витрат платника податку, що не включаються до складу валових. Серед таких обмежень послуги, які були виключені відповідачем зі складу валових витрат позивача, відсутні. Крім того, п.5.11 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств`не дозволяє встановлювати додаткові обмеження щодо віднесення до складу валових витрат платника податку крім тих обмежень, що зазначені в цьому Законі.

Суд звертає увагу на те, що суб`єкт владних повноважень повинен діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України).

«У межах повноважень»означає, що суб`єкт владних повноважень повинен вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. Під встановленими законом повноваженнями прийнято розуміти як ті, на наявність яких прямо вказує закон, так і повноваження, які прямо законом не передбачені, але безпосередньо випливають із положень закону і є необхідними для реалізації суб`єктом владних повноважень своїх функцій.

Втім, податковий орган, під час проведення перевірки, не з`ясувавши всіх обставин, зокрема наявність договорів оренди транспортних засобів, інших договірних правовідносин дійшов висновку про недійсність договору №26/11 від 16.11.09 р. укладеного між ТОВ «МД Технолоджіс`з підстав ненастання правових наслідків, у той час як згідно наданих до перевірки первинних документів, ПП «ШляхБуд Ван`правові наслідками за договорами наступили, сторони, при цьому, не мають притензій одна до одної, позивачем була здійснена оплата в безготівковому порядку, що не заперечується відповідачем.

Посилання відповідача на недотримання позивачем вимог Закону за відсутності права у ТОВ «МД Технолоджіс» здійснювати діяльність з надання транспортних послуг оцінюється судом критично, оскільки діючим податковим законодавством не передбачено прав та обов`язків суб`єкта господарювання вимагати будь-які відомості та контролювати показники податкової звітності своїх контрагентів, здійснення ними господарської діяльності.

За вказаних обставин, суд вважає, що укладені договори між позивачем та іншими юридичними особами не є такими що суперечать інтересам держави та суспільства, товар, що був їх предметом не виключено законом із цивільного обігу, на момент їх укладення обидві сторони були зареєстровані як суб`єкти підприємницької діяльності, взяті на облік як платники податків, отже, володіли необхідним обсягом цивільної правоздатності та дієздатності, вільно здійснювали своє волевиявлення, а найголовніше - договірні зобов`язання ними виконано належним чином та в повному обсязі, тобто правові наслідки що обумовлені ними настали.

Крім того, відповідачем в ході перевірки здійснені запити про проведення перевірки підтвердження отриманих від платника податків відомостей стосовно відносин з контрагентом та дотримання податкового законодавства (а.с. 109, 110, 111, 112, 113). Згідно довідок про результати невиїзних документальних перевірок ПП "Надрапромтехінвест", ТОВ "Кайботт", ТОВ "Лайн Сервіс ЛТД", ТОВ "Гніванський гранітний кар"єр" не встановлено розбіжностей з відомостями, отриманими від позивача - ПП "ШляхБудВан".

Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення рішення №000402301/0 від 25.10.10 р., яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 105 245 грн. внаслідок завищення валових витрат є протиправним та підлягає скасуванню.

Підлягає скасуванню з підставі протиправності також податкове повідомлення рішення Могилів-Подільської ОДПІ №/0 від 25.10.10 р. про нарахування ПДВ.

Так, Закон України «Про податок на додану вартість» визначає лише один випадок не включення до складу податкового кредиту витрат на сплату податку. Ними є: відсутність податкової накладної чи митної декларації (п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону).

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Судом встановлено, що позивачем в листопаді 2009 року отримано від ТОВ «Кайботт» бітум нафтовий дорожній в кількості 53,64 т. на загальну суму 189081 грн., що підтверджується податковими накладними №191 від 09.11.09 р. та №194 від 11.11.09 р. Сума ПДВ по даним операціям становить 37816 грн.

Як зазначено вище в листопаді 2009 року від СПД ОСОБА_2 позивач отримав мінеральний порошок в кількості 25 т. загальною вартістю 4639,92 грн., сума ПДВ становить 927,98 грн., що підтверджується податковою накладною №14 від 23.11.09 р.

Крім того, згідно податкової накладної №178 від 20.11.09 р. ПП «ШляхБуд Ван» отримано від ТОВ «МД Технолоджіс» мазут М-40 в кількості 11,5 т. та транспортні послуги по доставці вартістю 31625 грн. ПДВ 6325 грн.

Відповідно до податкової накладної №342 від 30.11.09 р. позивачем отримані транспортні послуги з перевезенню щебеню ТОВ «МД Технолоджіс» на загальну суму 86725 грн., сума ПДВ становить 17345 грн.

Підпункт 7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» містить вимогу відповідно до якої платник податку зобов`язаний надати покупцю податкову накладну, що має відповідати зазначеним у ній формі та змісту.

Суд приходить до переконання, що перелічені бухгалтерські документи відповідають формі податкової накладної та порядку її заповнення.

Проведений судом аналіз дозволяє стверджувати, що Законом України "Про податок на додану вартість" визначено дві самостійні підстави для виникнення права на податковий кредит: фактична сплата коштів постачальнику в оплату придбаних товарів (робіт, послуг), в т.ч. і ПДВ чи факт отримання податкової накладної, що засвідчує придбання платником податку товарів (робіт, послуг), в якій зазначено суми ПДВ, тобто при нарахуванні податкового кредиту без фактичної сплати вартості товарів (робіт, послуг).

Разом з тим, судом береться до уваги, що при проведенні зустрічних перевірок з контрагентами, податкові органи не знайшли розбіжностей з відомостями, отриманими від позивача.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що податковий кредит позивачем був сформований правомірно, суми ПДВ ним сплачені, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні податковими накладними, а тому податкове повідомлення-рішення №/0 від 25.10.2010 року відповідно до якого позивачеві визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі 90 210 грн. (з яких 60 140 грн. за основним платежем та 30 070 грн. за штрафними (фінансовими санкціями) є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З приписів ст.ст.71, 86 КАС України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В силу частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В супереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого рішення, доказів, які б спростовували доводи позивача, суду не надав.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України, що в даному випадку є сума 3,40 грн., яка підтверджена документально.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №/0 та № /0 від 25.10.2010 року.

Стягнути з Державного бюджету на користь приватного підприємства "ШляхБуд ВАН" судовий збір у розмірі 3,40грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови оформлено: 07.12.10 після 14:00 год.

Суддя./підпис/. Дмитришена Руслана Миколаївна

Копія вірна:

Суддя:

Секретар:

02.12.2010