Справа № 540/1578/20
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/1578/20
Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Турецької І. О.,

суддів - Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Херсонського міського голови на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, Херсонського міського голови Миколаєнка Володимира Васильовича про визнання протиправним та скасування розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

16 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Херсонської міської ради в якому просив визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Херсонської міської ради №137-К від 28.02.2020 р. про застосування до нього дисциплінарного стягнення.

02.09.2020 року позивач подав клопотання про залучення до справи в якості співвідповідача Херсонського міського голову.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що за законодавчими приписами, розпорядження про оголошення догани працівнику є актом індивідуальної дії та має містити у собі доведеність вини особи у вчиненні дисциплінарного проступку, тобто має бути стверджувальним, не містити здогадок чи припущень щодо винності особи.

На думку позивача, Херсонський міський голова, приймаючи оскаржуване розпорядження не дотримався зазначених вимог, що є однозначною підставою для його скасування.

Зокрема, як вважає позивач, суб`єкт владних повноважень, приймаючи розпорядження про застосування до нього дисциплінарного стягнення, не з`ясував обставин, чи відносяться питання щодо погодження штатного розпису Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Херсонміськсвітле» (далі - КП ЕЗО «Херсонміськсвітле») до його повноважень, а також не дослідив чи наявна його вина в тому, що мешканці гуртожитку не сплачують за спожитку електроенергію, що стало підставою для їх відключення від електропостачання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року, ухваленого за правилами загального позовного провадження, позов ОСОБА_1 задоволено.

Суд визнав протиправним та скасувати розпорядження голови Херсонської міської ради Миколаєнка В. В. № 137-К від 28 лютого 2020 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ».

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив із того, що міський голова, приймаючи спірне розпорядження та зазначаючи в ньому про порушення заступником директора Департаменту, начальником управління комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Херсонської міської ради ОСОБА_1 обов`язків, що передбачені Посадовою інструкцією, затвердженою міським головою 14.12.2016 р., Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників апарату виконавчих органів Херсонської міської ради, затверджених зборами трудового колективу від 21.11.2006 року, не конкретизував, що саме порушила посадова особа органу місцевого самоврядування, в чому полягає її дисциплінарний проступок та вина в його вчиненні.

За таких підстав, суд дійшов висновку про недотримання міським головою приписів законодавства, що регулює спірні правовідносини, зокрема приписів, які стосуються чіткого формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, зазначення часу його вчинення та виявлення, обґрунтування обрання виду стягнення.

До того ж, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 є членом профспілкового комітету, а тому міський голова, відповідно до Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» № 1045-ХІV від 15.09.1999 р. (далі-Закон №1045), в разі застосування до працівника дисциплінарного стягнення повинен був отримати згоду виборного профспілкового органу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Вважаючи рішення суду незаконним та необґрунтованим, Херсонський міський голова, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Підставами для скасування оскаржуваного рішення Херсонський міський голова зазначив таке.

По - перше, на його думку, попри відсутність, з боку Херсонської міської ради, порушень прав позивача, заявлені ним вимоги задоволені в повному обсязі. На думку скаржника, Херсонська міська рада є неналежним відповідачем у справі, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

По - друге, скаржник наполягає на пропущення позивачем місячного строку звернення до суду за захистом своїх прав, що пов`язані з проходженням публічної служби.

Так, скаржник зазначає, що зі спірним розпорядженням позивач ознайомився 28.02.2020 р., тобто в день його прийняття.

Утім, до суду ОСОБА_1 звернувся з пропуском місячного строку, встановленого ст.122 КАС України.

Так, до відповідача, в особі Херсонської міської ради, звернення до суду було 16.06.2020 р., а до міського голови - 02.09.2020 р.

Херсонський міський голова вважав, що суд першої інстанції, визнаючи дотримання позивачем строку звернення до суду, припустився помилкових висновків, що п.3 Перехідних положень КАС України (в редакції Закону України "Про внесення до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID - 19" від 30.03.2020 р.) продовжив позивачу процесуальний строк для звернення до суду.

Як пояснив в апеляційній скарзі скаржник, відповідні зміни до процесуального законодавства стосовно продовження процесуальних строків були прийняті 30.03.2020 р. та набрали чинності 02.04.2020 р., тобто після закінчення строку звернення позивача до суду.

По - трете, скаржник стверджує, що з оскаржуваного розпорядження чітко випливає, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за невчасне виконання доручення стосовно погодження штатного розпису КП ЕЗО «Херсонміськсвітле», за незабезпечення, Департаментом житлово-комунального господарства міської ради, належного контролю за діяльністю підпорядкованих Департаменту підприємств стосовно врегулювання питань щодо сплати комунальних послуг мешканцями гуртожитків комунальної власності міста, що спричинило відключення електропостачання у двох гуртожитках.

Понад те, як зазначає скаржник, позивач не заперечує факту, що протягом тривалого часу не погоджувався штатний розпис КП ЕЗО «Херсонміськсвітле», що унеможливлювало його нормальну роботу та дотримання положень законодавства щодо оплати праці.

Обґрунтовуючи порушення позивачем невиконання доручення міського голови від 01.06.2017 р. №4-37, скаржник зауважив, що це доручення було отримано позивачем коли він виконував обов`язки директора Департаменту, що підтверджується розпорядженням міського голови від 10.02.2020 р. №77-в.

По - четверте, скаржник указує, що порушення процедури застосування дисциплінарного стягнення, а саме: відсутність погодження з профспілковими органами, не може бути підставою для його скасування.

У відзиві на апеляцію представник позивача - адвокат Динюк І. Р. просить залишити апеляційну скаргу Херсонського міського голови без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На обґрунтування свого прохання, адвокат указує, що Херсонська міська рада є належним співвідповідачем у даній справі, оскільки Департамент житлово-комунального господарства Херсонської міської ради, в якому позивач займає посаду заступника директора, підзвітний та підконтрольний міській раді.

Спростовуючи доводи апеляції щодо пропуску строку звернення до суду, адвокат зазначав, що строк звернення до суду спливав у період дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID - 19), а відтак, з урахуванням п.3 розділу VI Прикінцевих положень КАС України (в редакції станом на 16.06.2020 р.) підлягав обов`язковому продовженню, в силу імперативної норми Закону.

Щодо наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку, адвокат наводить доводи, що були закладені в основу позову і яким була надана оцінка судом першої інстанції у судовому рішенні.

Обставини справи.

Розпорядженням міського голови Херсонської міської ради Миколаєнко В.В. №1080-к від 29.12.2016 р. ОСОБА_1 переведений, з 03 січня 2017 року, з посади начальника відділу комунального господарства та благоустрою міста Управління комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Херсонської міської ради на посаду заступника директора Департаменту, начальника Управління комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Херсонської міської ради .

ОСОБА_1 присвоєний 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

01.06.2017 р. Херсонський міський голова видав доручення, де в пункті 3 зобов`язав ОСОБА_1 з`ясувати кількість боржників, які не розрахувались за використану електроенергію, що проживають у гуртожитках міста, скласти їхні списки, вжити заходів щодо вирішення питання погашення ними заборгованості. З метою захисту прав даних осіб, надати пропозиції щодо недопущення у подальшому відключень від електропостачання зазначених об`єктів та механізму врегулювання цього питання.

14.02.2020 р. Херсонським міським головою Миколаєнко В.В. було винесено окреме доручення № 4-10, адресоване ОСОБА_1 про таке.

«Надати письмове пояснення:

- стосовно невиконання доручення про погодження штатного розпису КП ЕЗО Херсонміськсвітло;

- щодо незадовільного контролю Департаменту житлово-комунального господарства стану сплати комунальних послуг мешканцями гуртожитків комунальної власності міста і допущення до відключення електроенергії 13.02.2020 р. у 2-х гуртожитках за адресами в АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 .

Термін виконання зазначено - 14.02.2020 р. до 15:00.

У період з 14.02.2020 р. по 22.02.2020 р. ОСОБА_1 перебував на лікарняному, доручення Херсонського міського голови від 14.02.2020 було ним отримано по виходу з лікарняного та 25.02.2020 р. надано відповідні письмові пояснення.

ОСОБА_1 у своїх поясненнях зазначав про направлення на адресу КП ЕЗО «Херсонміськсвітле» листів від 20.12.2019 р. №01-38-2275/25, від 15.01.2020 р. №01-35-15/15, від 21.01.2020 р. №01-35-15/15, за якими Департамент житлово-комунального господарства повертав на доопрацювання штатний розпис підприємства з 01.01.2020 р..

Це було пов`язано з виправленням помилок у розрахунках посадових окладів, позаяк не зазначався оклад керівника, що призводило до викривлення місячного фонду заробітної плати комунального підприємства.

20.02.2020 р., після усунення недоліків, штатний розпис підприємства з 01.02.2020 р. був погоджений Департаментом житлово-комунального господарства та переданий безпосереднього керівнику КП ЕЗО «Херсонміськсвітле».

Також, ОСОБА_1 у своїх поясненнях зазначив про відсутність у мешканців 40 гуртожитків у місті Херсоні прямих договорів з електропостачальником АТ Херсонобленерго, оскільки розрахунки за спожиту електроенергію проводяться з обслуговуючим підприємством ЖЕК №1 Суворовського району.

Заборгованістю ЖЕК №1 Суворовського району перед АТ Херсонобленерго на 01.02.2020 р. склала 267,93 тис. грн.

Позивач указав, що відключення гуртожитку, розташованого по АДРЕСА_2 від електропостачання відбулося у зв`язку низькою платоспроможністю його мешканців, зокрема, заборгованість перед обслуговуючим підприємством на 01.02.2020 р. склала 397 423,74 грн.

Далі, у своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив про відновлення 20.02.2020 р. електропостачання, у зв`язку з частковим погашенням заборгованості за спожиту електроенергію. Також, ОСОБА_1 нагадав, що відповідно до доручення міського голови від 01.06.2017 № 4-37, Департамент житлово-комунального господарства міської ради щомісячно надає інформацію щодо стану розрахунків мешканців гуртожитків за спожиті житлово-комунальні послуги.

Міський голова Херсонської міської ради ОСОБА_2 , керуючись статтею 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», пунктом 1 частини першої статті 147, частиною першою статті 147-1 КЗпП України, пунктом 20 частини четвертої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», 28.02.2020 р. прийняв розпорядження № 137-К про оголошення ОСОБА_1 догану.

Підставами для накладення дисциплінарного стягнення вказано несвоєчасне виконання доручення стосовно погодження штатного розпису КП ЕЗО «Херсонміськсвітле», незабезпечення належного контролю Департаментом житлово-комунального господарства міської ради за діяльністю підпорядкованих департаменту комунальних підприємств стосовно врегулювання питань щодо сплати комунальних послуг мешканцями гуртожитків комунальної власності міста, що спричинило відключення 13.02.2020 електропостачання у 2-х гуртожитках за адресами в АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 .

У розпорядженні наголошено про:

недотримання ОСОБА_1 Посадової інструкції заступника директора департаменту, начальника управління комунального господарства департаменту житлово-комунального господарства Херсонської міської ради затвердженої 14.12.2016р., а саме пунктів 2.2, 2.4, 2.22, 2.39 розділу 2 Завдання та обов`язки , пункт 3.8. розділу 3 Права та пункту 4.1 розділу 4 Відповідальність.

недодержання пункту 3.2.2 частини 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників апарату виконавчих органів Херсонської міської ради, затверджених зборами трудового колективу від 21.11.2006 (протокол №1).

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, а також перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає наявність підстав для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Доводи апеляції про скасування рішення суду першої інстанції умовно можна поділити на дві частини. Перша - пропущення позивачем строку звернення до суду за захистом у правовідносинах публічної служби.

Друга - порушення позивачем Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», Кодексу законів про працю України, Посадової інструкції та Правил внутрішнього трудового розпорядку.

Досліджуючи перший довід колегія суддів встановила таке.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч.5 ст.122 КАС України).

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Розпорядження про накладення на позивача дисциплінарного стягнення прийнято міським головою 28.02.2020 р. Останній день для його оскарження припадав на 30.03.2020 р.

Суд першої інстанції, відмовляючи Херсонському міському голові у задоволенні клопотання про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, у зв`язку з пропущенням місячного строку звернення до суду, мотивував своє рішення прийняттям 11.03.2020 р. Кабінетом Міністрів України постанови №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19". На думку суду, дана постанова, до якої вносилися відповідні зміни, установила на усій території України карантин з 12.03.2020 р. до 22.05.2020 р., а потім продовжила його до 22.06.2020 р. Також суд зазначив, що відповідно до п.3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України (в редакції, що діє з 17.07.2020 р.) позивач не був зобов`язаний подавати заяву про поновлення процесуального строку, адже звернувся до внесення відповідних змін.

Скаржник, не погоджуючись з такими аргументами суду, вказав, що зміни до процесуального законодавства стосовно продовження процесуальних строків були прийняті 30.03.2020 р. та набрали чинності 02.04.2020 р., тобто після закінчення строку встановленому позивачу для оскарження спірного розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши питання дотримання позивачем строку звернення до суду, дійшов такого висновку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" був встановлений карантин.

Далі, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30 березня 2020 року №540-IX розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства доповнено пунктом 3 такого змісту:

"Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Закон №540-IX набрав чинності 02 квітня 2020 року.

Скаржник наголошує, що дана норма, яка є імперативною щодо строків, була введена в дію після того, як закінчився строк звернення позивача до суду з даним позовом.

Проте, скаржник невірно тлумачить зміст наведеної норми, яка вже з 12.03.2020 р., тобто з дня встановлення карантину, продовжує учасникам справи строк звернення до суду на строк дії такого карантину.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, були відсутні підстави для позбавлення позивача права звернутися до суду з позовом 16.06.2020 р., навіть якщо строк для цього сплинув 30.03.2020 р.

У відзиві на апеляцію представник позивача указує на правову позицію Верховного Суду, що викладена в рішенні від 10.12.2020 р. у справі №300/2116/19, яка свідчить про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про додержанням позивачем строків звернення до суду.

Так, у даному рішенні, суд касаційної інстанції вказує на неможливість суду повертати апеляційну скаргу під час дії Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-ІХ від 30 березня 2020 року, оскільки відсутні для цього законодавчі підстави.

На думку колегії суддів, дана правова позиція суду вищої інстанції, може бути використана у даному спорі, адже спірні правовідносини є подібними.

Є обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що на момент вирішення клопотання відповідача про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, були відсутні підстави для звернення, останнього з відповідною заявою із зазначенням причин пропуску строків, у тому числі, чому такий пропуск зумовлений обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Так, на день прийняття судом відповідної ухвали (02.09.2020 р.), пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства був викладений в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" №731-IX від 18.06.2020 р. (далі - Закон №731-IX).

Так дана норма встановлювала, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Як мовилося вище, позов ОСОБА_1 був прийнятий судом до провадження, адже суд поважав, що позивач дотримався відповідних строків, а тому, колегія суддів підтримує позицію суду першої інстанції, що наведені вище зміни законодавства, не торкнулися позивача.

Вивчаючи наступний довід апеляції, а саме порушення позивачем Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", Кодексу законів про працю України, Посадової інструкції та Правил внутрішнього трудового розпорядку, колегія суддів встановила таке.

Так, в провину позивачу було поставлено несвоєчасне виконання доручення щодо погодження штатного розпису.

Відповідно до розділу 2 Посадової інструкції ОСОБА_1 , останній, перебуваючи на посаді заступника директора, начальника Управління комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Херсонської міської ради:

здійснює керівництво діяльність департаменту у межах делегованих повноважень; забезпечує координацію та регулювання окремого напрямку діяльності галузі комунального господарства, благоустрою, енерго-, водо-, теплопостачання;

координує проведення роботи управління, спрямованої на здійснення реформування комунального господарства;

здійснює керівництво діяльністю Управління;

здійснює в межах повноважень, контроль за дотриманням підвідомчими підприємствами,установами, організаціями вимог законодавства України, рішень ради та її виконавчого комітету, розпоряджень міського голови та наказів директора департаменту з питань, що належать до їх компетенції;

контролює стан зовнішнього освітлення, тепло-, водопостачання та водовідведення на території яка знаходиться під юрисдикцією Херсонської міської ради; координує діяльність структурних підрозділів управління та підприємств установ, організацій різних форм власності, що забезпечують життєдіяльність міста;

здійснює контроль за діяльністю всіх комунальних та підрядних підприємств в частині виконання ними взятих на себе зобов`язань та в частині підпорядкування; здійснює інші функції, необхідні для виконання покладених на управління завдань та реалізації повноважень (п.2.1, п. 2.2, п. 2.4, п.2.9, п. 2.13, п.2.18, п.2.33, п.2.39).

Суд першої інстанції, проаналізувавши та провівши порівняльний аналіз прав та обов`язків позивача, викладених в його Посадовій інструкції, та прав і обов`язків директора Департаменту житлово - комунального господарства, що зазначені в його Посадової інструкції, дійшов обґрунтованого висновку, що питання погодження штатного розпису КП ЕЗО "Херсонміськсвітло" віднесено до повноважень саме директора Департаменту, адже тільки керівник може приймати управлінське рішення щодо погодження штатного розпису.

Суд у своєму рішенні відзначив, що міський голова не дослідив повноваження позивача як заступника директора Департаменту щодо вирішення питань пов`язаних з погодженням штатного розпису підприємств, підзвітних Херсонській міській раді.

Варто відзначити, що скаржник в апеляційній скарзі не заперечував проти такого висновку суду першої інстанції.

До того ж, в провину позивача поставлено наявність заборгованості у мешканців гуртожитків перед обслуговуючим підприємством за спожиту електроенергії та як наслідок відключення гуртожитків від електропостачання.

Суд першої інстанції, дослідивши причини виникнення вказаної заборгованості, механізм її погашення дійшов обґрунтованого висновку, що роботодавцем, перед накладенням дисциплінарного стягнення, не з`ясовувалися питання наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями позивача та наслідками, які наступили у вигляді відключення мешканців гуртожитку від електропостачання.

Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001р. №2493-ІІІ (далі - Закон № 2493) у статті 8 встановив, що основними обов`язками посадових осіб місцевого самоврядування є: додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування; додержання прав та свобод людини і громадянина; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, а також іншої інформації, яка згідно із законом не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи, підвищення професійної кваліфікації; сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, ініціативність і творчість у роботі; шанобливе ставлення до громадян та їх звернень до органів місцевого самоврядування, турбота про високий рівень культури, спілкування і поведінки, авторитет органів та посадових осіб місцевого самоврядування; недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави.

Стаття 147 КЗпП України визначає, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення, зокрема догана.

Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника (ч.1 ст. 147 - 1 КЗпП України).

Згідно ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

За наведеними нормами, ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків.

Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника, порушення або неналежне виконання покладених на нього трудових обов`язків, вина працівника, наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням, покладених на працівника обов`язків.

Законодавець наголошує, що недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку, а найголовніше, повинно бути доведено питання наявності вини у вчиненні дисциплінарного проступку, обставини цього повинні бути стверджувальним, не містити здогадок чи припущень щодо винності особи.

Критерії, яким має відповідати розпорядження Херсонського міського голови наведені у ч.2 ст.2 КАС України.

Поряд з цим, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що спірне розпорядження, зокрема, є необґрунтованим, тобто прийняте без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, непропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Так, позивач у своїх поясненнях на окреме доручення міського голови зазначав про знаходження на лікарняному з 14.02.2020 р. по 22.02.2020 р., у зв`язку з чим був неспроможний виконати доручення у встановлений керівництвом строк. Разом з тим, міський голова на дану обставину уваги не звернув уваги, та не виклав жодних заперечень до суду з даного приводу.

Обставинами справи встановлено, що ОСОБА_1 є членом профспілкового комітету, а тому роботодавцю необхідно було, перед накладення дисциплінарного стягнення, отримати згоду профспілкового органу.

Скаржник проти цього не заперечує, проте вважає, що порушення вказаної процедури застосування до позивача дисциплінарного стягнення не може бути підставою для його скасування.

Дійсно, ст. 252 КЗпП України передбачає, що однією з гарантій можливості здійснення членами профспілки своїх повноважень є заборона притягнення їх до відповідальності без попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є.

Оцінюючи докази в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що дане порушення трудового законодавства, допущене роботодавцем, треба розглядати у комплексі з іншими порушеннями і вважати, що це є додатковою підставою для визнання протиправним та скасування спірного розпорядження.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У цій справі суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень процесуального права і ухвалив законне й обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями: 308, 311, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Херсонського міського голови - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, Херсонського міського голови Миколаєнка Володимира Васильовича про визнання протиправним та скасування розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її складання в повному обсязі.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 08.02.2021 року.