Справа № 200/3380/20-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

08 лютого 2021 р. Справа №200/3380/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Христофорова А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження заяву адвоката Острицького Андрія Олеговича в інтересах ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності вчиненої суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі № 200/3380/20-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Острицький Андрій Олегович звернувся до Донецького окружного адміністративного суду в інтересах ОСОБА_1 , із заявою про визнання протиправною бездіяльності вчиненої суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі № 200/3380/20-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області яка полягає у невиконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року по справі № 200/3380/20-а в повному обсязі протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області негайно (без відстрочення) здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року з 05 березня 2019 року, з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати протягом п`ятнадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, звіт про виконання судового рішення (ч. 1 ст. 382 КАС України);

- відповідно до ч. 1 ст. 249 КАС України постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року у справі № 200/3380/20-а, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року, був частково задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо виплати підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, у розмірі меншому ніж 100 відсотків, ОСОБА_1 згідно ч. 4 ст. 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" з 05.03.2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, ОСОБА_1 згідно ч. 4 ст. 63 Закону України від 09.04.1992 за №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" з 05.03.2019 року, з урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зазначено, що суб`єкт владних повноважень відповідач ГУ ПФУ в Донецькій області не вчинив належних дій на виконання вищевказаного судового рішення у повному обсязі, а саме не здійснив виплату позивачеві пенсії з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року з 05.03.2019 року.

Так, ГУ ПФУ в Донецькій області своїм листом від 08.12.2020 року, повідомило, що на виконання вищевказаного судового рішення у справі у справі № 200/3380/20-а, позивачу здійснений перерахунок пенсії. У серпні 2020 року на картковий рахунок позивача зараховано доплату до пенсії за період з 05.03.2019 року по 31.3.2019 року в сумі 741,75 грн., та повідомлено, що виплата доплати пенсії за рішенням суду за період з 01.04.2019 року по 31.12.2019 року у сумі 7664,76 грн. буде здійснена в межах бюджетних асигнувань виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Посилаючись на те, що з боку пенсійного органу має місце протиправна бездіяльність яка полягає у невиконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року по справі № 200/3380/20-а в повному обсязі, наполягав на задоволенні вимог заяви.

У період з 28 грудня 2020 року по 16 січня 2021 року суддя Христофоров А.Б. перебував у відпустці.

Розглянувши у порядку письмового провадження заяву про визнання протиправною бездіяльності вчиненої суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, судом встановлено наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року у справі № 200/3380/20-а, був частково задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо виплати підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, у розмірі меншому ніж 100 відсотків, ОСОБА_1 згідно ч. 4 ст. 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" з 05.03.2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, ОСОБА_1 згідно ч. 4 ст. 63 Закону України від 09.04.1992 за №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" з 05.03.2019 року, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми стягнення за один місяць.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року, апеляційна скарга Острицького Андрія Олеговича, що діє в інтересах ОСОБА_1 залишена без задоволення, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року, - без змін.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року у справі № 200/3380/20-а набрало законної сили 03 листопада 2020 року.

Згідно із листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 08.12.2020 року № 0500-0302-8/23328, стосовно виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.06.2020 року №200/3380/20-а, позивачеві ОСОБА_1 повідомлено про те, що здійснений перерахунок його пенсії з 05.09.2019 року та нарахована сума доплати згідно рішення за період з 05.03.2019 року по 31.12.2019 року у сумі 8406,51 грн. (741,75 грн. + 851,64 грн. + 1703,28 грн. + 4258,20 грн. + 851,64 грн.):

05.03.2019 31.03.2019, 741,75 грн. (9127,11 грн. : 31х27) (8275,47 грн. : 31х27) = 741,75 грн.,

01.04.2019 31.12.2019, 851,64 грн. (9127,11 грн. : 8275,47 грн.) х 1 місяць = 851,64 грн.,

01.05.2019 30.06.2019, 851,64 грн. (7630,11 грн. : 6778,47 грн.) х 2 місяця = 1703,28 грн.,

01.07.2019 30.11.2019, 851,64 грн. (7662,27 грн. : 6810,63 грн.) х 5 місяців = 4258,20 грн.,

01.12.2019 31.12.2019, 851,64 грн. (7697,79 грн. : 6846,15 грн.) х 1 місяць = 851,64 грн.

В серпні 2020 року Головним управлінням на виконання рішення в межах стягнення суми пенсії за один місяць зараховано доплату до пенсії за період з 05.03.2019 року по 31.12.2019 року у сумі 741,75 грн. (8406,51 грн. 7664,76 грн.) на картковий рахунок позивача відкритий в АТ «Ощадбанк».

Зазначено, що виплата доплати пенсії за рішенням за період з 01.04.2019 року по 31.12.2019 року у сумі 7664,76 грн. буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно із розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № за Дорученням № Д /18 відносно пенсіонера ОСОБА_1 , за березень 2019 року позивачеві на підставі рішення суду фактично виплачено 7533,72 грн.; сума доплати 741,75 грн. (дата розрахунку 17 липня 2020 року).

Згідно із розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № за Дорученням № Д /19 відносно пенсіонера ОСОБА_1 , за період: квітень 2019 року грудень 2019 року позивачеві підлягало до виплати 70396,47 грн.; фактично виплачено 62731,71 грн.

З означеного розрахунку вбачається, що сума доплати (різниця) яка не виплачена за вказаний період становить 7664,76 грн.

Суд зазначає, що питання визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду врегульоване статтею 383 КАС України.

Згідно приписів ч. 1 цієї статті, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Означена норма не містить повноважень суду зобов`язувати суб`єкта владних повноважень вчиняти певні дії.

Положеннями частини 6 ст. 383 КАС України передбачено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Означені норми кореспондують з приписами статті 370 КАС України, якою також закріплено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий лист на підставі вищевказаного рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року в адміністративній справі № 200/3380/20-а, позивач не отримував, та до примусового виконання відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», такий не передавав.

Поряд із цим, з матеріалів справи вбачається, що суб`єктом владних повноважень - відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року в адміністративній справі № 200/3380/20-а, здійснений перерахунок пенсії позивача з 05.09.2019 року з урахуванням 100% підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, з нарахуванням суми доплати згідно рішення за період з 05.03.2019 року по 31.12.2019 року у сумі 8406,51 грн.

При цьому у серпні 2020 року відповідачем на виконання вищевказаного рішення в межах суми стягнення за один місяць, на картковий рахунок позивача зараховано доплату до пенсії за період з 05.03.2019 року по 31.12.2019 року у сумі 741,75 грн.

Зі змісту листа ГУ ПФУ в Донецькій області вбачається, що виплата решти доплати пенсії, за рішенням за період з 01.04.2019 року по 31.12.2019 року у сумі 7664,76 грн., буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

З приводу наведеного суд зазначає, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ, та членам їх сімей згідно ст. 8 цього Закону забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 №20-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 22.10.2018 року за № 1189/3264, затверджений Порядок ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, що визначає процедуру функціонування реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. У реєстрі обліковуються рішення, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»: на виконання яких стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою; про стягнення коштів.

Відповідно до пп. 4,5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України «Про затвердження положень про територіальні органи Пенсійного фонду України та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов правління Пенсійного фонду України» від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень та виконавець бюджетних програм керується положеннями Бюджетного кодексу України.

Як передбачено положеннями статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

З огляду на вказане суд зазначає, що нарахована позивачу сума доплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснена за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань з Державного бюджету України.

При цьому суд наголошує на тому, що відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 21 травня 2020 року по справі № 310/6910/16-а (2-а/310/32/17) невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Вказане узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересам всього суспільства.

В спірному випадку судом не встановлено свідомого невжиття управлінням залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав, свобод, інтересів особи-позивача.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що у спірних відносинах відсутня протиправна бездіяльність управління щодо невиконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року у справі № 200/3380/20-а.

Відповідно до частини шостої статті 383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Отже, оскільки правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого закріплений у тому числі і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, суд вважає, що підстави для задоволення заяви представника позивача, поданої в порядку статті 383 КАС України, відсутні.

При цьому суд зазначає, що правилами ч. 1 ст. 372 КАС України передбачено, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Статтею 378 КАС України, також передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому зміна, на підставі статті 378 КАС України, способу чи порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Зі змісту вище перелічених норм випливає, що питання зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, вирішується судом у порядку визначеному ст. 378 КАС України.

Разом з тим, у даній заяві, поданій в порядку ст. 383 КАС України, яка регулює питання визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, представником позивача фактично заявлені вимоги про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення шляхом зобов`язання відповідача негайно (без відстрочення) здійснити виплату позивачеві пенсії.

Відносно вимоги заяви про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати протягом п`ятнадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, звіт про виконання судового рішення (ч. 1 ст. 382 КАС України), то суд зазначає, що приписами частин 1, 2 ст. 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із правовою позицією наведеною Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 04 березня 2020 року у справі №539/3406/17 (адміністративне провадження №К/9901/25721/19), з аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Помилковими є висновки про те, що стаття 382 КАС України регулює порядок застосування судового контролю таким чином, що процесуальна можливість зобов`язання подати звіт існує у суду тільки та виключно на стадії прийняття судового рішення, яким спір вирішується по суті заявлених позовних вимог. Тоді як законодавець у зазначеній нормі процесуального кодексу фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд. Такий контроль здійснюється саме після прийняття судового рішення.

У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Як вже було зазначено судом вище, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року в адміністративній справі № 200/3380/20-а, зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, ОСОБА_1 згідно ч. 4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ, постанови КМУ від 21.02.2018 за №103 з 05.03.2019 року, з урахуванням виплачених сум. Суб`єктом владних повноважень - відповідачем ГУ ПФУ в Донецькій області на виконання вищевказаного рішення здійснений перерахунок пенсії позивача з 05.09.2019 року з урахуванням 100% підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, з нарахуванням суми доплати згідно рішення за період з 05.03.2019 року по 31.12.2019 року у сумі 8406,51 грн. При цьому у серпні 2020 року відповідачем на виконання вищевказаного рішення в межах суми стягнення за один місяць, на картковий рахунок позивача зараховано доплату до пенсії за період з 05.03.2019 року по 31.12.2019 року у сумі 741,75 грн.

Зі змісту листа ГУ ПФУ в Донецькій області вбачається, що виплата решти доплати пенсії, за рішенням за період з 01.04.2019 року по 31.12.2019 року у сумі 7664,76 грн., буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

З наведеного слідує, що відповідачем не вчинялося дій, спрямованих на невиконання рішення суду у цій справі у повному обсязі. Також не встановлено свідомого невжиття управлінням залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення, і, відповідно, протиправної бездіяльності з боку відповідача щодо невиконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року у справі № 200/3380/20-а.

Доказів наявності будь-яких обставин які дають підстави вважати, що відповідач має намір ухилятись від виконання судового рішення матеріали справи не містять.

При цьому суд зазначає, що процесуальні дії суду з встановлення судового контролю використовуються в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 31 липня 2018 року у справі № 235/7638/16-а, ухвалі від 23 квітня 2019 року по справі № 805/516/18-а, постанові від 26.03.2020 р. по справі № 823/175/17-а.

З огляду на зазначене, враховуючи обставини виконання судового рішення у цій справі і особливості нормативно-правового регулювання правовідносин в частині виплати пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, суд приходить до висновку про недоведеність необхідності застосування у даному випадку заходів судового контролю до відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 256, 295, 373, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви адвоката Острицького Андрія Олеговича в інтересах ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності вчиненої суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі № 200/3380/20-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Христофоров А.Б.