Справа № 520/3094/2020
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Заічко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 р. Справа № 520/3094/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Бершова Г.Є.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м.Києві на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2020, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 18.06.20 по справі № 520/3094/2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ост-Енерго"

до Головного управління ДПС у м.Києві

про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, з урахуванням уточнень, про визнання протиправними дій Головного управління ДПС у м. Києві з проведення на підставі Наказу від 30.10.2019 №2517 документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» (код 19442628) з питань законності декларування суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду з податку на додану вартість за червень 2015 року, яка оформлена Актом від 20.11.2019 №280/26-15-05-04-01-19442628 та визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень Головного управління ДПС у м. Києві від 26.12.2019: № про зменшення ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» (код 19442628) розміру від`ємного значення по податку на додану вартість за податковий період червень 2015 року у розмірі 56466622 грн.; № про збільшення ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» (код 19442628) суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у розмірі 70583082,5 грн. (податкові зобов`язання 56466466,0 грн., штрафні санкції 14116616,50 грн.); № про застосування до ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» (код 19442628) штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 510,0 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що товариство не погоджується з висновками акту перевірки та прийнятими на їх підставі податковими повідомленнями-рішеннями, наголошує на відсутності у відповідача компетенції на проведення контрольно-перевірочних заходів, нехтуванні процедурою проведення перевірок, документальній та нормативній необґрунтованості висновків акту перевірки та протиправності податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 року позовні вимоги було задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві з проведення на підставі наказу від 30.10.2019 №2517 документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» (код 19442628) з питань законності декларування суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду з податку на додану вартість за червень 2015 року, яка оформлена Актом від 20.11.2019 №280/26-15-05-04-01-19442628.

Скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 26.12.2019: № про зменшення ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» (код 19442628) розміру від`ємного значення по податку на додану вартість за податковий період червень 2015 року у розмірі 56466622 грн.; № про збільшення ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» (код 19442628) суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у розмірі 70583082,5 грн. (податкові зобов`язання 56466466,0 грн., штрафні санкції 14116616,50 грн.); № про застосування до ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» (код 19442628) штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 510,0 грн.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що станом на момент початку тимчасової окупації АР Крим товариство мало місцезнаходження за адресою: 97400, Автономна Республіка Крим, м. Євпаторія, смт. Новоозерне, вул. Адмірала Кантура, 2 та перебувало на податковому обліку, у т.ч. в якості платника податку на додану вартість, у Євпаторійській ОДПІ ГУ Міндоходів в АР Крим. 13.03.2015 року ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» було змінено місцезнаходження з тимчасово окупованої території на материкову частину України, що належить до адміністративної одиниці Печерського району м. Києва.

У зв`язку з подіями тимчасової окупації АР Крим Євпаторійська ОДПІ ГУ Міндоходів в АР Крим з березня 2014 року не приймала податкову звітність в електронному вигляді. З огляду на це, ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» подало до Євпаторійської ОДПІ ГУ Міндоходів в АР Крим декларації з податку на додану вартість за податкові звітні періоди квітень-травень 2014 року на паперових носіях.

Факт прийняття декларацій за квітень-травень 2014 року підтверджується постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 03.08.16 та постановою Вищого адміністративного суду України від 15.11.2017 по справі №821/309/16. Більш того, постановою Вищого адміністративного суду України від 15.11.2017 по справі №821/309/16 зобов`язано ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС м. Києва відобразити показники податкових декларацій ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» з податку на додану вартість за квітень 2014 року, травень 2014 року з додатками в інтегрованій картці, відкритій товариству для обліку податку на додану вартість ( а.с.112-119). Станом на теперішній час зазначене судове рішення виконано у повному обсязі.

Листом ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС м. Києва від 05.05.2018 №3548/10/26-55-12-01 позивача повідомлено про те, що податкові декларації з ПДВ за квітень 2014 року та травень 2014 року отримали статус «повністю введено», який надається звітному документу (податковій декларації) після повного внесення даних такого документа до інтегрованої картки (пункт 2 Підрозділу 2 Розділу IV Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначений Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422) ( а.с.120).

Позивачем в рядку 22 та 24 податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2014 року була відображена сума 56 466 622,00 грн., яка утворилась внаслідок залишку від`ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду квітня 2014 року. Від`ємне значення податку на додану вартість у податковому періоді квітень 2014 року утворилось за результатами господарських операцій Позивача із ПАТ «Будкомплекс» (код в ) на підставі Контракту від 09.04.2014 №1/13-К ( а.с.68-81).

За умовами Контракту Продавець (ПАТ «Будкомплекс») передає у власність Покупцеві (ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО») обладнання та робочий проект (далі разом товар), а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, передбачених цим контрактом (п. 1.1 Контракту). Найменування товару, кількість та вартість товару погоджуються сторонами в Специфікації, яка є невід`ємною частиною цього контракту (п. 1.2 контракту). Відповідно до п. 3.1 контракту загальна ціна товару складає 338799732,0 грн. (у т.ч. ПДВ 56 466 622,0 грн.), з якої ціна майна та обладнання, перелік якого наведений у Додатку 1 до цього Договору 281199732,0 грн. (у т.ч. ПДВ 46 866 622,0 грн.); ціна робочого проекту для реконструкції Установки промислової переробки нафти (УПН-30), розташованої за адресою: Харківська область, Краснокутський район, с. Сонцедарівка, вул. Хімічна, 2 в Комплекс з виробництва органічних розчинників та антикорозійних засобів та Блок «Синтезу метилового спирту із природного газу» - 57600000,0 грн. (у т.ч. ПДВ 9600000,0 грн.). Згідно з п. 5.1 контракту умови поставки склад Продавця: Харківська область, Краснокутський район, с. Сонцедарівка, вул. Хімічна, 2, ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» (). Право власності та ризики випадкового знищення та пошкодження товару переходять до Покупця в момент підписання Сторонами видаткової накладної для майна та обладнання та акту прийому-передачі для робочого проекту (п. 5.2 контракту). Датою поставки є дата складання видаткової накладної (для обладнання) або акту прийому-передачі для (робочого проекту). Приймання-передача товару за кількістю та якістю здійснюється на складі Продавця в пункті поставки, вказаному у п. 5.1 цього контракту (п. 6.1 контракту). Оплата товару проводиться Покупцем протягом 20 робочих днів з дати поставки (п. 4.1 контракту). Додатковою угодою від 30.04.2014 строк проведення розрахунків був продовжений до 31.12.14 р. ( а.с.82-89,105).

10.04.2014 сторонами був складений Акт приймання-передачі, яким зафіксовано, що продавець передав, а покупець прийняв робочий проект для реконструкції Установки промислової переробки нафти (УПН-30), розташованої за адресою: Харківська область, Краснокутський район, с. Сонцедарівка, вул. Хімічна, 2 в Комплекс з виробництва органічних розчинників та антикорозійних засобів та Блок «Синтезу метилового спирту із природного газу». Робочий проект переданий на паперових носіях та у електронному вигляді на CD-носіях. Датою складання Акту приймання-передачі від 10.04.2014 Продавцем була складена податкова накладна від 10.04.2014 №2 на суму 57600000,0 грн. (у т.ч. ПДВ 9600000,0 грн.) ( а.с.97,103-104).

10.04.2014 Продавець передав Покупцю обладнання та майно кількістю 192 найменувань, на загальну суму 281199732,0 грн. (у т.ч. ПДВ 46866622,0 грн.), про що 10.04.2014 була складена видаткова накладна №РН-00110013. Датою складання видаткової накладної від 10.04.2014 №РН-00110013 Продавцем була складена податкова накладна від 10.04.2014 №1 на суму 281199 732,0 грн. (у т.ч. ПДВ 46866622,0 грн.) ( а.с.90-96,98-102).

Зобов`язання по оплаті отриманого обладнання та робочого проекту були виконані третьою особою AGT Enterprises LTD (Великобританія) на підставі Договору поруки від 20.12.2014. За умовами цього Договору Поручитель (AGT Enterprises LTD) поручається перед Кредитором (ПАТ «Будкомплекс») за виконання зобов`язань Боржником (ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО») за Основним договором (Контракт від 09.04.2014 №1/13-К) щодо сплати боргу в розмірі 338799732,0 грн. Актом від 30.12.2014 було зафіксовано виконання Поручителем зобов`язань Боржника перед Кредитором за Основним договором у сумі 338799732,0 грн. та перехід до Поручителя прав вимоги до боржника ( а.с.106-111).

Отримані від ПАТ «Будкомплекс» податкові накладні від 10.04.2014 №1, №2 були включені ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» до складу податкового кредиту податкової декларації за податковий період квітень 2014 року. В подальшому, сума податку на додану вартість 56466622,0 грн. була включена Позивачем до рядку 22 та 24 податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2014 року, як залишок від`ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду квітня 2014 року. У податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року (звітна нова), поданої 20.07.2015 за №, ця сума від`ємного значення попередніх звітних періодів не була зазначена Позивачем, оскільки станом на день її подачі від`ємне значення податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2014 року не було відображено у картці особового рахунку, відкритій товариству для обліку податку на додану вартість ( а.с.121-125).

Докази відображення від`ємного значення у сумі 56 466 622,00 грн. були отримані товариством лише з листом ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС м. Києва від 05.05.2018 №3548/10/26-55-12-01. В якому зазначено, що податкові декларації з ПДВ за квітень 2014 року та травень 2014 року отримали статус «повністю введено» ( а.с.120).

31.05.2018 р. позивачем подано засобами телекомунікаційного зв`язку до ДФС України Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний період червень 2015 року до податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року, згідно якого показник рядку 21 декларації за червень 2015 року збільшено на суму 56466676,00 грн. Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по Податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року, з урахуванням уточнюючого розрахунку від 31.05.2018, відображена у рядку 21 та складала 56 466 778,00 грн. (а.с.126-129).

Внаслідок подання уточнюючої декларації сума 56 466 622,00 грн. у системі електронного адміністрування податку на додану вартість ДФС України відображена не була, що зумовило звернення ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» до суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.05.2019 по справі №826/13129/18 задоволено частково позовну заяву ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО», а саме: визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо незабезпечення автоматичного збільшення суми, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСТ-Енерго» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від`ємного значення за червень 2015 року в сумі 56 466 622,00 грн. (п`ятдесят шість мільйонів чотириста шістдесят шість тисяч шістсот двадцять дві грн. 00 коп.) у системі електронного адміністрування податку на додану вартість; зобов`язати Державну фіскальну службу України збільшити в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСТ-Енерго» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у сумі 56466622,00 грн. (п`ятдесят шість мільйонів чотириста шістдесят шість тисяч шістсот двадцять дві грн. 00 коп.) ( 130-135).

30.10.2019 відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження з примусового виконання Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.05.19 по справі № 826/13129/18 (а.с.136-137).

13.01.2020 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №0000358 за фактом умисного невиконання службовими особами ДФС України виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.09.19, виданого в інтересах ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» (а.с.138).

Наказом ГУ ДПС у м. Києві №2517 від 30.10.2019 було призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» (код 19442628) у зв`язку з поданням Товариством уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість (вх. від 31.05.2018 року №) у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, в якому задекларовано суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень за червень 2015 року. Відповідно до Наказу перевірка проводиться з 31.10.2019 по дату завершення перевірки, тривалістю 10 робочих днів (13.11.2019 останній день перевірки). На підставі Наказу від 30.10.2019 №2517 Відповідачем складено направлення на перевірку від 31.10.2019 року №379/26-15-05-04-01, перевірку доручено провести головному державному ревізору-інспектору Адаменко Д.Є. ( а.с.32-33).

Актами від 31.10.2019 року № 200/26-15-05-04-01 та від 01.11.2019 року № 208/26-15-05-04-01 зафіксовано неможливість вручення копії наказу та пред`явлення направлення на перевірку (а.с. 174-175).

Вищезгаданий Наказ та направлення були вручені директору ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» 04.11.2019. В цей же день директор Позивача отримав запит б/н від 04.11.2019, за підписом головного державного ревізора-інспектора Адаменко Д.Є, в якому вимагалось надати оригінали документів по господарських операціях, що призвели до виникнення суми від`ємного значення, яке задекларовано ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» в уточнюючому розрахунку з ПДВ за червень 2015 року (від 31.05.2018 року №) ( а.с.34-35).

06.11.19 ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» звернулося до ГУ ДПС України у м. Києві із заявою, в якій повідомило, що на момент проведення перевірки, товариство не має можливості надати оригінали документів, які перелічені у запиті б/н від 04.11.2019, у зв`язку з їх утилізацією, та просило на підставі п.п. 41.1, 41.3, 41.5 ст. 41, пп.44.3, 44.5 ст. 44, п.82.4 ст. 82 Податкового кодексу України зупинити проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» на строк, передбачений ст. 44 ПКУ, для відновлення втрачених документів ( а.с.36-37).

Відповідачем складено акт 12.11.2019 року № 249/26-15-05-04-01 про ненадання документів на запит б/н від 04.11.2019 р. ( а.с.176).

Листом від 13.11.2019 №44456/10/26-15-05-04-01 ГУ ДПС у м. Києві повідомило товариство, що ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» не надано підтверджуючих документів щодо повідомлення контролюючого органу за місцем обліку в порядку встановленим Кодексом про втрату або знищення документів, які пов`язані з перевіркою (а.с.38-40).

ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» повторно звернулося до ГУ ДПС у м. Києві із заявою б/н від 15.11.2019 та просило зупинити проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО», надати строк для відновлення знищених документів та за результатами розгляду цієї заяви прийняти відповідне рішення та надати його ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» (а.с.41-42). Доказів реагування ГУ ДПС у м. Києві на вказаний запит суду не надано.

В подальшому відповідачем, за факту допуску до перевірки, на підставі наказу від 30.10.19 №2517 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» (код 19442628) з питань законності декларування суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду з податку на додану вартість за червень 2015 року, результати якої викладено в акті від 20.11.19 №280/ НОМЕР_1 ( а.с. 46-59).

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО»:

1) п. 44.1, п. 44.3, п. 44.6 ст. 44, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (далі за текстом - ПКУ), а саме: завищено суму від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.16) у розмірі 56466622 грн. за червень 2015, що призвело до завищення суми податкового кредиту (р. 17) у розмірі 56466622 грн. за червень 2015, до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р. 19) у розмірі 56466622 грн., до завищення суми від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1 статті 200-1 Розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (р.20) у розмірі 56466622 грн., до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) у розмірі 56466622 грн;

2) п. 184.7 ст. 184 ПКУ, а саме: занижено суму податкових зобов`язань з податку на додану вартість за червень 2015 року на суму 56466622 грн., що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного податкового періоду на суму 56466466 грн.

На підставі висновків перевірки відносно позивача 26.12.2019 року були прийняті податкові повідомлення-рішення: № про зменшення розміру від`ємного значення по податку на додану вартість за податковий період червень 2015 року у розмірі 56466622 грн.; № про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у розмірі 70583082,5 грн. (податкові зобов`язання 56466466,0 грн., штрафні санкції 14116616,50 грн.); № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 510,0 грн. ( а.с.61-66).

Не погодившись з діями відповідача з проведення перевірки та прийнятими податковими повідомленнями - рішеннями, позивач звернувся до суду за їх оскарженням.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем не надано належних доказів на обґрунтування правомірності оскаржуваних дій та рішень у правовідносинах, з приводу яких подано позов.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

З приводу висновку Акту перевірки про порушення позивачем п. 44.1, п. 44.3, п. 44.6 ст. 44, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПК України твердження відповідача полягали у відсутності реального здійснення господарських операцій через ненадання первинної документації та відсутності факту реєстрації податкових накладних.

Відповідно до п.44.1 ст.44 КАС України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно п. 44.3, п.44.5 ст. 44 ПК України (в редакції, чинній на час подання відповідачем запиту про надання оригіналів документів по господарських операціях, що призвели до виникнення суми від`ємного значення, яке задекларовано ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» в уточнюючому розрахунку з ПДВ за червень 2015 року) платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності. У разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Відповідно до п.44.6 ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Відповідно до п.198.5, п.198.6 ст.198 ПК України (в редакції, чинній на час перевіряємого періоду), платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, відповідні податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу); б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних. З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно вказаних п.198.5, п.198.6 ст.198 ПК України (в редакції, чинній на час декларування періоду виникнення від`ємного значення у додатку 2 до уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2015 року (вх. від 31.05.2018 №)) платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу). У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних. З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні. У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Наказом ДФС України від 01.06.17 №396 затверджені Методичні рекомендації щодо оформлення матеріалів документальних перевірок податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та документування виявлених порушень (далі за текстом Методичні рекомендації №396).

Підпунктом 5.1.4 Методичних рекомендацій визначено, що у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки необхідно зазначити перелік цих документів із зазначенням причин їх відсутності, вказати реквізити повідомлення надісланого платником податків контролюючому органу про втрату документів (у разі його надсилання), іншу наявну інформацію. При цьому з метою забезпечення належної доказової бази доцільно наводити інформацію про вжиті під час перевірки заходи з метою отримання від платників податків документів (копій документів), пояснень, довідок, інформації тощо, які необхідні для проведення перевірки, а також вживати заходи щодо документування фактів надання або ненадання документів (їх копій), інформації до перевірки. Для цього рекомендується надавати платнику податків письмові запити щодо надання документів (копій документів), пояснень, довідок, інформації тощо, які необхідні для проведення перевірки (відповідно до пункту 3 розділу III Порядку № 727), про що обов`язково вказувати в акті (довідці) перевірки.

Позивач двічі (листами від 06.11.2019, 15.11.2019) звертався до відповідача з проханням надати строк, в межах встановленого ст. 44 ПКУ, для відновлення втрачених документів.

Проте, відповідач, не мотивуючи зазначеного у спосіб, передбачений законодавством, всупереч вимогам ПК України та Методичних рекомендацій, безпідставно відмовив Позивачу у наданні строку для відновлення втрачених документів та зупинення у зв`язку з цим перевірки.

Тобто, виключно внаслідок вказаних дій відповідача перевірка проведена без дослідження жодного документу за наслідками господарських операцій, що призвели до виникнення суми від`ємного значення у розмірі 56466622,0 грн.

З приводу висновку акту перевірки про порушення Позивачем п. 184.7 ст. 184 ПКУ, яке полягає у заниженні суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість за червень 2015 року на суму 56466622 грн. колегією суддів встановлено таке.

Відповідно до пункту 184.7 ст. 184 ПКУ якщо товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту, не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, такий платник податку в останньому звітному (податковому) періоді не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку зобов`язаний визначити податкові зобов`язання по таких товарах/послугах, необоротних активах виходячи із звичайної ціни відповідних товарів/послуг чи необоротних активів, крім випадків анулювання реєстрації як платника податку внаслідок реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону.

В акті перевірки зазначено, що ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» задекларовано період виникнення від`ємного значення у додатку 2 до уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2015 року (вх. від 31.05.2018 №) за який ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» анульовано свідоцтво платника ПДВ, а саме квітень 2014 року, ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» повинно було визначити податкові зобов`язання по таких товарах/послугах, необоротних активах виходячи із звичайної ціни відповідних товарів/послуг чи необоротних активів у звітному (податковому) періоді відображення суми від`ємного значення, тобто за червень 2015 року. Враховуючи вищевикладене, встановлено факт заниження бази оподаткування податком на додану вартість за червень 2015 року на суму 56466622 гривень.

Однак, колегія суддів зазначає, що акт перевірки не містить в собі дати анулювання реєстрації платником ПДВ позивача саме у червні 2015 року та вказане спростовується матеріалами справи, скріншотом наданим самим же відповідачем ( а.с.177).

Крім того, пункт 184.7 ст. 184 ПКУ передбачає нарахування податкових зобов`язань у останньому звітному (податковому) періоді не пізніше дати анулювання реєстрації як платника ПДВ - акт перевірки не містить дати анулювання реєстрації як платника ПДВ Позивача та посилань на документ, яким така реєстрація анульована.

Окрім цього, про безперервність реєстрації платником ПДВ Позивача з травня 2014 року по теперішній час свідчить той факт, що податкові декларації Позивача по ПДВ за квітень 2014 року та травень 2014 року отримали статус «повністю введено», що підтверджується Листом ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС м. Києва від 05.05.2018 №3548/10/26-55-12-01 ( а.с.120), та наразі такі декларації відображаються у інтегрованій картці позивача по ПДВ.

Судом встановлено, що податкові показники були сформовані на підставі господарських операцій між позивачем та ПАТ «Будкомплекс» за вищепереліченими контрактом від 09.04.2014 №1/13-К, актом приймання-передачі від 10.04.2014, видатковою накладною від 10.04.14 №РН-00110013, податковими накладними від 10.04.14 №1, №2 та вивченням документів, наданих позивачем, вбачається, що отримані від ПАТ «Будкомплекс» податкові накладні від 10.04.2014 №1, №2 були правомірно включені ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» до складу податкового кредиту податкової декларації за податковий період квітень 2014 року.

Отже, висновки перевірки, на підставі яких складено податкові повідомлення - рішення від 26.12.2019 року № про зменшення розміру від`ємного значення по податку на додану вартість за податковий період червень 2015 року у розмірі 56466622 грн.; № про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у розмірі 70583082,5 грн. (податкові зобов`язання 56466466,0 грн., штрафні санкції 14116616,50 грн.) спростовуються судовим розглядом. Вказані податкові повідомлення - рішення не відповідають положенням ст.2 КАС України та є протиправними.

Щодо протиправності вищеназваних податкових повідомлень - рішень, у тому числі ППР № про застосування до ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» (код 19442628) штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 510,0 грн., позивач додатково обґрунтовував зазначене порушенням процедури проведення перевірки.

З акту перевірки вбачається, що єдиною підставою для висновків, які в ньому викладені, є ненадання позивачем до перевірки документів по господарським операціям, що призвели до виникнення суми від`ємного значення, яке задеклароване ТОВ ОСТ-ЕНЕРГО в уточнюючому розрахунку по ПДВ за червень 2015 року.

Як зазначено вище Наказом ГУ ДПС у м. Києві №2517 від 30.10.2019 та направлення на перевірку від 31.10.2019 року №379/26-15-05-04-01 були вручені директору ТОВ ОСТ-ЕНЕРГО 04.11.2019. В цей же день директор Позивача отримав запит б/н від 04.11.2019, за підписом головного державного ревізора-інспектора Адаменко Д.Є, в якому вимагалось надати оригінали документів по господарських операціях, що призвели до виникнення суми від`ємного значення, яке задекларовано ТОВ ОСТ-ЕНЕРГО в уточнюючому розрахунку з ПДВ за червень 2015 року (від 31.05.2018 року №).

06.11.2019 ТОВ ОСТ-ЕНЕРГО звернулося до ГУ ДПС України у м. Києві із заявою, в якій повідомило, що на момент проведення перевірки, товариство не має можливості надати оригінали документів, які перелічені у запиті б/н від 04.11.19, у зв`язку з їх утилізацією, та просило зупинити проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ ОСТ-ЕНЕРГО для відновлення втрачених документів.

Лише в останній день перевірки відповідач листом від 13.11.2019 №44456/10/26-15-05-04-01 повідомив позивача, що ТОВ ОСТ-ЕНЕРГО не надано підтверджуючих документів щодо повідомлення контролюючого органу за місцем обліку в порядку встановленим Кодексом про втрату або знищення документів, які пов`язані з перевіркою (а.с.38-40).

ТОВ ОСТ-ЕНЕРГО повторно звернулося до ГУ ДПС у м. Києві із заявою б/н від 15.11.19 та просило зупинити проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ ОСТ-ЕНЕРГО, надати строк для відновлення знищених документів та за результатами розгляду цієї заяви прийняти відповідне рішення та надати його ТОВ ОСТ-ЕНЕРГО. Однак вказаний запит був залишений ГУ ДПС у м. Києві без жодного реагування.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що порядок взаємодії контролюючого органу та платника податків у разі втрати, знищення, пошкодження останнім документів, які пов`язані з обчисленням податків та зборів, унормований п. 44.5 ст. 44 ПКУ та Методичними рекомендаціями щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затвердженими Наказом ДФС України від 31.07.2014 р. № 22 (у редакції наказу ДФС України від 23.03.18 № 398) (далі за текстом Методичні рекомендації №22).

Пунктом 44.5 ст. 44 ПКУ встановлено, що у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Відповідно до підпункту 1.4.7.1 п. 1.4 Розділу І Організація та проведення перевірок платників податків Методичних рекомендацій №22 у разі якщо під час проведення документальної перевірки або у будь-який час після прийняття рішення про проведення перевірки до її початку до відповідного територіального органу ДФС, що здійснює (очолює) таку перевірку, надійшло повідомлення платника податків про втрату, пошкодження або дострокове знищення документів (відповідно до пункту 44.5 статті 44 Кодексу), або отримано інформацію та копії протоколів про вилучення документів правоохоронними та/або іншими органами тощо (пункт 85.9 статті 85 Кодексу), у зв`язку з чим особами, які здійснюють (очолюють) перевірку, обґрунтовано встановлено неможливість подальшого проведення перевірки або її початку у терміни, визначені у наказі, такі особи складають акт про неможливість проведення перевірки довільної форми, який реєструється у Спеціальному журналі реєстрації актів у порядку, передбаченому підпунктом 1.4.5 пункту 1.4 цього розділу Методичних рекомендацій. В акті зазначаються причини неможливості продовжувати (розпочати) перевірку у терміни, вказані у направленні та наказі, та робиться відповідний запис про проведення зазначеної перевірки після усунення причин, які призвели до неможливості її проведення. При цьому до такого акта додаються копії отриманих від платника податків та органу ДФС за місцем обліку документів, що підтверджують виникнення передбачених пунктом 44.5 статті 44 та пунктом 85.9 статті 85 Кодексу обставин. На підставі цього акта органом ДФС, який здійснює (очолює) перевірку, видається наказ про перенесення термінів проведення такої перевірки у порядку, визначеному підпунктом 1.2.6 пункту 1.2 розділу І Методичних рекомендацій.

Таким чином, і приписи ст. 44, положення Методичних рекомендацій №22 вимагають від органів, які проводять перевірку платника податків, забезпечити можливість відновлення платником податків втрачених, пошкоджених або достроково знищених документів та передбачають, у такому випадку, прийняття рішення про перенесення термінів проведення перевірки.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідач, в порушення згаданих приписів ПКУ та Методичних рекомендацій №22, відмовив позивачу у відновленні втрачених документів, провів перевірку, висновки якої нічим не підтверджуються.

Як вбачається з Наказу ГУ ДПС у м. Києві №2517 від 30.10.19 позапланова виїзна перевірка Позивача проводиться з 31.10.2019 по дату завершення перевірки, тривалістю 10 робочих днів, тобто 13.11.2019 останній день перевірки.

Акт перевірки позивача зареєстрований відповідачем 20.11.19 під номером 280/26-15-05-04-01-19442628 та отриманий позивачем разом з оскаржуваними податковим повідомленнями-рішеннями лише після того, як звернувся до відповідача із запитом про надання публічної інформації від 07.02.2020. Копію акту перевірки та докази його направлення позивачу, оскаржувані податкові повідомлення-рішення та докази їх направлення позивачу, були надані товариству як додаток до листа відповідача Про надання інформації та копій документів від 12.02.2020 №26583/26-15-05-04-01 ( а.с.43-45).

Відповідно до п. 86.8 ст. 86 ПКУ податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення (абз.3 п. 58.3 ст. 58 ПК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Як вбачається з наданої до листа відповідача від 12.02.2020 №26583/26-15-05-04-01 копії поштового чеку №407 (який, за твердженням відповідача доводить факт поштового направлення Позивачу Акту перевірки) поштове відправлення з цим номером було відправлено 20.11.2019 ( а.с.60) та повернулось відправнику 29.12.2019.

Оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті відповідачем 26.12.2019, тобто ще до отримання від поштової служби повідомлення про вручення із зазначенням причин невручення.

Вказані процедурні порушення призвели до складання Акту перевірки, висновки якого є документально недоведеними, та прийняття безпідставних податкових повідомлень-рішень, що є порушенням прав платника податків та тягне за собою скасування таких рішень.

Колегія суддів зазначає, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Встановлені главою 8 розділу ІІ Податкового кодексу України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника. Недотримання встановлених статтями 75-81 Податкового кодексу України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб`єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

Акт перевірки, отриманий в результаті документальної виїзної перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Податкові повідомлення-рішення, рішення, прийняті за наслідками перевірки на підставі висновків акту перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.

Таку правову позицію вже висловлював Верховний Суд у постановах від 24.01.2019 року у справі №805/1941/17-а, від 12.06.2018 року у справі №821/597/17, від 06.09.2019 року у справі №805/3849/16-а, від 26.04.2019 року у справі № 806/252/16.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані ППР від 26.12.2019: № про зменшення ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» (код 19442628) розміру від`ємного значення по податку на додану вартість за податковий період червень 2015 року у розмірі 56466622 грн.; № про збільшення ТОВ «ОСТ-ЕНЕРГО» (код 19442628) суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у розмірі 70583082,5 грн. (податкові зобов`язання 56466466,0 грн., штрафні санкції 14116616,50 грн.) є протиправними.

Що стосується ППР від 26.12.2019 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 510,0 грн. таке складено виключно за актом перевірки, в якому вказано про відсутність в Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстрованих податкових накладних в адресу позивача за квітень 2014 року.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України (редакції, чинній на квітень 2014 р.) податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак доказів зазначеного відповідачем суду не надано, водночас акт перевірки є недопустимим доказом, про що зазначено судом вище, порушення позивачем у тому числі п. 201.10 ст. 201 ПК України розглядом справи не підтверджено.

Твердження відповідача про те, що позивач допустив уповноважених осіб відповідача до перевірки, тим самим втративши право на оскарження дій відповідача щодо процедурних порушень заходу контролю колегія суддів відхиляє, з огляду на правовий висновок, викладений Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2020 року (справа №826/17123/18).

Так, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

Законодавцем встановлено випадки, коли платник податків може скористатись правом недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки.

Разом з тим, недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки є правом, а не обов`язком платника податків, а тому реалізація права на судовий захист своїх прав та інтересів не може перебувати у залежності від використання особою своїх прав на їх позасудовий захист.

Таким чином, незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Щодо решти підстав позову, визначених позивачем, з приводу відсутності у відповідача, на думку позивача, повноважень контролюючого органу в розумінні ПК України, колегія суддів зазначає таке.

Позивач вказував, що припинення юридичної особи ГУ ДФС у м. Києві на момент видання Наказу від 30.10.19 №2517, складання Акту перевірки, прийняття податкових повідомлень-рішень від 26.12.19 №, від 26.12.19 №, від 26.12.19 № не відбулось.

Відтак, станом на момент прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень контролюючим органом, в розумінні ПКУ, як стверджував позивач, є ДФС України та її територіальні органи, а не Головне управління ДПС у м. Києві.

Кабінет Міністрів України 19.06.2019 року прийняв постанову № 537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби", згідно з якою постановлено утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1, зокрема, Головне управління ДПС у м. Києві та постановлено реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2, у тому числі, Головне управління ДФС у м. Києві реорганізовується шляхом приєднання до Головного управління у м. Києві.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлено проведення державної реєстрації юридичної особи Головного управління ДПС у м. Києві 30.07.2019 року ( а.с.178-185).

Пунктом 3 Постанови КМ України від 19.06.2019 року № 537 визначено установити, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що даний пункт 3 постанови у вказаній редакції діє з 27.09.2019 року згідно постанови КМУ від 25 вересня 2019 р. № 846.

Тобто, на час видання наказу про призначення перевірки позивача, складання акту та спірних ППР, ГУ ДФС у м. Києві наділено повноваженнями виключно з забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, а не з питань проведення перевірок суб`єктів господарювання.

Таким чином, даний довод судом відхиляється.

Однак, відхилення судом вказаного доводу не впливає на висновки суду про протиправність оскаржуваних дій та рішень відповідача, оскільки відповідні підстави позову є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не надано належних доказів на обґрунтування правомірності оскаржуваних дій та рішень у правовідносинах, з приводу яких подано позов.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 по справі № 520/3094/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко