Справа № 826/5968/16
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 826/5968/16

адміністративне провадження № К/9901/39688/18

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

розглянув в попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансджейнт 8» до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.09.2016 (суддя - Кобилянський К.М.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 (головуючий суддя - Бєлова Л.В., судді: Безименна Н.В., Желтобрюх І.В.) у справі № 826/5968/16.

встановив:

У квітні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансджейнт 8» (далі - ТОВ «Трансджейнт 8») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просило:

визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у місті Києві) щодо неподання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми податку на додану вартість в розмірі 18 617 860,00 грн., що підлягає бюджетному відшкодуванню;

зобов`язати ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у місті Києві подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку на додану вартість в розмірі 18 617 860,00 грн., що підлягає бюджетному відшкодуванню.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.09.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017, позов задоволено.

При прийнятті зазначених судових рішень суди попередніх інстанцій виходили з того, що судовим рішенням, яке набрало законної сили встановлено неправомірність зменшення податковим органом сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на користь ТОВ «Трансджейнт 8», а тому після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у місті Києві оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.09.2016, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові повністю.

В обґрунтування своїх доводів посилається на неповне з`ясування всіх обставин справи та зазначає, що за наслідками документальної перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення, згідно з яким зменшено суму бюджетного відшкодування в розмірі 18 617 860,00 грн.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу ТОВ «Трансджейнт 8» зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, 02.04.2015 ТОВ «Трансджейнт 8» звернулось до ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у місті Києві із заявою про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджети, до якої було додано розрахунок суми залишку від`ємного значення попередніх податкових періодів до 01.02.2015 та уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок.

Контролюючим органо проведено позапланову невиїзну документальну перевірку з питань законності декларування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19) в податковій декларації з ПДВ за листопад 2014 року на суму 20 155 749,00 грн., та залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) в податкових деклараціях з ПДВ за грудень 2014 року на суму 20 155 749,00 грн., за січень 2015 року на суму 20 151 653,00 грн., та бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку (рядок 30) в податковій декларації з ПДВ за лютий 2015 року у розмірі 18 617 860,00 грн., за результатами якої відповідачем складено акт від 24.04.2015 №2455/26-51-15-02-07/39432828

На підставі названого акту перевірки прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

від 14.05.2015 №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 18 617 860,00 грн. та застосовано штрафні санкції - 4 654 465,00 грн.;

від 14.05.2015 №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ у розмірі 41 527 380,00 грн.;

від 14.05.2015 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 397 078,75 грн., у тому числі основний платіж - 317 903,00 грн. та штрафні санкції - 79 475,75 грн.

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Постановою Окружного адміністративного суду міст Києва від 12.08.2015 по справі №826/9725/15, залишеною ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2015 №826/9725/15 без змін, позовні вимоги ТОВ «Трансджейнт 8» задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 14.05.2015 №, №, №.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій) обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

13.01.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою №1 про повернення суми бюджетного відшкодування від`ємного значення ПДВ, у сумі 18 617 860,00 грн.

15.02.2016 Державна податкова інспекція у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві надала відповідь про те, що суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку видає орган, що здійснює казначейське обслуговування коштів.

Інших обставин неповернення коштів в листі податкового органу від 15.02.2016 не наведено.

01.03.2016 ТОВ «Трансджейнт 8» повторно звернулось до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві із заявою №2 про повернення суми бюджетного відшкодування від`ємного значення ПДВ, у сумі 18 617 860,00 грн., проте на час звернення до суду з даним позовом не отримувало відповідь за результатами розгляду заяви від 01.03.2016 №2.

Згідно з абзацом другим пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

За правилами пункту 200.13 статті 200 Податкового кодексу України на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Судами з`ясовано, що відповідачу було відомо, що постанова Окружного адміністративного суду міст Києва від 12.08.2015 по справі №826/9725/15 набрала законної сили, проте в порушення вимог пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України не вчинено дій щодо подання до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми ПДВ, що підлягає відшкодуванню з бюджету,

Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 № 3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень, Верховним Судом з`ясовано, що за наслідками повторного перегляду судових рішень у справі №826/9725/15, рішенням Окружного адміністративного суду від 05.09.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2020, позов задоволено. Ухвалою Верховного Суду від 05.08.2020 касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на зазначені рішення у справі №826/9725/15 повернуто скаржнику.

Таким чином, Верховний Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що невиконання податковим органом обов`язку, передбаченого пунктом 200.15 статті 200 Податкового кодексу України порушує право позивача на отримання бюджетного відшкодування, а тому заявлені позовні вимоги в межах даного адміністративного позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Отже, рішення судів першої та апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог є правильними та підлягають залишенню без змін.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.09.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 у справі № 826/5968/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.В. Хохуляк Л.І. Бившева Р.Ф. Ханова