Справа № 160/5053/20
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09 лютого 2021 року

справа №160/5053/20

адміністративне провадження №К/9901/2755/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Ханової Р. Ф.,

суддів: Гончарової І. А., Олендера І. Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Арта-Родас»

на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року у складі суддів Баранник Н. П., Малиш Н. І., Щербака А. А.,

у справі № 160/5053/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арта-Родас»

до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 07 травня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Арта-Родас» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - податковий орган, відповідач у справі), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30 січня 2020 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток, за податковим зобов`язанням - на суму 174 384,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - на суму 43596,00 грн, з мотивів його безпідставності.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 16 липня 2020 року адміністративний позов Товариства задовольнив повністю, визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 30 січня 2020 року №.

3. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з того, що контролюючим органом не було здійснено жодного аналізу первинних документів при проведенні перевірки, що в свою чергу є прямим порушенням процедури проведення податкової перевірки. Зокрема суд вказав, що актом, або будь-яким іншим документом не встановлено фактів, які б свідчили про узгодженість дій між позивачем та ТОВ «РГТ ГРУП» з метою незаконного отримання податкової вигоди або обізнаності позивача з будь-якими протиправними діяннями своїх контрагентів. Актом та вироком взагалі не досліджувались та не надавались оцінки будь-яким господарським діям позивача з ТОВ «РГТ ГРУП», не встановлювалось недійсність документів, що були складені за наслідком здійснення господарської операції. У самому вироку Залізничного районного суду м. Львова від 15 травня 2018 року (справа №462/750/18) досліджувані судом обставини справи стосуються періоду створення та реєстрації юридичної особи, подальша ж господарська діяльність ТОВ «РГТ ГРУП» не була предметом розгляду.

4. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року задоволено апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року у справі № 160/5053/20 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позову Товариства відмовлено.

5. Суд апеляційної інстанції, аналізуючи надані позивачем документи на підтвердження господарських операцій з ТОВ "РГТ ГРУП" у періоді, що перевірявся, дійшов висновку, що такі документи позбавлені юридичної значимості, навіть за наявності правильного їх оформлення за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. 25 січня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року у справі № 160/5053/20, у якій позивач просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року залишити в силі.

7. Підставою для відкриття касаційного провадження у справі № 160/5053/20 є оскарження судових рішень, перелік яких визначений у частині першій статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з посиланням у касаційній скарзі на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України - суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував підпункт 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі № 826/15568/16, від 10 квітня 2020 року у справі № 808/954/17.

8. Зокрема позивач зазначає, що суд першої інстанції дійшов висновку, що Товариством повністю розкрито ланцюг придбання товарів у Товариства з обмеженою відповідальністю «РГТ ГРУП» та подальшу реалізацію даного товару своєму контрагенту, а контролюючий орган дійшов до висновку про порушення позивачем норм закону та бухгалтерського обліку без аналізу первинних документів сторін та не зважаючи на те, що існував реальний рух активів позивача і придбані товари були в подальшому реалізовані з отриманням економічного ефекту (прибутку). Також позивач зауважує, що суд першої інстанції вказав на те, що актом, або будь-яким іншим документом не встановлено фактів, які б свідчили про узгодженість дій між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «РГТ ГРУП» з метою незаконного отримання податкової вигоди або обізнаності позивача з будь-якими протиправними діяннями своїх контрагентів. Актом та вироком взагалі не досліджувались та не надавались оцінки будь-яким господарським діям позивача з цим Товариством, не встановлювалось недійсність документів, що були складені за наслідком здійснення господарської операції.

9. Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2021 року відкрито провадження у справі за касаційною скаргою Товариства з наведених вище підстав, а також враховано виняткове значення цієї справи (яке доведено у касаційній скарзі), розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, для скаржника з посиланням на пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, справу витребувано з суду першої інстанції.

10. 03 лютого 2021 року справа № 160/5053/20 надійшла на адресу Верховного Суду.

11. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Суди попередніх інстанцій установили, що 19 лютого 2019 року Товариством було отримано письмовий запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) від 07 лютого 2019 року № 13426/10/04-36-14-09, в якому зазначено про виявлення фактів, що свідчать про недостовірність визначення Товариством даних по взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «РГТ ГРУП» за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, а саме: податкового кредиту за грудень 2016 року на суму 193 760 грн; витрат за 2016 рік на суму 968800 грн.

13. У запиті контролюючий орган просив позивача надати пояснення та документальне підтвердження стосовно здійснення господарських операцій Товариства з ТОВ «РГТ ГРУП» за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року.

14. На запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) від 07 лютого 2019 року № 13426/10/04-36-14-09 позивач надав відповідь № 17/2-1 від 27 лютого 2019 року з поясненнями щодо запитуваної господарської операції за 2016 рік разом із первинними документами.

15. 11 вересня 2019 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області видало наказ № 171-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «АРТА-РОДАС» ()» з 15 жовтня 2019 року тривалістю 5 робочих днів. Перевірку наказано провести за період діяльності з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року з метою перевірки дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «РГТ ГРУП» ().

16. У жовтні 2019 року податковим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства, за результатами якої було складено акт №6834/04-36-05-20/38431729 від 28 жовтня 2019 року (далі - акт перевірки), висновками якого встановлено порушення Товариством, зокрема, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток за 2016 рік в сумі 174 384 грн.

17. 30 січня 2020 року керівник податкового органу на підставі висновків акта перевірки прийняв податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток, за податковим зобов`язанням - на суму 174 384,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - на суму 43 596,00 грн.

18. В період який перевірявся, Товариство мало господарські відносини з ТОВ «РТГ ГРУП» ().

19. ТОВ «РТГ ГРУП» (як постачальником) з Товариством (як замовником) був укладений договір поставки № 28/1 від 28 грудня 2016 року, за умовами якого постачальник мав поставити та передати у власність позивачу товар (найменування, номенклатура, асортимент) вказано у специфікаціях.

20. На підтвердження виконання умов договору були оформлені та видані: специфікація на товар - стартерна акумуляторна батарея, що не обслуговується, та складається з 8 послідовно з`єднаних акумуляторів (один комплект) 12ZeМА214 12 Вольт 214 Ач (а. с.33), видаткові накладні (а. с. 34-37), товарно-транспортна накладна (а. с.38-39), рахунки на оплату (а. с.40-43).

21. В підтвердження оплати товару позивачем надані банківські виписки з рахунків та платіжні доручення (а. с. 48-57). Також були оформлені податкові накладні (а.с.44-47).

Джерела права й акти їх застосування

22. Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

23. Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

24. Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) передбачено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

25. Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

26. Згідно з частиною другою статті 9 Закону № 996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

27. Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

28. Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених вищезазначеними документами.

29. Виключно на підставі первинних документів платник податку має формувати дані податкового обліку, зокрема, об`єкт оподаткування податком на прибуток.

30. Доходи та витрати визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів та здійснення відповідних витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких (документів) передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом Податковим кодексом України.

31. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

За відсутності факту придбання відповідні суми не можуть включатися до складу витрат та податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

32. Відповідно до частини шостої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

33. Верховним Судом України неодноразово, з метою усунення неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права зазначалось, що факт фіктивності господарської діяльності не може залишитися неврахованим судами, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю навіть за формального підтвердження її первинними документами та дає підстави для висновку про те, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та витрат, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

34. Вказаний правовий висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладено, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 26 січня 2016 року (справа №21-4781а15); від 22 березня 2016 року (справа №21-170а16); від 22 березня 2016 року (справа №21-2927а15); від 29 березня 2016 року (справа №21-5315а15); від 12 квітня 2016 року (справа №21-3270а15); від 12 квітня 2016 року (справа №21-3635а15); від 19 квітня 2016 року (справа №21-4985а15); від 26 квітня 2016 року (справа №21-4976а15); від 24 травня 2016 року (справа №21-5332); від 14 червня 2016 року (справа №21-1318а16).

35. У постановах Верховного Суду України від 5 березня 2012 року (справа №21-421а11), від 1 грудня 2015 року (справа №21-1661а15), від 2 грудня 2015 року (справа №21-3849а15) викладено висновок про те, що податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

36. Суд апеляційної інстанції дослідив надані позивачем документи та установив, що договір від імені ТОВ «РТГ ГРУП» підписував директор ОСОБА_1 , якого вироком Залізничного районного суду м. Львова від 15 травня 2018 року у справі 462/750/18 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України. Вироком встановлено, що ОСОБА_1 за попередньою домовленістю з невстановленою слідством особою, на своє ім`я, заздалегідь усвідомлюючи, що ТОВ «РГТ ГРУП» () реєструється для прикриття незаконної діяльності, не маючи намір здійснювати господарську діяльність передбачену Статутом Товариства та вносити до Статутного капіталу будь-яких коштів та майна, підписав протокол №1 Загальних Зборів засновників від 10 жовтня 2016 року, в який були внесені неправдиві відомості, щодо прийняття останнього до складу власників та внесення коштів у статутний капітал товариства. ОСОБА_1 за грошову винагороду погодився стати засновником та директором ТОВ «РГТ ГРУП» (), не маючи при цьому наміру займатись діяльністю підприємства (а. с. 133-134). Суд зауважує, що податкові накладні також підписані ОСОБА_1 .

37. Третій апеляційний адміністративний суд дослідив інші первинні документи, та установив, що вони підписані особою, яку не можливо ідентифікувати, тобто без зазначення посади, прізвища, ініціалів.

38. Суд вважає висновок суду апеляційної інстанції щодо правомірності податкового повідомлення-рішення правильним з огляду на те, що вироком, який набрав законної сили, встановлено об`єктивну сторону складу злочину посадової особи контрагента позивача, дії якого не були спрямовані на реальне зайняття підприємницькою діяльністю, а лише на формування первинних документів за наслідками неіснуючих операцій. Документальне оформлення господарських операцій, які фактично не відбулись здійснено за підписом саме директора ТОВ «РГТ ГРУП» ОСОБА_1 , а отже такі документи не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважною особою, та як наслідок не можуть визнаватися такими, що посвідчують факт придбання товару. Отже, є безпідставним формування даних податкового обліку на підставі таких неналежно оформлених первинних документів.

39. Крім іншого суд апеляційної інстанції врахував, що під час перевірки контролюючим органом встановлено, що аналізом податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), виявлено, що ТОВ «РГТ ГРУП» () не придбавало товар, який реалізовано покупцю-замовнику ТОВ «АРТА-РОДАС», а тому неможливо встановити походження товару за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних господарських операцій.

40. Суд визнає безпідставними доводи Товариства щодо не врахування судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі № 826/15568/16, від 10 квітня 2020 року у справі № 808/954/17 «визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності». Ухвалюючи постанову суд апеляційної інстанції виходив з того, що первинні документи та податкові накладні, складені фіктивними суб`єктами господарювання не мають правового значення для цілей оподаткування, відповідно, не можуть впливати на дані податкового обліку, що повністю відповідає правовим позиціям Верховного Суду, Верховного Суду України.

41. Суд апеляційної інстанції в повній мірі встановив фактичні обставини справи, надав об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів учасників справи, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено неповно чи неправильно.

42. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справи, правильність застосування норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, Верховний Суд, враховуючи норми законодавства, що регулює спірні правовідносини, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування цієї постанови, а тому касаційну скаргу Товариства слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Арта-Родас» залишити без задоволення.

Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року у справі № 160/5053/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р. Ф. Ханова

Судді: І. А. Гончарова

І. Я. Олендер