Справа № 380/5390/20
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/5390/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року зал судових засідань №11

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Кушика Й.-Д.М.,

представники сторін не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до голови Личаківського районного суду м.Львова про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі - позивач) до голови Личаківського районного суду м.Львова , місцезнаходження: 79007, м. Львів, вул. Б. Лепкого, 16 (далі - відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність голови Личаківського районного суду м.Львова Жовніра Григорія Богдановича щодо надання неповної відповіді ОСОБА_1 на його запит від 25.05.2020 та відмову у видачі копії витягу із комп`ютерного розподілу між суддями у справі № 463/10006/19, не виконання та порушення вимог статті 40 Конституції України, статей 19, 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації»;

- зобов`язати голову Личаківського районного суду м.Львова Жовніра Григорія Богдановича надати повну відповідь ОСОБА_1 на його запит від 25.05.2020 та надати копію витягу із комп`ютерного розподілу між суддями у справі №463/10006/19.

Ухвалою від 15.07.2020 суддя звільнив позивача від сплати судового збору.

Ухвалою від 15.07.2020 суддя прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 31.07.2020 суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про об`єднання справ в одне провадження.

Ухвалою від 02.09.2020 суд призначив справу до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою від 06.11.2020 суд визнав явку позивача в судове засідання обов`язковою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки не надав повної відповіді на запит позивача та копію витягу із комп`ютерного розподілу між суддями по справі №463/10006/19.

28.07.2020 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що під час проведення автоматизованого розподілу судової справи чинне законодавство не передбачає створення витягу із комп`ютерного розподілу між суддями, натомість створюється відповідний протокол за результатами автоматизованого розподілу судової справи, який долучається до матеріалів справи. При цьому, вказаний протокол не створюється у процесі здійснення судом управлінських функцій, а тому інформація, яка міститься у ньому не є публічною у розмінні Закону України «Про доступ до публічної інформації». Пояснення у певній справі також не є публічною інформацією. Позивач у справі №463/10006/19 має статус скаржника та може знайомитися з матеріалами справи у порядку, встановленому процесуальним законом, а не Законом України «Про доступ до публічної інформації».

20.08.2020 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що оскаржує не процесуальне судове рішення судді Жовніра Г.Б. , а його управлінські дії щодо відмови надати копію витягу із комп`ютерного розподілу між суддями. Крім цього, позивач вважає, що не зобов`язаний знати дослівно назви процесуальних документів суду і має право отримати повну відповідь на свій запит.

Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання. Ухвалою від 06.11.2020 суд визнав явку позивача в судове засідання обов`язковою. Проте, позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання. Клопотань про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач звернувся до відповідача із запитом у порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 25.05.2020 (отримано відповідачем 26.05.2020), в якому просив надати відповідь-інформацію щодо затягування та не розгляду по суті справи №463/10006/19, надіслати йому копію витягу із комп`ютерного розподілу між суддями по справі №463/10006/19 та у разі наявності процесуальне рішення суду.

Відповідач надав позивачу відповідь від 28.05.2020 № 01-13/21/2020, в якій повідомив про те, що розгляд справи відкладався через неявку позивача та у зв`язку із продовженням карантину. Зазначив, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо розгляду запиту від 25.05.2020 протиправною, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з наступного.

Частина друга статті 34 Конституції України встановлює право кожного вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон України № 2939-VI) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених вказаним Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Стаття 3 Закону України № 2939-VI визначає, що право на доступ до публічної інформації гарантується:

1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;

3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації;

4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством;

5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації;

6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до статті 4 Закону України № 2939-VI доступ до публічної інформації відповідно до вказаного Закону здійснюється на принципах:

1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень;

2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що надана або оприлюднена відповідно до вказаного Закону, крім обмежень, встановлених законом;

3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Доступ до публічної інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію (пункт 2 частини першої статті 5 Закону України № 2939-VI).

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (частина перша статті 19 Закону України №2939-VI).

Згідно з частинами другою-четвертою статті 19 Закону України № 2939-VI запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Реквізити запиту на інформацію зазначені у частині п`ятій статті 19 Закону України №2939-VI, згідно з якою такий запит повинен містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Підстави для відмови у задоволені запиту викладені у статті 22 Закону України №2939-VI.

Так, згідно з частиною першою вказаної статті розпорядник інформації має право відмовити у задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 вказаного Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статею 21 вказаного Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 вказаного Закону.

У частині четверті статті 22 Закону України №2939-VI встановлено, що у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено:

1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації;

2) дату відмови;

3) мотивовану підставу відмови;

4) порядок оскарження відмови;

5) підпис.

Як встановив суд, позивач у своєму запиті на інформацію від 25.05.2020 просив:

- надати відповідь-інформацію щодо затягування та не розгляду по суті справи №463/10006/19;

- надіслати копію витягу із комп`ютерного розподілу між суддями по справі №463/10006/19;

- у разі наявності процесуальне рішення суду у справі №463/10006/19.

У відповіді від 28.05.2020 № 01-13/21/2020 відповідач вказав на те, що розгляд справи відкладався через неявку позивача та у зв`язку із продовженням карантину. Зазначив, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу.

Суд враховує, що запитувана позивачем інформація стосується розгляду конкретної судової справи, а саме справи № 463/10006/19, яка розглядається в порядку кримінального провадження. Позивач є учасником вказаної справи, а саме скаржником (особою, яка подала скаргу на постанову про відмову у визнанні потерпілим), а відтак, порядок надання вказаної інформації регламентується відповідним процесуальним законодавством.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації є, зокрема суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

У частинах першій, другій статті 1 Закону України № 2939-VI встановлено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених вказаним Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» голова місцевого суду представляє суд як орган державної влади у зносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами.

З аналізу наведених норм вбачається, що голова місцевого суду є розпорядником інформації, яка стосується діяльності очолюваного ним суду у зносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами. А відтак, він зобов`язаний надавати відповідь на запити, які стосуються діяльності суду загалом, а не відомості щодо розгляду конкретної судової справи, порядок отримання яких визначається процесуальним законодавством.

Так, порядок доступу до матеріалів розгляду конкретної судової справи регламентується спеціальним законодавством і на нього не поширюють свою дію норми Закону України «Про доступ до публічної інформації». Так, особа, яка не брала участі у справі, якщо судове рішення безпосередньо стосується її прав, свобод, інтересів чи обов`язків, може звернутися до апарату відповідного суду з письмовою заявою про ознайомлення з судовим рішенням та отримання його копії відповідно до статті 9 Закону України «Про доступ до судових рішень». Порядок ознайомлення з матеріалами справи учасниками справи (в тому числі з інформацією щодо призначення головуючого судді у справі, причинами перенесення/відкладення судового засідання) регламентується процесуальним законодавством, зокрема нормами Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Відповідно до частини 1 статті 27 КПК України учасники судового провадження, а також особи, які не брали участі у кримінальному провадженні, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки, не можуть бути обмежені у праві на отримання в суді як усної, так і письмової інформації щодо результатів судового розгляду та у праві на ознайомлення з процесуальними рішеннями й отримання їх копій. Ніхто не може бути обмежений у праві на отримання в суді інформації про дату, час і місце судового розгляду та про ухвалені в ньому судові рішення, крім випадків, установлених законом.

За змістом роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які надані в пункті 9 Постанови № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади», залежно від змісту звернень, вони можуть бути розцінені як втручання в судовому діяльність і ненадання суддею відповіді на такі звернення через незаконність вимог, які вони містять, не утворює складу правопорушення, пов`язаного із порушенням строків і порядку розгляду звернень.

З урахуванням викладеного нормативного регулювання суд дійшов висновку, що інформація щодо розгляду конкретної судової справи, запитувана учасником судового провадження, не відноситься до публічної інформації, а голова відповідного місцевого суду в такому випадку не є розпорядником публічної інформації, уповноваженим надавати відповідь на запит про надання такої інформації.

Таким чином, суд вважає, що голова Личаківського районного суду м.Львова Жовнір Григорій Богданович не є розпорядником інформації у розумінні статті 1 частини 1 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» за запитом ОСОБА_1 від 25.05.2020, а сама запитувана інформація не належить до категорії публічної.

Зважаючи на відсутність у діях відповідача порушень вимог статті 40 Конституції України, статей 19, 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити повністю.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до голови Личаківського районного суду м.Львова про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 08 лютого 2021 року.

Суддя А.Г. Гулик