Справа № 240/20950/20
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року м. Житомир справа № 240/20950/20

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Лавренчук О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про стягнення компенсації,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області в якому просить стягнути з відповідача компенсацію за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 20169,00 грн.

В обґрунтування позову вказує, що його звільнено зі служби в поліції з 31.10.2020, однак виплата одноразової грошової допомоги при звільненні проведено 27.11.2020. Вважає, що має право на отримання компенсації за увесь час затримки повного розрахунку.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

До суду 30.12.2020 надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що у наказі про звільнення позивача обрахована календарна вислуга років, за які фактично нараховується одноразова грошова допомога, а тому право на отримання одноразової грошової допомоги у позивача виникає лише після звільнення з органів поліції, а не у день звільнення. Зазначає, що відповідно до п. 8 розділу VI Наказу №260, одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські. Вважає, що одноразова грошова допомога позивачу була виплачена в строки, передбачені Порядком №260 (норма спеціального законодавства), а саме 27.11.2020, що не перевищує місяця після звільнення, а тому відсутні підстави для застосування наслідків, передбачених ст. 117 КЗпП України. Просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області №294о/с від 30.10.2020 капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 31 жовтня 2020 року.

Як вбачається з виписки по банківському рахунку позивача та визнається відповідачем, 27 листопада 2020 року позивачу було виплачено одноразову грошову допомогу в сумі 66854,02 грн (а.с. 12).

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 вважає, що відповідач повинен виплатити йому компенсацію весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для звернення до суду є виплата позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні не у день звільнення зі служби.

Стаття 116 Кодексу законів про працю України визначає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно вимог статті 117 Кодексу законів про працю України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон №580 в редакції, станом на дату звільнення позивача зі служби).

Частиною 2 статті 94 Закону №580 встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Наказ Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260)

Відповідно до п. 3 Розділу І Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять:

1) посадовий оклад;

2) оклад за спеціальним званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер);

4) премії;

5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 23 розділу І Порядку №260 (в редакції від 23.03.2018) визначено: Поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 липня 2020 року № 539 затверджено Зміни до Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Наказ МВС №539), пункт 23 виключено.

Отже, станом на дату звільнення ОСОБА_1 , норма, якою встановлювалось позивачу права на отримання у день звільнення одноразової грошової допомоги при звільненні, втратила чинність з 17.07.2020.

Разом з тим, Наказом МВС №539 розділ VI Порядку №260 доповнено пунктом 8 наступного змісту: одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що зі служби в Національній поліції ОСОБА_1 звільнено з 31 жовтня 2020 року.

Одноразову грошову допомогу при звільненні виплачено 27.11.2020, що підтверджується випискою по картковому рахунку та не заперечується позивачем.

Отже, одноразову грошову допомогу при звільненні виплачено ОСОБА_1 через 26 днів після звільнення, тобто в межах строку, встановленого Порядком №260.

Економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а також з окремими громадянами та сфери державного і договірного регулювання оплати праці, визначає Закон України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці».

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу; розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Статтею 2 «Структура заробітної плати» зазначеного Закону в редакції, яка була чинна на час звільнення позивача з військової служби, надані такі визначення.

Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Зі змісту положень норм чинного законодавства, яке регулює питання грошового забезпечення військовослужбовців вбачається, що одноразова грошова допомога при звільненні не має характеру винагороди за виконану працю та не є складовою грошового забезпечення позивача.

Відповідно до вимог статті 34 Закону України "Про оплату праці", компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Враховуючи викладене та те, що порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом №580, який містить відсилочну норму на Порядок №260 в частині, що стосується виплати грошового забезпечення, зокрема і одноразової грошової допомоги при звільненні, та беручи до уваги виплату позивачу вказаної грошової допомоги у терміни, визначені Порядок №260 в редакції, чинній на дату його звільнення зі служби, суд не вбачає підстав для застосування норм статті 117 Кодексу законів про працю України та приписів ст. 34 Закону України "Про оплату праці", оскільки відповідач діяв у порядку та у строки, визначені чинним на дату звільнення позивача зі служби законодавством України.

Отже, позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню..

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про стягнення компенсації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук