Справа № 335/168/21
Суддя: Гашук К. В.
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/168/21 2-а/335/40/2021
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Жукової В.Е., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії СхРУ № 073850 від 20.12.2020, якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначено, що 19.12.2020 вона виїхала з тимчасово окупованої території, оскільки була гостра необхідність повернутись до місця фактичного проживання у м. Запоріжжя, де вона винаймає кімнату та де зберігаються її особисті речі. До того ж, її близькі родичі також проживають на території підконтрольній Україні.

Позивач вказує, що наразі відсутня можливість вільного перетину лінії розмежування через контрольні пункти в`їзду-виїзду зі сторони тимчасово окупованих територій, у зв`язку із блокуванням з боку самопроголошених органів на тих територіях, що є загальнодоступною інформацією.

20.12.2020, відносно неї, начальником віпс (тип А) впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капітаном ОСОБА_2 було винесено постанову СхРУ № 073850 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, у якій зазначено, що вона порушила вимоги ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» №2268-VIII від 18.01.2018.

Позивач вважає, що вказана постанова складена безпідставно, та з порушеннями її прав на свободу пересування територією України. Так, з 22.03.2020 неможливо скористатись пунктами в`їзду-виїзду з тимчасово окупованих територій в Донецькій та Луганській областях, які встановлені Постановою КМУ №815, оскільки озброєні особи на окупованій території випускають на неокуповану територію лише громадян України з пропискою на неокупованій території, якої позивач в м. Запоріжжя не має.
Також, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було допущено порушення норм ст.ст. 33, 208,258, ч. 4 ст. 278 КУпАП, та вказана постанова не містить доказів того, що позивач дійсно перетнула кордон у час та місці зазначені в постанові, а сам по собі факт визнання вини не є підставою для складання постанови.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії СхРУ №072850 від 20.12.2020 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП., справу про адміністративне правопорушення закрити, та стягнути з відповідача судові витрати.
Ухвалою судді від 06.01.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.
14.01.2021 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 , якою усунуто недоліки викладені в ухвалі судді від 06.01.2021.
Ухвалою судді від 15.01.2021 прийнято до розгляду адміністративний позов, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268, 272, 286 КАС України, відповідачу встановлено строк на подання відзиву, призначено судове засідання на 05.02.2021.
05.02.2021 на адресу суду надійшов відзив відповідача, у якому начальник Харківського прикордонного загону просив позовну заяву залишити без задоволення, а постанову про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 без змін.
В обґрунтування доводів зазначив, що на посадових осіб Державної прикордонної служби державою покладено обов`язок з боротьби з адміністративними правопорушеннями, у зв`язку із чим, враховуючи, що на момент скоєння адміністративного правопорушення позивачем пункт пропуску «Новоазовськ» був закритий, та з врахуванням того, що позивач визнала вину, відносно неї було складено постанову про адміністративне правопорушення, яку позивач отримала, про що свідчить підпис та відсутність будь-яких зауважень.
Позивач, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилась, у позові просила розглянути справу у її відсутність.
Відповідач, будучи повідомленим належним чином про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки у судове засідання не прибули всі учасники процесу, і підстав для відкладення судового розгляду справи не встановлено, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у ній матеріалів.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.
Судом встановлено, що 20.12.2020 у пункті пропуску «Гоптівка», начальником віпс (тип А) впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капітаном поліції ОСОБА_3 було винесено постанову СхРУ №073850 від 20.12.2020, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.
Згідно вказаної постанови, 20.12.2020 о 13 год. 50 хв., в пункті пропуску «Гоптівка», на вхід в Україну прикордонним нарядом «Перевірка документів» було виявлено громадянку України ОСОБА_1 , яка пояснила, що вона виїхала до тимчасово окупованої території Донецької області 21.01.2020 о 08 год. 15 хв. через КПВВ «Новотроїцьке» (Бугас), а 19.12.2020 приблизно о 23 год. 50 хв. перетнула державний кордон з тимчасово окупованої території України до РФ через тимчасово непрацюючий пункт пропуску «Новоазовськ» в пішому порядку, чим порушила вимоги ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях»№2268-VIII від 18.01.2018, а саме порушила порядок виїзду з тимчасово окупованої території України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.
Частиною 1 ст. 204-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № №2268-VIII від 18.01.2018, в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду. Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою КМ України № 815 від 17.07.2019 затверджено порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій.
Відповідно до п.3 вказаного порядку в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку.
Кількість контрольних пунктів в`їзду-виїзду, місцезнаходження і межі їх режимних та сервісних зон (у тому числі об`єктів сервісного обслуговування), дорожні коридори визначаються та затверджуються відповідно до пункту 9 Положення про облаштування контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим і м. Севастополя та виїзду з них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2020 р. № 1368. Відповідна інформація розміщується на офіційних веб-сайтах Міноборони, Адміністрації Держприкордонслужби, ДФС.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що передбачено ст. 280 КУпАП.
Відповідно до ст. 72 КУпАП доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.ст. 75,76 КАС України достовірними та достатніми є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем, адміністративного правопорушення відповідними доказами.
Разом з тим, факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-2 КУпАП, відповідачем будь-якими належними та допустимими доказами не доведений.
У відзиві відповідач, як на доказ вини ОСОБА_1 та в свою чергу, як на підставу складання відносно неї постанови про адміністративне правопорушення посилався на те, що ОСОБА_1 визнала вину в вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.
Разом з тим, сам факт визнання позивачем вини у вчиенні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 8 липня 2020 року по справі № 177/525/17.
При цьому, відповідачем будь-яких доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 суду не надано.
З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач, не дивлячись на те, що подав відзив на позовну заяву, не виконав свого процесуального обов`язку з доказування правомірності прийнятого ним рішення, зокрема не довів, що 19.12.2020 приблизно о 23 год. 50 хв. ОСОБА_1 перетнула державний кордон з тимчасово окупованої території України до РФ через тимчасово непрацюючий пункт пропуску «Новоазовськ» в пішому порядку, чим порушила вимоги ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» №2268-VIII від 18.01.2018, а саме порушила порядок виїзду з тимчасово окупованої території України, та чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.
Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова відповідача підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На виконання вимог ухвали, позивач ОСОБА_1 , 13.01.2021, за подання вказаного позову сплатила судовий збір у розмірі 420.4 грн., що підтверджується квитанцією про сплату №23266.
Враховуючи викладене, а також той факт, що позов задоволено у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 420 грн 40 коп.
Також, у відзиві, відповідач просив залучити до участі у справі співвідповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), при цьому, не зазначив на яких підставах належить залучити вказану юридичну особу, у зв`язку із чим, суд доходить до висновку, що така вимога, викладена у відзиві є необґрунтованою, та не підлягає розгляду по суті.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 7379, 134, 139, 159, 205, 211, 217, 227228, 241246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення СхРУ №073850 від 20.12.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700, 00 грн., винесену начальником віпс (тип А) впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капітаном поліції Няньчур О..
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.
Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.В. Гашук