Справа № 400/746/21
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

09 лютого 2021 р. № 400/746/21
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Мельник О.М., розглянувши в порядку письмового провадження

заяву:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до :Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області, просп. Центральний, 83/9, м. Миколаїв, 54017

про:забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2021 року на електронну адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом зупинення дії дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області від 28.01.2021 р. № 33 про притягнення адвоката ОСОБА_1 , до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», до набрання законної сили судовим рішенням у відповідній адміністративній справі.

Клопотання обґрунтоване тим, що зупинивши право на заняття адвокатською діяльністю строком на шість місяців, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Миколаївської області позбавила на досить тривалий час права на працю та можливість заробляти собі на життя. Крім того в наявності є укладені договори про надання правової допомоги, строк дії яких не сплив. Рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області позбавляє права представляти інтереси клієнтів в судових засіданнях найближчим часом, що спричинить невиконання договорів, наслідком яких може бути відмова клієнта виплатити гонорар. Крім цього, наявність рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності може погіршити репутацію, як адвоката, що в свою чергу, може негативно вплинути на професійну діяльність.

Згідно з приписами статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), клопотання про забезпечення позову розглянуто без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Підстави забезпечення позову, передбачені ч. 2 ст. 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, установити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якої можливо запобігти.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може ускладнити виконання рішення суду.

Тобто, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з обставин, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

При цьому заходи забезпечення позову мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими, репутаційними, службовими та професійними наслідками.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 826/8556/17, від 25.04.2019 року у справі № 826/10936/18 та від 30.09.2020 року у справі № 640/1305/20.

Позивач звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову у зв`язку з прийняттям Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Миколаївської області рішенням від 28.01.2021 р. № 33 про притягнення адвоката ОСОБА_1 , до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», строком на шість місяців.

Заявник просить зупинити дію рішення від 28.01.2021 р. № 33, дія якого обмежена у часі, і його зупинення в порядку забезпечення позову, фактично, указує на вирішення позовних вимог в адміністративному спорі по суті з огляду на їх тимчасовий характер.

Стосовно доводу, що факт застосування дисциплінарного стягнення впливає на професійну діяльність заявника і приводить до негативних наслідків щодо цієї діяльності, впливає на репутацію позивача, суд вважає за необхідне наголосити, що дисциплінарна відповідальність завжди носить негативний характер щодо особи, до якої вона застосовується, з огляду на її характер, як захід примусу.

Аргумент, що застосованим дисциплінарним заходом здійснено втручання у право позивача на працю, яке нерозривно пов`язане з правом на життя судом до уваги не приймається, оскільки вимагає оцінки пропорційності застосованого заходу вчиненого дисциплінарного проступку, що не допустимо при вирішенні питання забезпечення позову.

Враховуючи зазначене, виходячи із змісту поданої заяви та доводів наведених позивачем на її обґрунтування, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст. ст. 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя О.М. Мельник