Справа № 120/5487/20-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/5487/20-а Головуючий у 1-й інстанції: Поліщук Ірина Миколаївна

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

09 лютого 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

2. До матеріалів позовної заяви представником позивача долучено клопотання про поновлення строку звернення до суду. Обґрунтовуючи заявлене клопотання, представник позивача зазначила, що копію оскаржуваного наказу №77 о/с від 12.05.2020 отримано позивачем лише 07.09.2020, про що свідчить відмітка на витязі з наказу, а також підтверджується листом заступника начальника ГУ НП у Вінницькій області від 22.09.2020. З огляду на викладене, зазначає, що причини пропуску строку звернення до суду із даним позовом є поважними.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

4. Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року клопотання представника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про залишення позовної заяви без розгляду, - задоволено..

4.1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - залишено без розгляду.

4.2. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду, - відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

5. ОСОБА_1 /надалі- апелянт/, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив її скасувати та прийняти нове судове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

4.1. Апелянт зазначив, що строк звернення до суду пропущений ним з поважних причин, адже копію оскаржуваного наказу він отримав лише 07.09.2020. Крім того,зазначив, що акт ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№1)" не може вважатись належним доказом виконання відповідачем обов`язку з ознайомлення працівника із наказом про звільнення. Також вказав, що на момент звільнення він перебував під арештом в ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№1)", проте, відповідач не звертався до слідчого у кримінальному провадження №0000477 про надання дозволу на побачення із позивачем в умовах ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№1)" для оголошення останньому наказу про звільнення, а також вручення відповідних документів після звільнення. З огляду на вказане, апелянт вважає, що строки звернення з позовом до суду ним пропущено з поважних причин.

ІI. ДОВОДИ СТОРІН

5. Апелянт зазначив, що про порушення своїх прав дізнався лише 07.09.2020 року, після отримання наказу та ознайомлення з копією рапорту, який став підставою для звільнення. З огляду на викладене, зазначає, що причини пропуску строку звернення до суду із даним позовом є поважними.

6. Відповідач вказує, що про порушення свого права та про існування оскаржуваного наказу про звільнення позивач дізнався ще 15.05.2020, оскільки відповідно до акту ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№1)" ОСОБА_1 було запропоновано ознайомитись і отримати копію наказу №77 о/с та роз`яснено порядок отримання трудової книжки, однак, останній відмовився від ознайомлення та від підпису. При цьому, до суду з даним адміністративним позовом позивач звернувся лише 06.10.2020, тобто із пропуском місячного строку звернення.

7. Окрім того, у відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача заявив клопотання про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

8. Колегія суддів вважає, що дана справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

IІІ. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

9. Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

10. Частинами 1, 2 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

11. Згідно з ч. 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

12. Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

13. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

14. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

15. Встановлений ст. 122 КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

16. Процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку на звернення до адміністративного суду з моментом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

17. Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

18. При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

19. Суд також зазначає, що доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

20. Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено встановлений ч.3 ст.123 КАС України місячний строк для звернення до суду з цим позовом без поважних причин.

21. Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

22. Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

23. Згідно з ч. 1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

24. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

25. У постанові від 24.09.2019 по справі №420/6389/18 Верховний Суд зауважив, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

26. Апелянт серед доводів поважності причин пропуску звернення до суду зазначає, що 07.05.2020 його було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України. Також зазначає, що на вимогу першого заступника Літинського відділення поліції того ж дня написав рапорт на звільнення зі служби за власним бажанням, однак, наміру звільнятись не мав.

27. Разом із тим, відповідно до ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 08.05.2020 позивачу обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в період з 08.05.2020 по 03.07.2020.

28. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 01.07.2020 продовжено строк тримання ОСОБА_1 під вартою до 28.08.2020.

29. В той же час, ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 28.07.2020 скасовано ухвалу слідчого судді від 01.07.2020 та обрано позивачу запобіжних захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю.

30. Ухвалою від 26.08.2020 продовжено строку застосування до ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло в період часу з 22:00 год. по 07:00 год. наступного дня до 24.10.2020.

31. 27.08.2020 позивач прибув до виконання своїх обов`язків до Літинського відділення Калинівського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області, однак, в телефонному режимі його повідомили про те, що він на даний час не працює в органах поліції у зв`язку із звільненням. Дізнавшись про своє звільнення, позивач того ж дня, 27.08.2020 звернувся до керівництва із заявою про видачу йому копії наказу, який він отримав лише 07.09.2020.

32. З огляду на викладені вище обставини, апелянт зазначає, що причини пропуску строку звернення до суду є поважними, адже копію наказу про своє звільнення він отримав лише 07.09.2020.

33. Тоді як відповідач стверджує, що про порушення свого права та про існування оскаржуваного наказу про звільнення позивач дізнався ще 15.05.2020, оскільки відповідно до акту ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№1)" ОСОБА_1 було запропоновано ознайомитись і отримати копію наказу №77 о/с та роз`яснено порядок отримання трудової книжки, однак, останній відмовився від ознайомлення та від підпису. При цьому, до суду з даним адміністративним позовом позивач звернувся лише 06.10.2020, тобто із пропуском місячного строку звернення.

34. Судом першої інстанції було допитано свідків службові особи ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№1)", які склали акт від 15.05.2020 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Всі вони підтвердили факт відмови позивача у отриманні наказу про звільнення.

35. Однак колегія суддів зауважує, що апелянт в період з 08.05.2020 по 01.07.2020 року перебував в ДУ "Вінницька установа виконання покарання ( №1).

36. Положення щодо застосування запобіжних заходів визначені у гл. 18 Кримінального процесуального кодексу України.

37. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який слідчий суддя (суд) може застосувати тільки тоді, коли дійде висновку про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

38. Тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, який максимально обмежує права та свободи людини і громадянина, зокрема право на свободу й особисту недоторканність. Він повинен обиратися лише тоді, коли інші запобіжні заходи не можуть забезпечити належну поведінку підозрюваного, обвинуваченого.

39. Право підозрюваного на адвоката першочергово стосується питань кримінального провадження, зокрема, щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який.

40. Враховуючи що права апелянта були обмежені в зазначений період, він не міг повноцінно скористатись правовою допомогою в сфері трудових відносин.

41. З огляду на викладене, у суду не було належних та достатніх підстав для залишення позову без розгляду.

42. За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

43. У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

44. У рішенні в справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТОМ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

45. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

46. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

47. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

48. Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

49. Згідно зі ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

50. Суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права при розгляді даної справи, внаслідок чого ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду слід скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді скасувати.

Справу направити до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.