Справа № 160/6786/20
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
11 грудня 2020 року Справа №160/6786/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа: приватний нотаріус Дніпровскього міського нотаріального округу Балтакса Ірина Вячеславівна, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа: приватний нотаріус Дніпровскього міського нотаріального округу Балтакса Ірина Вячеславівна, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа: приватний нотаріус Дніпровскього міського нотаріального округу Балтакса Ірина Вячеславівна, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у виплаті допомоги на поховання за померлу матір ОСОБА_2 та щодо відмови у виплаті заборгованості з недоотриманої пенсії, яка належала ОСОБА_2 , за період з 15.05.2016 року по 15.05.2019 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та сплатити ОСОБА_1 заборгованість з недоотриманої пенсії, яка належала ОСОБА_2 , за період з 15.05.2016 року по 15.05.2019 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання за померлу матір ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- в задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Розподіл судових витрат не здійснювався.

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача Гусакової О.Б. про винесення додаткового рішення по справі №160/6786/20, в якій представник позивача просить стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8500 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Оскільки розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні), всі документи, необхідні для прийняття рішення за поданою заявою надано представником позивача разом із заявою, у суду відсутня необхідність проведення судового засідання, розгляд заяви здійснено в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву з питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем в позовній заяві було заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та вказано що докази на підтвердження їх понесення будуть надані протягом 5 днів після прийняття рішення судом. Відповідна заява була надана у встановлений строк.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених норм, дає суду, підставу прийти до висновку про те, що витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами.

До матеріалів справи представником позивача додано:

- копію договору про надання правничої допомоги від 04.02.2020 року №10/1;

- квитанції до прибуткового касового ордеру від 04.02.2020 року, 20.06.2020 року, 05.10.2020 року, 13.10.2020 року;

- копію акту прийому-передачі виконаних робіт від 24.11.2020 року;

- копію ордеру про надання правничої допомоги від 04.02.2020 року;

- свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №3585.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_3 укладено договір про надання правової допомоги від 04.02.2020 року №10/1.

Відповідно до п. 1 договору клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу із захисту її інтересів в судовому порядку з визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

Згідно з п.2 договору Адвокат має право діяти без обмеження повноважень. Обов`язки адвоката виникають в залежності від замовленої та оплаченої послуги:

- Здійснення попереднього консультування щодо порушених прав Клієнта;

- Підготування та подання заяви по суті;

- Здійснення представництва інтересів Клієнта в суді.

Пунктом 3 договору визначено, що вартість гонорару за договором становить 1700,0 грн. за годину, але не більше 10000,0 грн.

З акту прийому-передачі виконаних робіт від 24.11.2020 року відомо, що адвокатом надані наступні послуги:

- здійснено попереднє консультування щодо порушених прав клієнта - 1 година;

- підготовлено та подано позовну заяву від 19.06.20р.: аналіз законодавства України, аналіз судової практики, написання позовної заяви, копіювання додатків до позову та їх завірення, надсилання позову до суду «Укрпоштою»;

- прийняття участі у судових засіданнях, які відбулися 05.10.2020р. та 13.10.2020р.

В акті зазначено, що адвокатом були виконані вищезазначені роботи та витрачено 5 годин роботи, а тому загальна сума гонорару складає 8500 грн., з розрахунку 1700 грн. х 5.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»:

- договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4);

- інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6);

- представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9).

Згідно з положеннями ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Судом встановлено, що в акті від 13.11.2020 року адвокатом виділено окремі види наданих послуг:

- здійснено попереднє консультування щодо порушених прав клієнта - 1 година;

- підготовлено та подано позовну заяву від 19.06.20р.: аналіз законодавства України, аналіз судової практики, написання позовної заяви, копіювання додатків до позову та їх завірення, надсилання позову до суду «Укрпоштою»;

- прийняття участі у судових засіданнях, які відбулися 05.10.2020р. та 13.10.2020р. - 1 год.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат входить розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою.

Суд зазначає, що попереднє консультування щодо порушених прав клієнта не входять до складових надання правничої допомоги, безпосередньо пов`язаною з розглядом справи в суді, а є правничої допомогою, наданою під час досудового врегулювання спору.

А тому вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в цій частині не підлягає задоволенню.

Надані послуги у вигляді підготовки та подачі позовної заяви від 19.06.20р.: аналіз законодавства України, аналіз судової практики, написання позовної заяви, копіювання додатків до позову та їх завірення, надсилання позову до суду «Укрпоштою», підлягають частковому задоволенню, оскільки такі послуги як аналіз законодавства України, аналіз судової практики, копіювання додатків до позову та їх завірення, надсилання позову до суду «Укрпоштою» входить в складові підготовки позовної заяви, та не підлягають окремому виділенню адвокатом в розрахунок правничої допомоги.

Таким чином, суд вважає, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду справи №160/6786/20 не є належним чином обґрунтованою та завищеною у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг і витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на те, що предметом розглядуваного спору, є справа, підготовка до розгляду якої не вимагає додаткових знань адвокатом та додаткового вивчення, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами, які заявлені у позовній заяві.

Верховним Судом в постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що матеріалами справи не підтверджено факту прийняття участі адвокатом у судових засіданнях, які відбувалися 05.10.20 року та 13.10.20 року, тобто вказані витрати є непідтвердженими.

Суд зазначає, що здійснені адвокатом дії, визначені в рахунках на оплату, мали бути здійснені адвокатом фактично, та дійсність їх вчинення має бути підтверджена в матеріалах справи.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі самі критерії використовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, суд виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy), №34884/97).

Судом встановлено, що визначені адвокатом дії в акті прийому-передачі виконаних робіт від 24.11.2020 року, є частково доведеними та з урахуванням наведеного підлягають частковому задоволенню судом у загальному розмірі на суму 3000 грн.

Вказана сума у розмірі 3000 грн. є співмірною з вчиненими адвокатом діями та наданими послугами у вказаній справі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви представника позивача про розподіл судових витрат.

Пунктом 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа: приватний нотаріус Дніпровскього міського нотаріального округу Балтакса Ірина Вячеславівна, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49024, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги буд. 26, ) сплачені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи додаткове рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Юхно