Справа № 640/10855/19
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Єгорової Н.М.,

Коротких А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврофінс агро тестінг Україна" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.02.2019 №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2020 позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 28.02.2019 №, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві в частині застосування до ТОВ «Єврофінс Агро Тестінг Україна» штрафних санкцій за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних у розмірі 28 375 грн 88 коп. В іншій частині податкове повідомлення-рішення від 28.02.2019 №, прийняте головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві залишене без змін.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75, в порядку пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України (далі - ПК) ГУ ДФС у м. Києві здійснено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Єврофінс Агро Тестінг Україна».

За наслідками перевірки складено акт від 07.02.2019 №770/26-15-12-07-20/39337756, згідно висновків якого за позивачем встановлено порушення граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних за 2017-2018 роки в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- №970 від 24.08.2017, дата реєстрації - 16.09.2017, днів затримки - 1, ПДВ - 1967,72 грн;

- №967 від 23.08.2017, дата реєстрації - 16.09.2017, днів затримки - 1, ПДВ - 2426,7 грн;

- №967 від 23.08.2017, дата реєстрації - 16.09.2017, днів затримки - 1, ПДВ - 2426,7 грн;

- №972 від 24.08.2017, дата реєстрації - 16.09.2017, днів затримки - 1, ПДВ - 62705,51 грн;

- №974 від 25.08.2017, дата реєстрації - 16.09.2017, днів затримки - 1, ПДВ - 324,1 грн;

- №977 від 25.08.2017, дата реєстрації - 16.09.2017, днів затримки - 1, сума ПДВ - 7200,75 грн;

- №973 від 25.08.2017, дата реєстрації - 16.09.2017, днів затримки - 1, ПДВ - 934,73 грн;

- №978 від 25.08.2017, дата реєстрації - 16.09.2017, днів затримки - 1, ПДВ - 371,49 грн;

- №969 від 24.08.2017, дата реєстрації - 16.09.2017, днів затримки - 1, ПДВ - 479,35 грн;

- №968 від 24.08.2017, дата реєстрації - 16.09.2017, днів затримки - 1, ПДВ - 147761,9 грн;

- №966 від 17.08.2017, дата реєстрації - 16.09.2017, днів затримки - 1, ПДВ - 1380,49 грн;

- №975 від 25.08.2017, дата реєстрації - 16.09.2017, днів затримки - 1, ПДВ - 16052,14 грн;

- №971 від 24.08.2017, дата реєстрації - 16.09.2017, днів затримки - 1, ПДВ - 21484,82 грн;

- №1049 від 11.09.2017, дата реєстрації - 03.10.2017, днів затримки - 3, ПДВ - 15806,32 грн;

- №1172 від 20.10.2017, дата реєстрації - 16.11.2017, днів затримки - 1, ПДВ - 2223,6 грн;

- №1168 від 19.10.2017, дата реєстрації - 16.11.2017, днів затримки - 1, ПДВ - 1107,46 грн;

- №1162 від 18.10.2017, дата реєстрації - 16.11.2017, днів затримки - 1, ПДВ - 5436,75 грн;

- №1167 від 18.10.2017, дата реєстрації - 16.11.2017, днів затримки - 1, ПДВ - 1942,87 грн;

- №2174 від 31.10.2018, дата реєстрації - 16.11.2018, днів затримки - 1, ПДВ - 5503,86 грн;

- №2089 від 17.10.2018, дата реєстрації - 16.11.2018, днів затримки - 1, ПДВ - 3210,7 грн;

- №2176 від 24.10.2018, дата реєстрації - 21.11.2018, днів затримки - 6, ПДВ - 14086,37 грн;

- №2179 від 19.10.2018, дата реєстрації - 28.11.2018, днів затримки - 13, ПДВ - 1576,6 грн;

- №2175 від 18.10.2018, дата реєстрації - 20.11.2018, днів затримки - 5, ПДВ - 1462,77 грн;

- №2178 від 16.10.2018, дата реєстрації - 28.11.2018, днів затримки - 13, ПДВ - 2267,99 грн;

- №2177 від 02.10.2018, дата реєстрації - 28.11.2018, днів затримки - 28, ПДВ - 738,08 грн;

- №1965 від 17.08.2018, дата реєстрації - 30.09.2018, днів затримки - 15, ПДВ - 1974,09 грн;

- №2058 від 29.08.2018, дата реєстрації - 19.10.2018, днів затримки - 34, ПДВ - 31646,09 грн;

- №1956 від 31.08.2018, дата реєстрації - 20.09.2018, днів затримки - 5, ПДВ - 4952,44 грн;

- №2059 від 26.09.2018, дата реєстрації - 18.10.2018, днів затримки - 3, ПДВ - 5503,86 грн;

- №2060 від 21.09.2018, дата реєстрації - 19.10.2018, днів затримки - 4, ПДВ - 2449,14 грн;

- №2067 від 05.10.2018, дата реєстрації - 01.11.2018, днів затримки - 1, ПДВ - 4167,37 грн;

- №2068 від 08.10.2018, дата реєстрації - 01.11.2018, днів затримки - 1, ПДВ - 40421,63 грн;

- №2061 від 02.10.2018, дата реєстрації - 01.11.2018, днів затримки - 1, ПДВ - 738,08 грн;

- №2062 від 02.10.2018, дата реєстрації - 01.11.2018, днів затримки - 1, ПДВ - 2240,01 грн;

- №2084 від 12.10.2018, дата реєстрації - 01.11.2018, днів затримки - 1, ПДВ - 19516,72 грн;

- №2076 від 10.10.2018, дата реєстрації - 01.11.2018, днів затримки - 1, ПДВ - 5349,81 грн;

- №2073 від 10.10.2018, дата реєстрації - 01.11.2018, днів затримки - 1, ПДВ - 2419,54 грн;

- №2080 від 10.10.2018, дата реєстрації - 01.11.2018, днів затримки - 1, ПДВ - 1868,05 грн;

- №2083 від 11.10.2018, дата реєстрації - 01.11.2018, днів затримки - 1, ПДВ - 22138,1 грн;

- №2072 від 10.10.2018, дата реєстрації - 01.11.2018, днів затримки - 1, ПДВ - 145319,78 грн;

- №2064 від 03.10.2018, дата реєстрації - 01.11.2018, днів затримки - 1, ПДВ - 2256,88 грн;

- №2075 від 10.10.2018, дата реєстрації - 01.11.2018, днів затримки - 1, ПДВ - 6005,58 грн;

- №2066 від 05.10.2018, дата реєстрації - 01.11.2018, днів затримки - 1, ПДВ - 5621,45 грн;

- №2081 від 10.10.2018, дата реєстрації - 01.11.2018, днів затримки - 1, ПДВ - 2924,38 грн;

- №2070 від 10.10.2018, дата реєстрації - 01.11.2018, днів затримки - 1, ПДВ - 2466,96 грн;

- №2078 від 10.10.2018, дата реєстрації - 01.11.2018, днів затримки - 1, ПДВ - 1824,31 грн;

- №2077 від 08.10.2018, дата реєстрації - 01.11.2018, днів затримки - 1, ПДВ - 2474,8 грн;

- №2069 від 09.10.2018, дата реєстрації - 01.11.2018, днів затримки - 1, ПДВ - 8465,05 грн;

- №2079 від 10.10.2018, дата реєстрації - 01.11.2018, днів затримки - 1, ПДВ - 1576,6 грн;

- №2065 від 03.10.2018, дата реєстрації - 01.11.2018, днів затримки - 1, ПДВ - 3283,71 грн;

- №2074 від 10.10.2018, дата реєстрації - 01.11.2018, днів затримки - 1, ПДВ - 2267,99 грн;

- №2063 від 02.10.2018, дата реєстрації - 01.11.2018, днів затримки - 1, ПДВ - 1829,7 грн;

- №2082 від 11.10.2018, дата реєстрації - 01.11.2018, днів затримки - 1, ПДВ - 1331,82 грн;

- №2071 від 10.10.2018, дата реєстрації - 01.11.2018, днів затримки - 1, ПДВ - 4386,71.

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.02.2019 №, яким до ТОВ «Єврофінс Агро Тестінг Україна» застосовано штрафні санкції за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на загальну суму 72 267,98 грн.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 17.05.2019 №22908/6/99-99-11-06-01-25 скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 28.02.2019 № - без змін.

Не погодившись з таким рішенням , позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що позивачем дійсно було порушено граничний строк реєстрації податкових накладних №970 від 24.08.2017, №967 від 23.08.2017, №976 від 25.08.2017, №972 від 24.08.2017, №974 від 25.08.2017, №977 від 25.08.2017, №969 від 24.08.2017, №973 від 25.08.2017, №978 від 28.02.2017, №966 від 17.08.2017, №968 від 24.08.2017, №975 від 25.08.2017, №971 від 24.08.2017, №1049 від 11.09.2017, №1172 від 20.10.2017, №1168 від 09.10.2017, №1162 від 18.10.2017, №1167 від 18.10.2017, що тягне за собою накладення штрафу на підставі пункту 120-1.1 статті 1201 ПК, проте такий штраф, з урахуванням Закону України від 16.01.2020 року №466-ІХ не може перевищувати 1020 гривень.

Також суд вказав, що податкова накладна №2179 від 19.10.2018 скерована для реєстрації 28.11.2018 о 12:42 год., тобто за межами граничних строків реєстрації, яким, в свою чергу є 15.11.2018, однак зазначена податкова накладна не надавалась покупцю, а тому, з урахуванням Закону України від 16.01.2020 року №466-ІХ та встановлених обставин щодо податкових накладних за серпень 2017 року та жовтень 2017 року сума штрафних санкцій за порушення граничних строків реєстрації таких податкових накладних, у тому числі податкової накладної №2179 від 19.10.2018, не може перевищувати 1020 грн.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки доводи та вимоги апеляційної скарги не стосуються рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, у задоволенні яких було відмовлено, то колегія суддів рішення суду у цій частині не переглядає.

Відповідно до пункту 20.1.4 статті 20 ПК контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно пункту 75.1.1 статті 75 ПК контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

За змістом пунктів 76.1, 76.3 статті 76 ПК камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Зміст наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що предметом камеральної перевірки, окрім питань правильності оформлення податкових декларацій, уточнюючих розрахунків можуть бути й інші питання, зокрема пов`язані із своєчасністю реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН, а тому, з урахуванням положень статті 102 ПК, такою перевіркою може бути охоплено період в 1095 днів за останнім днем граничного строку реєстрації податкових накладних.

Наведені висновки відповідають правовій позиції, яка неодноразово висловлювалась й у постановах Верховного Суду, зокрема від 18.05.2018 у справі №804/4483/17, від 29.01.2019 у справі №805/4868/16-а, від 21.02.2019 у справі №808/2404/17.

Згідно пункту 201.1 статті 201 ПК на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК, необхідна наявність двох обов`язкових складових: (1) податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, (2) повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 816/1488/17.

Як вірно встановив суд першої інстанції, позивачем дійсно порушено граничні строки реєстрації податкових накладних №970 від 24.08.2017, №967 від 23.08.2017, №976 від 25.08.2017, №972 від 24.08.2017, №974 від 25.08.2017, №977 від 25.08.2017, №969 від 24.08.2017, №973 від 25.08.2017, №978 від 28.02.2017, №966 від 17.08.2017, №968 від 24.08.2017, №975 від 25.08.2017, №971 від 24.08.2017, №1049 від 11.09.2017, №1172 від 20.10.2017, №1168 від 09.10.2017, №1162 від 18.10.2017, №1167 від 18.10.2017, №2179 від 19.10.2018. Проте, для цілей застосування штрафних санкцій важливим є те, що вказані накладні не надавались покупцям.

Так, 23.05.2020 набули чинності положення Закону України від 16 січня 2020 року № 466-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" (далі - Закон № 466-ІХ).

Цим законодавчим актом доповнено підрозділ 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК пунктом 73.

Так, відповідно до змісту пункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК штрафи за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2019 року, грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень.

У подальшому до пункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК внесено зміни, якими передбачено, що штрафи за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, що <...> не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), <...> нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 1 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 510 гривень.

Отже, наведеними приписами закону платники податків звільняються від надмірного тягаря відповідальності, встановленого раніше чинними нормами податкового законодавства, за наведених у пункті 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК умов.

Так, у рішенні від 09.02.1999 № 1-рп/99 Конституційний Суд України дійшов висновку, що надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Зворотна дія нормативно-правового акта у часі (ex post facto) - це дія нового нормативно - правового акта на факти та відносини, що мали місце до набуття ним чинності.

Таким чином, станом на час розряду справи чинною і такою, що підлягає до застосування, є редакція пункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК, якою впроваджено ретроактивну (ретроспективну, тобто таку, яка передбачає, що дата вступу в силу та дата набрання чинності акта збігаються, однак він змінює на майбутнє правові наслідки діянь та подій, які мали місце до набрання ним чинності) дію закону у відповідних правовідносинах. А саме - щодо штрафів, нарахованих платникам податків протягом періоду з 01.01.2017 до 31.12.2019 та до 23.05.2020 за наведених у цій же нормі умов.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що положеннями пункту 56.18 статті 56 ПК передбачено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, за загальним правилом, відповідно до пункту 56.18 статті 56 ПК узгодженими, у випадку звернення платника податків до суду, вважаться грошові зобов`язання з дня набрання рішенням законної сили.

У Законі №466-ІХ (пункт 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК) виділено окремі категорії грошових зобов`язань, які підлягають відкликанню як неузгоджені, водночас запроваджено інший, відмінний від загального, підхід, за яким для цілей цієї норми під неузгодженими грошовими зобов`язаннями розуміються ті, по яких відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві".

Таким чином, для цілей, задекларованих цією нормою, зміст і обсяг поняття неузгодженості має спеціальне призначення і розкривається в дужках, при цьому воно не відсилає до пункту 56.18 статті 56 ПК, а конкретизується і становить окремий, відмінний від загального визначення, зміст узгодженості грошових зобов`язань. Отже, застосування загальної дефініції, визначеної пунктом 56.18 статті 56 ПК, для реалізації права, визначеного пунктом 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК, законодавцем не передбачена.

Законодавцем для цілей пункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК закріплено відмінне від загального (пункт 56.18 статті 56 ПК) розуміння неузгодженого грошового зобов`язання, а саме - для цілей цієї норми грошове зобов`язання є неузгодженим протягом всієї процедури судового оскарження (без обмеження в суді якої інстанції знаходиться спір) за умови, що грошове зобов`язання за ними не сплачено.

За таких обставин, оскільки суми спірного штрафу оскаржуються позивачем, а отже не є узгодженими, не сплачені, враховуючи, що штраф нарахований позивачу за період з 01.01.2017 до 31.12.2019 у зв`язку із несвоєчасною реєстрацією розрахунків коригування до податкових накладних, які не надаються отримувачам, то до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК, який визначає, що сума штрафу не може перевищувати визначену у цій нормі суму.

На необхідності врахування положень пункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК наголошував також і Верховний Суд у постанові від 05.08.2020 по справі № 580/1424/19.

Таким чином, встановивши факт порушення позивачем граничних строків реєстрації спірних податкових накладних, суд першої інстанції вірно скасував частково оскаржуване податкове повідомлення рішення з огляду на необхідність застосування положень пункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що відповідач в апеляційній скарзі не наводить будь-яких заперечень таким висновкам та мотивам суду, не спростовує необхідності застосування до спірних правовідносин положень пункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК. Скаржник виключно вказує на порушенні позивачем строку реєстрації податкових накладних, з чим і так погодився суд першої інстанції.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення в частині задоволених позовних вимог позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 вересня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Єгорова

Суддя А.Ю. Коротких