Справа № 640/27662/20
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

08 лютого 2021 року м. Київ № 640/27662/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Катющенко В.П., вивчивши позовну заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної митної служби України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11Г) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Державної митної служби України №2102-к від 03.11.2010 "Про припинення перебування на державній службі", яким припинено перебування на державній службі в митних органах заступника начальника Дніпропетровської митниці Держмитслужби України - начальника митного поста "Кривий Ріг" ОСОБА_1 , з 03.11.2010, з дати прийняття цього наказу;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Дніпропетровської митниці Держмитслужби України - начальника митного поста "Кривий Ріг", з 03.11.2010;

- стягнути з Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з урахуванням індексації за період з 03.10.2010 по день ухвалення рішення у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.01.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з моменту отримання вказаної ухвали, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів на її підтвердження, належним чином засвідченої копії наказу Державної митної служби України №2102-к від 03.11.2010 "Про припинення перебування на державній службі".

03.02.2021 до суду від позивача надійшли заяви про усунення недоліків та про поновлення строку звернення до суду.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду, позивач вказує, що до сьогоднішнього дні не отримав оригінал трудової книжки та оскаржуваний наказ про припинення перебування на державній службі. Пояснив, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу стало порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого частиною другою статті 368 Кримінального кодексу України. Зазначив, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.10.2020 у справі № 210/5816/18 закрито кримінальне провадження № 0000913, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань. На переконання позивача, у останнього були відсутні підстави для звернення до суду з даним позовом, оскільки формальні причини припинення перебування на державній службі продовжували існувати майже десять років. Вважає, що право звернення до суду з даним позовом виникло у позивача лише після виготовлення повного тексту ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.10.2020 у справі № 210/5816/18, тобто 07.10.2020.

Вивчивши заяву позивача, суд зазначає наступне.

Частиною третьою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу) для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Вказана норма кореспондує положенням частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, строк звернення до суду з даним позовом становить один місяць з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, позивач оскаржує наказ від №2102-к від 03.11.2010. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом згідно відмітки на поштовому конверті лише 02.11.2020, тобто через 9 років 11 місяців та 30 днів.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження представника позивача, що у останнього не було підстав для звернення до суду з даним позовом до закриття кримінального провадження, з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту наказу Державної митної служби України № 2102-к від 03.11.2010 "Про припинення перебування на державній службі" позивача звільнено на підставі пункту 6 частини першої статті 30 Закону України "Про державну службу".

Вказаний пункт статті 30 Закону України "Про державну службу" передбачає, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

Таким чином, позивача звільнено за порушення Присяги, а не у зв`язку з фактом відкриття кримінальної справи.

У свою чергу, пунктом 7 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України передбачено, що підставами припинення трудового договору є: набрання законної сили вироком суду, яким працівника засуджено (крім випадків звільнення від відбування покарання з випробуванням) до позбавлення волі або до іншого покарання, яке виключає можливість продовження даної роботи.

Таким чином, ухвала Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.10.2020 у справі № 210/5816/18, якою закрито кримінальне провадження № 0000913, мала би преюдиційне значення у випадку звільнення позивача на підставі пункту 7 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України.

У даному випадку при прийнятті спірного наказу відповідач кваліфікував обставини щодо відкриття Генеральною прокуратурою України кримінальної справи відносно позивача як порушення Присяги останнім. Відповідно, ухвала Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.10.2020 у справі № 210/5816/18 не має жодного значення для вирішення питання правомірності наказу Державної митної служби України № 2102-к від 03.11.2010 "Про припинення перебування на державній службі".

Суд звертає увагу, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Додатково суд звертає увагу і на практику Європейського суду з прав людини. У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Подана позивачем заява про поновлення строку не містить обґрунтувань причин та обставин, що були перешкодою звернутись до суду з позовом про оскарження наказу відповідача.

Суд звертає увагу, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким критеріям:

- це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк і створювали об`єктивні перешкоди, які перешкоджали зверненню до суду;

- це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

- ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

- ці обставини підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Суд не приймає до уваги доводи позивача, що на сьогоднішній день останній не отримував ні трудової книжки, ні оскаржуваного наказу, позаяк вказані обставини не спростовують факту пропуску строку звернення до суду з даним позовом майже в 10 років.

Крім того, судом враховується, що згідно постанови Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.09.2016 у справі № 202/412/14-к кримінальну справу зокрема, за обвинуваченням ОСОБА_1 за ст.368 ч.2 КК України направлено Генеральній прокуратурі України для проведення додаткового розслідування за підставами, вказаними у мотивувальній частині постанови. А раніше обраний відносно підсудних, зокрема, ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд - залишено без змін, що додатково свідчить про існування можливості позивача звернутися до суду з позовом про визнання звільнення протиправним та поновлення останнього на посаді принаймні у 2016 році.

За змістом частин першої та другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом є неповажними, відповідно, у суду відсутні підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи, що судом визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що позовну заяву разом з доданими до неї матеріалами слід повернути позивачеві.

Згідно з частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 160, 161, 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним позовом.

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена. Згідно частини першої статті 295 та частини першої статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII.

Суддя В.П. Катющенко