Справа № 400/3219/20
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/3219/20
Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Васюка Миколи Миколайовича, що діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Вознесенська протиерозійна станція" на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вознесенська протиерозійна станція" до Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вознесенська протиерозійна станція" (далі - ТОВ "Вознесенська протиерозійна станція") звернулося до суду першої інстанції з позовом до Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Вознесенський міськрайонний ВДВС, відповідач), в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати зняти арешт, який було накладено на все майно ТОВ «Вознесенська протиерозійна станція», номер запису про обтяження: 9908244.

В обґрунтування заявлених вимог ТОВ "Вознесенська протиерозійна станція", керуючись ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", стверджувало про обов`язок державного виконавця у разі закінчення виконавчого провадження скасувати вжиті заходи щодо виконання рішення. За таких законодавчих підстав, на думку позивача, арешт, який був накладений державним виконавцем в рамках виконавчого провадження, підлягає скасуванню в судовому порядку, з огляду на погашення заборгованості.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року позов ТОВ "Вознесенська протиерозійна станція" задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Вознесенського міськрайонного ВДВС, що полягала у невчиненні дій щодо зняття арешту, який було накладено на все майно ТОВ «Вознесенська протиерозійна станція» та зобов`язано зняти арешт, який було накладено на все майно ТОВ «Вознесенська протиерозійна станція», номер запису про обтяження: 9908244 (спеціальний розділ), Підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП №46520144 від 20 лютого 2015 року, видавник: ВДВС Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, заступник начальника Пухтій С.М., підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 21807802 від 04 червня 2015 року, Гофман Ю.В., Вознесенське міськрайонне управління юстиції, Миколаївська область.

Суд стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Вознесенського міськрайонного ВДВС на користь ТОВ "Вознесенська протиерозійна станція" судовий збір в розмірі 2 102,00 грн.

У компенсації витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн. ТОВ "Вознесенська протиерозійна станція" відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції зазначив про наявність підстав для скасування арешту майна ТОВ "Вознесенська протиерозійна станція" у зв`язку з відсутністю доказів існування незавершених виконавчих проваджень щодо позивача, які б обумовлювали необхідність залишення в силі накладеного на майно та кошти позивача арешту.

Поряд з цим, суд першої інстанції дійшов висновку про неспівмірність заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та ціною позову.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, в частині відмови у компенсації витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн., адвокат Васюк М. М. просить його скасувати, та ухвалити у вказаній частині нове рішення, яким клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити.

В апеляційній скарзі, адвокат наголошував на тому, що на протязі розгляду даної справи за №400/3219/20 в суді першої інстанції, ним загалом було витрачено 30 годин робочого часу. Обсяг наданих ним послуг підтверджено належними та допустимими доказами, зокрема, звітом про обсяг наданих послуг та актом наданих послуг від 18 вересня 2020 року, з яких вбачається детальний перелік наданих адвокатом послуг, а саме:

юридичний аналіз документів, які надані клієнтом;

формування правової позиції;

а також, підготовка та подання:

адміністративного позову №1/03-08-20 від 03 серпня 2020 року;

заяви про усунення недоліків адміністративного позову №1/19-08-20 від 19 серпня 2020 року;

клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу №1/26-08-20 від 26 серпня 2020 року;

заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду №1/02-09-20 від 02 вересня 2020 року.

Окрім того, скаржник зауважив, що висновок суду першої інстанції про відсутність оплати його послуг за договором про надання правової допомоги спростовується наявною в матеріалах справи довідкою №39 від 21 вересня 2020 року про надходження грошових коштів та отримання їх адвокатом на його поточний рахунок.

Обґрунтовуючи співмірність понесених його довірителем витрат на надання правничої допомоги адвокат указує на відсутність клопотання суб`єкта владних повноважень про їх зменшення витрат, а також, останнім, не спростовано їх обґрунтованість.

За таких умов, на думку адвоката, судом порушений «принцип справедливого балансу», адже останній вийшов за межі процесуального законодавства і став на сторону органу державної влади без урахування думки самого відповідача.

Вознесенський міськрайонний ВДВС не скористався процесуальним правом на звернення до суду з відзивом на апеляційну скаргу.

Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.311 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження, на підставі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України.

Згідно зі статтею 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

За змістом частин 7, 9 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Аналогічна позиція підтримується Верховним Судом у постанові від 01 жовтня 2018 року у справі №569/17904/17.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, адвокатом Васюком М. М. долучено до матеріалів справи копію акта наданих послуг від 18 вересня 2020 року, копії рахунків та платіжних доручень.

Зі змісту вказаних доказів вбачається, що загальна вартість наданих адвокатом послуг на правничу допомогу, яка загалом становила 30 годин, складає 30 000,00 грн., з яких:

- 6000,00 грн. юридичний аналіз документів, які надані клієнтом, формування правової позиції;

- 18000,00 грн. підготовка та подання адміністративного позову №1/03-08-20 від 03 серпня 2020 року;

- 1000,00 грн. підготовка та подання заяви про усунення недоліків адміністративного позову №1/19-08-20 від 19 серпня 2020 року;

- 4000,00 грн. - підготовка та подання клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу №1/26-08-20 від 26 серпня 2020 року;

- 1000 грн. підготовка та надання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду №1/02-09-20 від 02 вересня 2020 року.

Вказано, що вартість 1 години наданих послуг (надання професійної правничої допомоги) клієнту адвокатом складає 1000 грн. (а.с.86-87).

Для оплати за надані адвокатом послуги Васюком М.М. було виписано товариству Рахунок на оплату наданої професійної правової (правничої) допомоги у справі №400/3219/20 на суму 30000,00 грн. (а.с.88).

Згідно вимог ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Головний державний виконавець Вознесенського міськрайонного ВДВС Кирилов Ю. надав до суду заперечення, в яких просив не приймати від адвоката Васюка М. М. докази, що підтверджують витрати на правову допомогу, адже останні містять ознаки фальсифікації, зокрема, платіжні доручення щодо оплати послуг.

Проте, суб`єкт владних повноважень не надав суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також не вчинив дії щодо доведення неспівмірності витрат, заявлених позивачем до відшкодування.

Таку бездіяльність відповідача колегія суддів розцінює як його згоду з заявленою адвокатом ТОВ "Вознесенська протиерозійна станція" сумою відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Указані обставини виключають ініціативу суду з приводу розгляду питання щодо неспівмірності відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивача без відповідних дій з боку відповідача.

З огляду на вищевказану бездіяльність відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені ТОВ "Вознесенська протиерозійна станція" витрати на правничу допомогу в сумі 30 000,00 грн. підлягають компенсації за рахунок бюджетних асигнувань Вознесенського міськрайонного ВДВС.

До того ж, слід зазначити, що 17 грудня 2020 року до суду апеляційної інстанції від позивача надійшло клопотання про відшкодування ТОВ "Вознесенська протиерозійна станція" витрат у розмірі 5000,00 грн. на професійну правничу допомогу надану адвокатом Васюком М. М. під час апеляційного провадження у даній справі.

З метою підтвердження вказаних витрат, адвокатом долучено до матеріалів справи копії Договору №45 про надання правничої допомоги від 04 листопада 2020 року та Додатку №1 від 04 листопада 2020 року до Договору №45.

Указано, що інші документи, а саме: акт наданих послуг, звіт про обсяг наданих послуг, рахунок на оплату, докази сплати вартості наданої правової допомоги, довідка, будуть надані в порядку ч.7 ст.139 КАС України, за якою докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.3 ст.143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що клопотання про відшкодування позивачем витрат у розмірі 5000,00 грн. на професійну правничу допомогу надане адвокатом Васюком М. М., під час апеляційного провадження у справі №400/3219/20, буде розглянуто судом апеляційної інстанції після надання позивачем вищевказаних доказів.

У відповідності до ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення на підставі неправильного застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 КАС України відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення, є одним із основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

За приписами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до наявного в матеріалах справи платіжного доручення №0.0..1 від 03 грудня 2020 року про сплату судового збору за звернення до суду з апеляційною скаргою, позивачу підлягають поверненню грошові кошти в сумі 3 153,00 грн.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 317, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вознесенська протиерозійна станція" задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року скасувати в частині відмови Товариству з обмеженою відповідальністю "Вознесенська протиерозійна станція" у компенсації витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалити у вказаній частині нову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Пушкінська, 15, м. Вознесенськ, Вознесенський район, Миколаївська область, 56500, код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вознесенська протиерозійна станція" (вул. Виноградна, 1, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56501, код за ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Пушкінська, 15, м. Вознесенськ, Вознесенський район, Миколаївська область, 56500, код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вознесенська протиерозійна станція" (вул. Виноградна, 1, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56501, код за ) судовий збір за звернення до суду з апеляційною скаргою в розмірі 3 153,00 грн.

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 09.02.2021 року.