Справа № 340/4432/20
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/4432/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулась до суду з позовною заявою, в подальшому уточненою (а.с.31-33), в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області «Ф» №0-1114 від 28.05.2020 року щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичною особою, яка є власником об`єкту житлової нерухомості 18010200», сума якого складає 2925,27 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області прийнято спірне податкове повідомлення - рішення, яким визначена сума податкового зобов`язання за нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 2925.27 грн. Зазначене рішення позивач вважає протиправним, оскільки вона прийняла у спадщину житловий будинок як спадкоємець першої черги (після смерті свого чоловіка), а відтак згідно статті 265 Податкового Кодексу України (надалі ПК України) об`єкти спадщини, що успадковуються членами сім`ї - оподатковуються за нульовою ставкою.

Представником ГУ ДПС у Кіровоградській області (надалі відповідач) надано відзив на позов, у якому зазначено про те, що згідно статтею 266 ПК України позивач як власник житлового будинку 190,1 кв.м. зобов`язана сплачувати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за ставкою, визначеною рішенням сесії Новоукраїнської міської ради №903 від 15.06.2018 року. А тому просив у задоволенні позову відмовити.

Позивач подала відповідь на позов, у якій наполягала на застосування до даних правовідносин статтю 174 ПК України, оскільки вважає, що оподаткування доходу, отриманого в результаті прийняття нею спадщини здійснюється саме у порядку встановленому даною нормою.

Ухвалою судді від 15.10.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків. 22.10.2020 року ОСОБА_1 на виконання вимог вказаної ухвали суду надана позовна заява (уточнена), однак вимоги ухвали судді про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_1 виконано не в повному обсязі. Відтак, ухвалою судді від 26.10.2020 року ОСОБА_1 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви. 03.11.2020 року недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи (а.с.46).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 січня 2020 року витребувані додаткові докази (а.с.66-67).

Дослідивши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 жовтня 2014 року є власником житлового будинку 190,1 кв.м. (а.с.17).

ГУ ДПС у Кіровоградській області прийнято податкові повідомлення від 28.05.2020 року №0-1114, якими визначено грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в сумі 2925,27 грн. (надалі спірне рішення).

Позивач звернулась із запитом на інформацію до ГУ ДФС в Кіровоградській області, у якому просила надати документи, які визначають підставу прийнятого податкового повідомлення-рішення та розрахунок сум за вказаним рішенням (а.с.6).

ГУ ДПС в Кірововоградській області на звернення позивача надало відповідь №143/ЗПІ/11-28-51-07 від 27.07.2020 року (а.с.8-9).

Не погоджуючись із таким рішенням позивач звернулась до ДФС України зі скаргою (а.с13-17)..

Рішенням ДПС України від 28.10.2020 року №31163/6/99-06-02-04-06 у задоволенні скарги відмовлено, а податкове повідомлення рішення залишено без змін (а.с.77-78).

Правомірність та законність винесення спірного рішення є предметом спору, переданим на вирішення адміністративного суду.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі ПК України), він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 265.1 ст. 265 та пунктом 10.1 статті 10 Податкового кодексу України (надалі ПК України) передбачено, що податок на майно, складовою якого є податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є місцевим податком, специфіка якого полягає в тому, що такий податок встановлюють місцеві ради відповідно до вимог та в межах, визначених ПКУ.

Відповідно до підпункту 12.4.3 пункту 12.4 статті 12 ПК України до повноважень сільських, селищних, міських рад щодо податків та зборів належить до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їхніх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке має наслідком зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набуває чинності з початку бюджетного періоду.

Пунктом 12.3 статті 12 ПК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Пунктом 266.2 статті 266 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підпункт 266.1.1 пункт 266.1статті 261 ПК України).

Відповідно до положень підпунктів 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

За змістом підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1. пункту 266.2 статті 266 ПК України).

Об`єктами житлової нерухомості є: житловий будинок (садового типу і багатоквартирний); прибудова до житлового будинку; квартира; котедж; кімнати у багатосімейних (комунальних) квартирах; садовий будинок; дачний будинок (пп. 14.1.129 ПК України).

До об`єктів нежитлового фонду відносяться: будівлі готельні; будівлі офісні; будівлі торговельні; гараж; будівлі промислові та склади; будівлі для публічних виступів (казино, гральні будинки); господарські (присадибні) будівлі; допоміжні (нежитлові) приміщення - це сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні. трансформаторні підстанції тощо: інші будівлі (пп. 14.1.129-1 ПК України).

Типи об`єктів нерухомості, з метою оподаткування податком на нерухомість, визначаються відповідно до статті 17 ПКУ на підставі оригіналів документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти, а "також на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Відповідно до підпункту 266.7.3 пункту 266.7 статті 266 ПК України, платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Отже фізичні особи у 2020 році сплачують податок на нерухоме майно за базовий податковий (звітний) період - 2019 рік із застосуванням минулорічних ставок і пільг та з урахуванням мінімальної зарплати у розмірі 4173 грн., встановленої на 2019 рік.

Рішенням Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 15.06.2018 №903 «Ставкиподатку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» встановлені ставки на 2019 рік.

Відповідно до класифікації будівель і споруд та ставок податку за 1 кв.м для фізичних осіб за кодом (пунктом) 11 «Будівлі житлові. Будинки одноквартирні» встановлена ставка 1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, що дорівнює 41,73 грн.

Нерухоме майно, власником якого є позивач підпадає під визначення майна, наведеного у пункті вище, оподаткування яких проводиться за ставкою 1%.

Тобто, розмір податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для нежитлових будівель, які належать ОСОБА_1 на 2019 рік становить: 2925,27 грн. (4173 грн. х 1% х (190,1 кв.м. - 120 кв.м.)).

Позивач же зазначає про те, що вона в силу статті 265 ПК України, як спадкоємець першої черги звільнена від оподаткування, оскільки оподаткування майна відбувається за нульовою ставкою.

Такі доводи позивача суд оцінює критично, оскільки вона помилково застосовує до правовідносин з оподаткування нерухомого майна норми оподаткування податком на доходи фізичних осіб при прийнятті спадщини.

Відповідно до абзацу а) пункту 174.1 статті 174 ПК України об`єкти спадщини платника податку поділяються з метою оподаткування на об`єкт нерухомості.

Згідно абзацу а) пункту 174.2.1 статті 174 ПК України об`єкти спадщини оподатковуються за нульовою ставкою: об`єкти спадщини, що успадковується членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення.

Стаття 174 ПК України міститься у розділу IV «Податок на доходи фізичних осіб» ПК України, отже визначає об`єкти та базу оподаткування податком на доходи фізичних осіб при отриманні доходу.

Дійсно при прийнятті спадщини позивач не була зобов`язана сплачувати податок на доходи фізичних осіб, в силу того, що дохід у вигляді спадщини, отриманий від члена сім`ї - оподатковується за нульовою ставкою.

Натомість, предметом спору у даній справі є податкове повідомлення рішення, яким визначено податкове зобов`язання на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Розділ XII ПК України «Податок на майно» регулює питання щодо оподаткування, зокрема об`єктів нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки.

Згідно пункту 8.1 статті 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Підпунктом 9.1.2 пунктом 9.1 статті 9 ПК України до загальнодержавних податків належать податок на доходи фізичних осіб.

А згідно до місцевих податків належать податок на майно (підпункт 10.1.1 пункт 10.1 стаття 10 ПК України).

Тобто податок на майно є іншим видом податку, ніж податок на доходи фізичних осіб. При цьому сплата чи звільнення від сплати при отриманні у спадщину майна, податку на доходи фізичних осіб, не впливають на суть та розмір податку на майно.

Відповідно до підпункту 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 ПК України податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Позивач є власником нерухомого майна, площа якого складає 190,1 кв.м.

В абзаці б) підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України визначено, що база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Відповідно до підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Так, рішенням Новоукраїнської міської ради від 15.06.2018 року №903 визначений розмір податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1 пункт 266.1 стаття 266 ПК України).

Згідно підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті та відповідної ставки податку.

Відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Отже, враховуючи вищеописане, суд дійшов висновку про те, що спірне рішення винесене ГУ ДПС у Кіровоградській області у межах та у спосіб, визначений Податковим Кодексом України, а відтак у задоволенні позову належить відмовити.

Позивач у позові зазначила про неотримання відповіді від ДПС України на її скаргу.

Відповідно до пункту 56.8 статті 56 Податкового кодексу України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Водночас Законом України від 13 травня 2020 року №591 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVІD-19) внесено зміни до п. 52-8 підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні Положення» Податкового кодексу України відповідно до якого тимчасово, на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню та території України коронавірусної хвороби (COVІD-19), зупиняється перебіг строків, встановлених ст.56 Податкового кодексу України (в частині процедури адміністративного оскарження) щодо скарг платників податків (крім скарг щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість), що надійшли (надійдуть) по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVІD-19), та/або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 цього Кодексу.

ДПС України надало докази направлення рішення про результати розгляду скарги позивачці, яке згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштових відправлень було отримано ОСОБА_1 31.10.2020 року.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність прийняття спірного податкового повідомлення-рішення №0-1114 від 28.05.2020 року, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

скільки позивачу відмовлено у задоволенні його позовних вимог, підстави для присудження йому понесених судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006; код в ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук