Справа № 815/7106/14
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 815/7106/14

адміністративне провадження № К/9901/39829/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рів`єра Девелопмент» до Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, касаційне провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Лиманської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2016 (суддя Стеценко О.О.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017 (головуючий суддя Бойко А.В., судді: Димерлій О.О., Єщенко О.В.),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рів`єра Девелопмент» (далі також ТОВ «Рів`єра Девелопмент», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Лиманської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (далі також ОДПІ, відповідач) про визнання протиправними дій по проведенню перевірки, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.12.2014 №, №, № та №.

Позовні вимоги мотивовано тим, що податкові повідомлення рішення прийняті безпідставно, оскільки ґрунтуються на хибних висновках контролюючого органу про відсутність реально вчинених господарських операцій між ним та контрагентами: ТОВ «Будівельна компанія «Едельвейс», ПП «Будівельна компанія «Проектреконструкція», ТОВ «Спецпідряд сервіс», ТОВ «Еко-буд-монтаж» та, як наслідок, завищення витрат з податку на прибуток та податкового кредиту з ПДВ по таким господарським операціям. Позивачем не порушено норм чинного законодавства, висновки податкового органу не відповідають фактичним обставинам.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2016, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017, адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій ОДПІ звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України. У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2016 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.08.2017 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОДПІ у справі №815/7106/14.

Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII з Вищого адміністративного суду України до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду передано матеріали адміністративної справи №815/7106/14 за правилами підпункту 4 частини першої Розділу VІІ "Перехідні положення" цього кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою Верховного Суду від 01.02.2021 матеріали справи прийнято судом до провадження та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження на 02.02.2021.

В обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач вказує на невідповідність висновків судів попередніх інстанцій обставинам справи, у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права. Як вважає відповідач, ТОВ «Рів`єра Девелопмент» завищено витрати внаслідок віднесення до їх складу процентів за позиками, отриманими від нерезидента «Dinkmar limited» (Республіка Кіпр), оскільки отримані кошти були направлені не на проведення дохідної фінансово-господарської діяльності товариства, а спрямовані для надання поворотної фінансової допомоги третім особам. Також, позивачем безпідставно завищено в бухгалтерському на податковому обліку собівартість реалізованої частки об`єкту будівництва в частині прямих матеріальних витрат, тобто на вартість матеріалів, переданих товариством субпідрядним організаціям і фактично не використаних ними в процесі будівництва об`єкту. Відповідач вказує, що в ході проведеної перевірки встановлено відсутність здійснення господарської діяльності позивача з його контрагентами, посилаючись на наявну податкову інформацію стосовно контрагентів.

Натомість, позивач у запереченнях на касаційну скаргу зазначає, що суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильного висновку про фактичне виконання договорів, укладених між позивачем та контрагентами, яке підтверджується наданими суду належними та допустимими доказами. Позивач вказує, що в цілому, в обґрунтування своєї позиції податковий орган бере за основу податкову інформацію. Відтак, позивач наполягає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням вимог чинного законодавства України, а тому підстав для їх скасування не вбачається.

Переглядаючи постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до плану-графіку проведення планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання, у період з 23.10.2014 по 12.11.2014 посадовими особами податкового органу проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Рів`єра Девелопмент» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 28.10.2011 по 31.12.2013.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 19.11.2014 №1692/15-17-22-01-23-37803953, яким зафіксовано порушення позивачем:

підпунктів 14.1.27, 14.1.36, 14.1.185 пунктів 14.1 статті 14, пункту 135.1 статті 135, підпункту 136.1.2 пункту 136.1 статті 136, пунктів 138.2, 138.4, підпункту 138.8.1 пункту 138.8 статті 138, пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 962516грн.;

пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.4, п.201.6, 201.14, 201.15 статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податкове зобов`язання з ПДВ в розмірі 839255грн. та завищено від`ємне значення ПДВ в розмірі 178471грн. в грудні 2013 року.

Зокрема, податковий орган дійшов висновку про:

завищення Товариством податкового кредиту в розмірі 882035,51грн. та завищення витрат з податку на прибуток в розмірі 463532 грн. по господарських операціях з контрагентами ТОВ «Будівельна компанія «Едельвейс», ПП «Будівельна компанія «Проектреконструкція», ТОВ «Спецпідряд сервіс», ТОВ «Еко-буд-монтаж»;

завищення ТОВ «Рів`єра Девелопмент» у 2013 році у бухгалтерському та податковому обліку собівартості реалізованої частки об`єкту будівництва (багатоповерхового житлового будинку з вбудованими об`єктами побутового обслуговування та соціальної інфраструктури, комплекс оздоровчого та рекреаційного призначення «Чорноморська Рів`єра», в частині прямих матеріальних витрат на суму 3500827грн.;

завищення витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, на загальну суму 2002769грн. внаслідок віднесення позивачем до складу витрат процентів за позиками, отриманими від нерезидента «Dinkmar limited» (Республіка Кіпр), оскільки отримані кошти були направлені позивачем не на проведення доходної фінансово-господарської діяльності, а спрямовані для надання поворотної фінансової допомоги третім особам;

завищення податкового кредиту в розмірі 132000грн. в липні 2012 року внаслідок відсутності документів, які підтверджують факт транспортування та використання в господарській діяльності бетонних сумішей, отриманих від ПП «Агракар»;

завищення податкового кредиту в розмірі 2232грн. в серпні 2013 року по господарських взаємовідносинах з ПП «ВКФ «Альфа-грант», оскільки позивачем задекларований податковий кредит на 2232грн. більше, ніж ПП «ВКФ «Альфа-грант» задекларовано податкових зобов`язань з ПДВ;

завищення податкового кредиту в розмірі 50грн. в травні 2012 року по господарських взаємовідносинах з ТОВ «Український сертифікаційний центр», оскільки у позивача відсутня податкова накладна, виписана постачальником;

завищення податкового кредиту в розмірі 1400грн. в жовтні 2012 року по господарських взаємовідносинах з ТОВ «Фавоній» (ТОВ «Мілана-Транс-Сервіс»), оскільки контрагентом не підтверджено суму податкових зобов`язань по ТОВ «Рів`єра Девелопмент» у розмірі 1400грн.;

безпідставне врахування Товариством у складі доходу від реалізації товарів вартості переданого інвестору об`єкту інвестування - безумовне майнове право на новозбудоване майно за винятком ПДВ, у той час коли ТОВ «Рів`єра Девелопмент», як продавець, у момент оплати за вказане майно не було платником ПДВ.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем 08.12.2014 прийнято податкові повідомлення-рішення:

№, яким ТОВ «Рів`єра Девелопмент» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 1203145грн., у т.ч. за основним платежем - 962516грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 240629грн.;

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ в розмірі 1049069грн., у т.ч. за основним платежем - 839255грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 209814 грн.;

№, яким ТОВ «Рів`єра Девелопмент» зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ у розмірі 178471грн.;

№, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 935026грн.

Постановою суду першої інстанції задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення №, № та № від 08.12.2014 повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 08.12.2014 в частині зменшення ТОВ «Рів`єра Девелопмент» суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 911593грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позов в частині, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено їх наявності, а тому визначення Товариству за такі порушення до сплати грошових зобов`язань та нарахування штрафних (фінансових) санкцій є неправомірним.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У справі, що розглядається, відповідач вважав, що ТОВ «Рів`єра Девелопмент» податкового кредиту в розмірі 882035,51грн. по господарських операціях з контрагентами ТОВ «Будівельна компанія «Едельвейс» в розмірі 119025,76 грн., ПП «Будівельна компанія «Проектреконструкція» в розмірі 69491,05 грн., ТОВ «Спецпідряд сервіс» в розмірі 292440,86 грн., ТОВ «Еко-буд-монтаж» в розмірі 401077,84 грн., а також завищення витрат з податку на прибуток в розмірі 463532 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Спецпідряд сервіс», ПП «Будівельна компанія «Проектреконструкція» та ТОВ «Будівельна компанія «Едельвейс», оскільки дійшов висновку, що господарські операції не мали реального характеру.

Згідно пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 135.4 статті 135 ПК України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Із системного аналізу вказаних вище правових норм, можливо дійти до висновку, що для отримання права на формування податкового кредиту із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), та права на віднесення витрат по його придбанню до складу валових витрат, платник повинен мати податкові накладні, первинні бухгалтерські документи, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначені для використання у власній господарській діяльності. Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів для цілей ведення податкового обліку лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.3 цієї статті ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

В силу вимог пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, основним видом діяльності ТОВ «Рів`єра Девелопмент» у перевірений період було будівництво житлових і нежитлових будівель, при здійсненні якого товариством укладено ряд договорів підряду, серед іншого, з контрагентами ТОВ «Будівельна компанія «Едельвейс», ПП «Будівельна компанія «Проектреконструкція», ТОВ «Спецпідряд сервіс» та ТОВ «Еко-буд-монтаж», з наступним відображенням вказаних господарських операцій у власному бухгалтерському та податковому обліку.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що 30.05.2012 між ТОВ «Рів`єра Девелопмент», як замовником, та ТОВ «Спецпідряд сервіс», як підрядником, укладено договір підряду на виконання будівельно-монтажних робіт №3, за умовами якого Підрядник зобов`язується в порядку та строки, передбачені договором, відповідно до проектної документації, наданої Замовником, виконати будівельні роботи по будівництву 2 індивідуальних житлових будинків за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с.Фонтанка, вул. Гоголя, 23а, а Замовник зобов`язується надати підряднику фронт робіт, прийняти виконані роботи та оплатити їх Підряднику. Приймання-передача виконаних робіт підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт та довідками про вартість виконаних робіт, оформленими за формою КБ-2В та КБ-3.

Суди вказали, що на підтвердження виконання ТОВ «Спецпідряд сервіс» підрядних робіт згідно умов Договору позивачем надано до перевірки та до суду податкову накладну, акт прийому виконаних будівельних робіт, складені за формою КБ-2В за травень 2012 року, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 за травень 2012 року, платіжні доручення на оплату виконаних будівельних робіт.

07.06.2012 між ТОВ «Рів`єра Девелопмент», як замовником, та ТОВ «Спецпідряд сервіс», як підрядником, укладено договір підряду на виконання будівельно-монтажних робіт №03/06, за умовами якого Підрядник зобов`язується в порядку та строки, передбачені договором, відповідно до проектної документації, наданої Замовником, виконати будівельні роботи по будівництву групи з 32 індивідуальних зблокованих житлових будинків, що будуть побудовані на земельній ділянці, загальною площею 5,1358 га за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с.Фонтанка, вул. Гоголя, 23а, а Замовник зобов`язується надати Підряднику фронт робіт, прийняти виконані роботи та оплатити їх підряднику. Вартість робіт визначається у актах виконаних підрядних робіт, які складаються підрядником один раз на 3 місяці. Розрахунки за договором здійснюються замовником на протязі 5 банківських днів здати підписання сторонами акту приймання виконаних підрядних робіт за формою КБ-2В, КБ-3. Факт приймання виконаних робіт або окремого етапу робіт, підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт, оформленими за формою Кб-2В та Кб-3.

Як слідує з оскаржуваних судових рішень, на підтвердження виконання ТОВ «Спецпідряд сервіс» підрядних робіт згідно умов Договору позивачем надано до перевірки та до суду податкові накладні, акт прийомки виконаних будівельних робіт за формою КБ-2В за червень 2012 року, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 за червень 2012 року, підсумкову відомість ресурсів, технічний паспорт на бетонні та залізобетонні вироби, протокол №181-С за результатами сертифікаційних випробувань цегли керамічної, сертифікат на вміст радіоактивних речових, платіжні доручення на оплату.

22.11.2012 між ТОВ «Рів`єра Девелопмент», як замовником, та ПП «Будівельна компанія «Проектреконструкція», як виконавцем, укладено договір №211, за умовами якого Виконавець бере на себе зобов`язання виготовити вхідні двері торгової марки «Briani» у комплектації, визначеної в п.1.2. договору (товар) та відповідно до замовлень, узгоджених та підписаних Замовником, доставку товару на об`єкти будівництва, монтаж товару, проведення замірів, а Замовник зобов`язується в порядку та на умовах визначених договором, прийняти товар та здійснити його оплату. Ціна договору визначена в розмірі 211065,60грн. (в т.ч. 35177,60грн. ПДВ). Виконавець зобов`язується здійснити поставку та монтаж товару за адресою: с.Фонтанка, вул. Гоголя, 23а; зобов`язується надати покупцю примірник (оригінал) видаткової накладної, податкової накладної, сертифікату якості підприємства-виробника.

06.12.2012 між сторонами Договору укладено додаткову угоду №1 до нього, згідно якої ціна договору склала 222297,60грн. (в т.ч. ПДВ 37049,60грн.).

В підтвердження поставки ПП «Будівельна компанія «Проектреконструкція» дверей та їх монтажу згідно умов Договору позивачем надано до перевірки та до суду податкові накладні, видаткові накладні, акти надання послуг, сертифікат відповідності серії ВВ № UA1.033.0080797-12.

22.11.2012 між ТОВ «Рів`єра Девелопмент», як замовником, та ПП «Будівельна компанія «Проектреконструкція», як виконавцем, укладено договір №171, за умовами якого Виконавець бере на себе зобов`язання виготовити вхідні двері торгової марки «Briani» у комплектації, визначеної в п.1.2. договору (товар) та відповідно до замовлень, узгоджених та підписаних Замовником, доставку товару на об`єкти будівництва, монтаж товару, проведення замірів, а Замовник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених договором, прийняти товар та здійснити його оплату. Ціна договору визначена в розмірі 17172,60грн. (в т.ч. ПДВ 2862,10грн.). Виконавець зобов`язується здійснити поставку та монтаж товару за адресами: с.Фонтанка, вул. Гоголя, 48 та вулиця Гоголя, 52; зобов`язується надати покупцю примірник (оригінали) видаткової накладної, податкової накладної, сертифікату якості підприємства-виробника.

На підтвердження поставки дверей та їх монтажу згідно умов Договору позивачем надано до перевірки та до суду податкові накладні, видаткову накладну, акт надання послуг, сертифікат відповідності серії ВВ № UA1.033.0080797-12, платіжні доручення.

27.11.2012 між ТОВ «Рів`єра Девелопмент», як замовником, та ТОВ «Будівельна компанія «Едельвейс», як підрядником, укладено договір №27/11/12, за умовами якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на свій ризик, власними та/або залученими силами та засобами, з власних матеріалів та обладнання виготовити та поставити у власність Замовника фасадний декор згідно графіку виконання робіт та технічного завдання на виготовлення, які є додатком №1 до даного договору в групі з 32 зблокованих індивідуальних житлових будинків, розташованих за адресою: с. Фонтанка, вулиця Грецька, 1, 3, 5, 7, 9, 11, 15, 17, 19, 21, 23, 25, 27, 29, 31, 33, 35, 37, 39, 41, 43, 45, 47, 49, 51, 53, 55, 57, 59, 61, 63, 65, а також штукатурку фасадів на об`єкті згідно графіка виконання робіт, який є додатком №2 до даного договору, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи у відповідності до умов договору.

В підтвердження виконання ТОВ «Будівельна компанія «Едельвейс» будівельних робіт та поставки будівельних матеріалів згідно умов Договору позивачем надано до перевірки та до суду податкові накладні на суму, видаткові накладні, акт прийомки виконаних будівельних робіт за формою КБ-2В за січень 2013 року, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, підсумкову відомість ресурсів, сертифікат відповідності №UA 1.090/0093429-12, висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи, платіжні доручення.

04.12.2012 між ТОВ «Рів`єра Девелопмент», як замовником, та ТОВ «Еко-буд-монтаж», як підрядником, укладено договір №4/12/12, за умовами якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на свій ризик, власними та/або залученими силами та засобами, з власних матеріалів та обладнання виготовити та поставити фасадний декор в групі з 32 зблокованих індивідуальних житлових будинків, розташованих за адресою: с.Фонтанка, вулиця Грецька, 1, 3, 5, 7, 9, 11, 15, 17, 19, 21, 23, 25, 27, 29, 31, 33, 35, 37, 39, 41, 43, 45, 47, 49, 51, 53, 55, 57, 59, 61, 63, 65 та групи з 25 зблокованих індивідуальних житлових будинків, розташованих за адресою: с.Фонтанка, вул. Дворянська, 2, 4, 6, 8, 10, 12, 14, 16, 18, 20, 22, 24, 26, 28, 30, 32, 34, 36, 38, 40, 42, 44, 46, 48, 50, монтаж фасадного декору на об`єкті, нанесення декоративної штукатурки на об`єкт, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи у відповідності до умов договору.

В підтвердження виконання ТОВ «Еко-буд-монтаж» будівельних робіт та поставки будівельних матеріалів позивачем надано до перевірки та до суду податкові накладні, графік виконаних робіт, технічне завдання з проектним кресленням, акт виконаних робіт, платіжні доручення.

10.12.2012 між ТОВ «Рів`єра Девелопмент», як замовником, та ПП «Будівельна компанія «Проектреконструкція», як виконавцем, укладено договір №10/12, за умовами якого Виконавець бере на себе зобов`язання виготовити вхідні двері торгової марки «Briani», доставку товару на об`єкти будівництва, монтаж товару, проведення замірів, а Замовник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених договором, прийняти товар та здійснити його оплату. Ціна договору визначена в розмірі 177476,10грн. (в т.ч. ПДВ 29579,35грн.). Виконавець зобов`язується здійснити поставку та монтаж товару за адресою: с.Фонтанка, вул. Гоголя, 23А.

В підтвердження поставки ПП «Будівельна компанія «Проектреконструкція» дверей та їх монтажу позивачем надано до перевірки та до суду податкові й видаткові накладні, акти надання послуг, сертифікат відповідності серії ВВ № UA1.033.0080797-12.

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що документи не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. А відтак, вказані документи підтверджують здійснення господарських операцій між ТОВ «Рів`єра Девелопмент» та ТОВ «Будівельна компанія «Едельвейс», ПП «Будівельна компанія «Проектреконструкція», ТОВ «Спецпідряд сервіс» і ТОВ «Еко-буд-монтаж».

Як констатували суди, позивачем доведено, що на час здійснення господарських операцій з вказаними контрагентами останні були зареєстровані як юридичні особи, а також були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. ТОВ «Будівельна компанія «Едельвейс», ТОВ «Спецпідряд сервіс» та ТОВ «Еко-буд-монтаж» мають право на здійснення господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури згідно ліцензій, виданих Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області 24.04.2012, 01.07.2011 та 13.11.2012 відповідно.

В акті перевірки ОДПІ в підтвердження висновків про відсутність у ТОВ «Рів`єра Девелопмент» об`єктів оподаткування за господарськими операціями з ТОВ «Будівельна компанія «Едельвейс», ПП «Будівельна компанія «Проектреконструкція», ТОВ «Спецпідряд сервіс» та ТОВ «Еко-буд-монтаж», посилається на те, що у вказаних постачальників товарів (робіт, послуг) відсутні основні засоби, трудові ресурси, виробничі потужності, що свідчить про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання будь-яких робіт, послуг та постачання товарів, що є доказом відсутності реальності господарських операцій. При цьому, такі відомості взято відповідачем зі змісту акту ДПІ у м.Херсоні ГУ Міндоходів в Херсонській області №46/21-03-22-04/36580776 від 23.01.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «БК «Проектреконструкція», акту ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області №476753-22-3/37634001 від 29.08.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Спецпідряд сервіс».

Разом з тим, суди врахували, що сама по собі наявність або відсутність у контрагентів окремих документів, транспортних засобів, нерухомості, земельних ділянок, певної кількості персоналу, не можуть являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю, податкове законодавство не ставить право платника на декларування витрат в залежність від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником.

Верховний Суд зауважує, що посилання контролюючого органу на результати контрольних заходів щодо контрагента як на підставу для відмови в задоволенні позову, правомірно не взято до уваги судами попередніх інстанцій, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, від перебування постачальників за юридичною адресою, а також від їх господарських та виробничих можливостей. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставки, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв`язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування.

Касаційний суд звертає увагу, що господарський характер операцій у рамках податкового контролю має визначатися наявністю у платника ділової мети під час здійснення цих операцій на підставі аналізу перспективи отримання прибутку та об`єктивного встановлення розумної можливості позитивних змін економічного стану платника.

У справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій вважали і під час касаційного розгляду не спростовано, що ОДПІ як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не подано доказів того, що по спірних операціях у позивача була відсутня розумна ділова мета, або того, що позивач та його контрагенти діяли спільно з метою отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Апеляційний суд розглянув посилання відповідача на зареєстровані кримінальні провадження за статтею 205 Кримінального кодексу України, разом з тим, вказав, що за результатами розгляду матеріалів вказаних кримінальних проваджень судом не був постановлений обвинувальний вирок, що підтверджується відповідями СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області, прокуратури Одеської області та Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області. При цьому, судами враховано, що ані актом перевірки, ані іншими матеріалами справи не встановлено жодного порушення саме позивачем вимог законодавства, яким регламентується порядок формування валових витрат та податкового кредиту, яке б позбавляло його права на їх формування по взаємовідносинах з ТОВ «Будівельна компанія «Едельвейс», ПП «Будівельна компанія «Проектреконструкція», ТОВ «Спецпідряд сервіс» та ТОВ «Еко-буд-монтаж».

За наведених обставин, враховуючи, що валові витрати та податковий кредит позивача за договорами з ТОВ «Будівельна компанія «Едельвейс», ПП «Будівельна компанія «Проектреконструкція», ТОВ «Спецпідряд сервіс» та ТОВ «Еко-буд-монтаж» підтверджуються належним чином оформленими первинними документами, реальність вказаних господарських операцій та їх пов`язаність з господарською діяльністю позивача встановлена в ході судового розгляду, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про правомірність віднесення ТОВ «Рів`єра Девелопмент» вказаних витрат до складу валових відповідного періоду, а сум ПДВ - до складу податкового кредиту.

Також, згідно акту перевірки відповідач дійшов висновку про завищення ТОВ «Рів`єра Девелопмент» у липні 2012 року податкового кредиту в розмірі 132000грн. за наслідками здійснення господарських операцій з ПП «Агракар» за договором поставки від 01.07.2012. При цьому, в обґрунтування податковий орган посилається лише на відсутність у позивача документів, які підтверджують факт транспортування та використання в господарській діяльності бетонних сумішей, отриманих від ПП «Агракар».

Розглядаючи спір, суди встановили, що 01.07.2012 між ПП «Агракар», як постачальником, та ТОВ «Рів`єра Девелопмент», як покупцем, укладено договір поставки, за умовами якого Постачальник зобов`язується здійснити виготовлення та постачання товарного бетону, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити його. Поставка товару здійснюється автотранспортом постачальника на умовах DDP. Місце постачання зазначається в заявці покупця з віднесенням на нього транспортних видатків.

На підтвердження поставки ПП «Агракар» бетонних сумішей на користь ТОВ «Рів`єра Девелопмент» та оприбуткування товару позивачем надано до перевірки податкові накладні на суму ПДВ 132000грн., видаткові накладні, звіт по проводках за травень 2012 року - грудень 2012 року, платіжні доручення, зауважень щодо достатності та правильності оформлення яких акт перевірки не містить.

Також, позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції, в підтвердження перевезення придбаного у ПП «Агракар» товару, надано товарно-транспортні накладні, які містять всі реквізити первинних документів, передбачені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У свою чергу, відповідач посилався на те, що зазначені товарно-транспортні накладні ПП «Агракар» не надано до перевірки, у зв`язку з чим, ці накладні вважаються такими, що були відсутні у платника податків на момент складення податкової звітності, а тому не мають братися до уваги судом при вирішенні спору.

Апеляційний суд правомірно не погодився з такими доводами відповідача, оскільки норми податкового законодавства, що регулюють порядок формування податкового кредиту у податковому обліку платника, не обмежують період подання платником необхідних первинних документів на підтвердження сформованого кредиту лише часом проведення податкової перевірки.

Касаційний суд звертає увагу, що положення КАС України зобов`язують суд вжити заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, запропонувати сторонам подати докази на підтвердження своєї правової позиції, у разі необхідності витребувати докази з власної ініціативи, всебічно, повно та об`єктивно оцінити наявні у справі докази тощо.

Суд не може обмежити право платника довести в судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки.

Право надавати заперечення щодо висновків контролюючого органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

З аналогічних підстав суди попередніх інстанцій вважали недоведеними висновки ОДПІ про завищення позивачем в травні 2012 року податкового кредиту в розмірі 50грн. по господарських взаємовідносинах з ТОВ «Український сертифікаційний центр» з посиланням на відсутність у товариства податкової накладної, виписаної постачальником, оскільки така податкова накладна (№19398 від 20.03.2012) міститься в матеріалах справи та за формою і змістом складена відповідно до вимог статті 201 ПК України, у зв`язку з чим є належною підставою для формування ТОВ «Рів`єра Девелопмент» податкового кредиту.

У цій справі, податковий орган дійшов висновку, що ТОВ «Рів`єра Девелопмент» в серпні 2013 року завищено податковий кредит в розмірі 2232грн. по господарських взаємовідносинах з ПП «ВКФ «Альфа-грант», згідно акту перевірки

Суди попередніх інстанцій встановили, що 30.06.2013 між ПП «Виробнича - комерційна фірма «Альфа-грант» (Постачальник), та ТОВ «Рів`єра Девелопмент» (Покупець) укладено договір поставки №1789, за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця товар - газобетоні блоки, а Покупець зобов`язується прийняти даний товар та сплатити його вартість. Ціна договору складає 620000грн. (в т.ч. ПДВ 103333,33грн.). Право власності переходить до Покупця в момент фактичного відвантаження товару в місці доставки та підписання Покупцем видаткових та/або товарно-транспортних накладних.

Суд вказав, що на підтвердження поставки ПП «ВКФ «Альфа-грант» товару за Договором ТОВ «Рів`єра Девелопмент» надало до перевірки та до суду видаткову накладну на здійснення поставки газобетону в кількості 72 кубічних метри вартістю 44640грн. ПП «ВКФ «Альфа - грант» за фактом здійснення вказаної поставки виписано на користь ТОВ «Рів`єра Девелопмент» податкові накладні.

До висновку про завищення позивачем податкового кредиту в розмірі 2232 грн. по господарських взаємовідносинах з ПП «ВКФ «Альфа-грант» контролюючий орган дійшов з посиланням на те, що ТОВ «Рів`єра Девелопмент» задекларовано податковий кредит на 2232грн. більше, аніж ПП «ВКФ «Альфа-грант» задекларовано податкових зобов`язань з ПДВ. Однак, суди вказали, що заниження податкових зобов`язань контрагентом - постачальником не може бути самостійною підставою для позбавлення права на податковий кредит покупця.

Факт порушення контрагентом може мати податкові наслідки для платника, лише якщо податкова служба доведе, що платнику було відомо чи могло бути відомо про відповідні порушення контрагентом, чого у даній справі відповідачем не доведено.

Також, актом перевірки зафіксовано завищення ТОВ «Рів`єра Девелопмент» в жовтні 2012 року податкового кредиту в розмірі 1400грн. по господарських взаємовідносинах з ТОВ «Фавоній» (ТОВ «Мілана-Транс-Сервіс») з посиланням виключно на те, що згідно відомостей акту ДПІ у Голосіївському районі м.Києва №252/3-22-70/35726601 від 08.04.2013 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Мілана-транс-сервіс» не підтверджено суму податкових зобов`язань ТОВ «Мілана-транс-сервіс», серед іншого, по ТОВ «Рів`єра Девелопмент» у розмірі 1400грн.

З матеріалів справи вбачається, що господарські операції між ТОВ «Рів`єра Девелопмент» та ТОВ «Фавоній» (ТОВ «Мілана-Транс-Сервіс») відбувалися на виконання умов договору доручення про надання транспортно-експедиційних послуг з організації перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському сполученні №280912 від 28.09.2012, за умовами якого ТОВ «Мілана-Транс-Сервіс», як повірений, зобов`язується за винагороду надавати ТОВ «Рів`єра Девелопмент», як довірителю, послуги з організації перевезення вантажів до пункту призначення, в тому числі шляхом залучення для виконання перевезень третіх осіб та видачі їх особі, яка має право на одержання вантажів, а також надаватиме інші послуги, пов`язані з перевезенням вантажів відповідно до замовлення, а Довіритель зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги. Довіритель (експедитор) надає одну чи декілька з наступних послуг: здійснює організацію перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України та за її межами; розсилає товарно-транспортну документацію; здійснює розрахунки з усіма учасниками транспортного процесу; приймає участь у складанні актів у випадках, передбачених чинним законодавством.

З оскаржуваних судових рішень слідує, що на підтвердження надання ТОВ «Фавоній» (ТОВ «Мілана-Транс-Сервіс») транспортно-експедиційних послуг на виконання умов вказаного договору та їх оплати, позивачем надано до перевірки та до суду податкові накладні, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), платіжні доручення.

Суди вказали, що зазначені первинні документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; зауваження щодо їх оформлення в акті перевірки від 19.11.2014 №1692/15-17-22-01-23-37803953 відсутні.

Актом перевірки, також, зафіксовано, що позивачем завищено витрати, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, на загальну суму 2' 002' 769грн. внаслідок віднесення до складу витрат процентів за позиками, отриманими від нерезидента «Dinkmar limited» (Республіка Кіпр), оскільки отримані кошти були направлені позивачем не на проведення доходної фінансово-господарської діяльності, а спрямовані для надання поворотної фінансової допомоги третім особам.

На підставі матеріалів справи судами встановлено, що 24.02.2012 між Компанією «Dinkmar limited» (Республіка Кіпр). як кредитором, та ТОВ «Рів`єра Девелопмент», як позичальником, укладено договір позики №24-02, за умовами якого Кредитор надає позичальнику позику на суму 2000000 (два мільйони) доларів США на термін до 24.02.2014, але не раніше реєстрації цього договору в Управлінні Національного Банку України в Одеській області шляхом видачі реєстраційного свідоцтва, зі сплатою 9,8% річних. Позика надається для загальних корпоративних цілей Позичальника та для поповнення обігових коштів. Нараховані відсотки з позикою підлягають до сплати Позичальником у термін не пізніше останнього дня використання позики.

10.02.2014 сторони договору №24-02 уклали додаткову угоду до нього, згідно якої термін повернення позики був визначений 24.02.2017.

Також, 01.10.2012р. між Компанією «Dinkmar limited» (Республіка Кіпр), як кредитором, та ТОВ «Рів`єра Девелопмент», як позичальником, укладено договір позики №01-10, за умовами якого Кредитор надає позичальнику позику на суму 2000000 (два мільйони) доларів США на термін по 24.02.2014, але не раніше реєстрації цього договору в Управлінні Національного Банку України в Одеській області шляхом видачі реєстраційного свідоцтва, зі сплатою 9,8% річних. Позика надається для загальних корпоративних цілей Позичальника та для поповнення обігових коштів. Нараховані відсотки з позикою підлягають до сплати позичальником у термін не пізніше останнього дня використання позики.

03.09.2013 сторони договору №01-10 уклали додаткову угоду №1 до нього, згідно якої термін повернення позики визначений 24.02.2016.

За користування позиками Компанії «Dinkmar limited» ТОВ «Рів`єра Девелопмент», відповідно до умов Договорів нараховано відсотки в сумі 2' 002' 769грн., які відображено Товариством в податковому обліку шляхом віднесення їх до складу валових витрат підприємства.

Під час проведення перевірки податковий орган встановив, що у перевірений період ТОВ «Рів`єра Девелопмент» укладено ряд договорів надання поворотної фінансової допомоги, за якими позивач виступав одержувачем коштів на безпроцентній поворотній основі, а саме:

з ТОВ «Діоніс 2010» на суму 1' 000' 000грн. зі строком повернення до 04.04.2015. На виконання умов вказаного договору ТОВ «Діоніс 2010» перераховано на користь ТОВ «Рів`єра Девелопмент» поворотну фінансову допомогу в розмірі 820500грн., яку позивачем частково повернуто в розмірі 153300грн.;

договір №22-02/13 від 22.02.2013 з ТОВ «Мегатренд-Юг» на суму 500000грн. зі строком повернення до 22.02.2015. На виконання умов вказаного договору ТОВ «Мегатренд-Юг» перераховано на користь ТОВ «Рів`єра Девелопмент» поворотну фінансову допомогу в розмірі 232900грн., яку позивачем повністю повернуто;

договір №ФП-1911 від 19.11.2013 з ТОВ «ПЗРГ «Одесагаз» на суму 2' 000' 000грн. зі строком повернення до 19.11.2015. На виконання умов вказаного договору ТОВ «ПЗРГ «Одесагаз» перераховано на користь ТОВ «Рів`єра Девелопмент» поворотну фінансову допомогу в розмірі 1' 000' 000грн., яку позивачем повністю повернуто;

договір №СП-1804 від 18.04.2013 з ДП «Торговий дім «Одесагаз» на суму 400000грн. зі строком повернення до 18.04.2015. На виконання умов вказаного договору ДП «Торговий дім «Одесагаз» перераховано на користь ТОВ «Рів`єра Девелопмент» поворотну фінансову допомогу в розмірі 370000грн., яку позивачем повністю повернуто;

договір від 26.04.2013р. з ФОП ОСОБА_1 на суму 60000грн. зі строком повернення до 26.04.2015р. На виконання умов вказаного договору ФОП ОСОБА_1 надав ТОВ «Рів`єра Девелопмент» поворотну фінансову допомогу в розмірі 52890 грн., яку позивачем повністю повернуто;

договір №26/02-13 від 26.02.2013 з ТОВ «Регіон» на суму 10' 000'000грн. зі строком повернення до 26.02.2015р. На виконання умов вказаного договору ТОВ «Регіон» перерахована на користь ТОВ «Рів`єра Девелопмент» поворотна фінансова допомога в розмірі 4' 944' 845 грн., яку позивачем повністю повернуто;

договір №30/11-12 від 30.11.2012 з ТОВ «Регіон» на суму 10' 000'000грн. зі строком повернення до 30.12.2014. На виконання умов вказаного договору ТОВ «Регіон» перерахована на користь ТОВ «Рів`єра Девелопмент» поворотна фінансова допомога в розмірі 4626569грн., яку позивачем повністю повернуто.

Крім того, у перевірений період ТОВ «Рів`єра Девелопмент» укладено ряд договорів поворотної фінансової допомоги, за якими позивач виступав підприємством, яке надає таку допомогу на безпроцентній основі іншим юридичним особам (одержувачам коштів), зокрема: ТОВ «Берег-сервіс та Ко», ТОВ «Берег строй сервіс», ТОВ «Мегатренд-Юг», ТОВ «Регіон».

В акті перевірки контролюючий орган, з посиланням на укладення позивачем вказаних договорів надання поворотної фінансової допомоги, дійшов висновку, що отримані від Компанії «Dinkmar limited» кошти за договорами позики не використовуються у господарській діяльності позивача, який протягом перевіреного періоду мав достатньо коштів для здійснення своєї основної діяльності. Вказане стало підставою для висновку про завищення ТОВ «Рів`єра Девелопмент» витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, на загальну суму 2' 002' 769грн. внаслідок віднесення до складу витрат процентів за позиками, отриманими від нерезидента «Dinkmar limited» (Республіка Кіпр).

Судом першої інстанції, з метою визначення обґрунтованості таких висновків податкового органу, призначено судову економічну експертизу, на вирішення якої, серед іншого, було поставлено питання чи підтверджуються документально висновки ОДПІ, зазначені у пункті 3.1.2 акту перевірки №1692/15-17-22-01-23-37803953 від 19.11.2014, щодо завищення задекларованих ТОВ «Рів`єра Девелопмент» показників у рядку 06.3 «фінансові витрати» на суму 2' 002'769грн.

Згідно висновку судово-економічної експертизи №1611/1612 від 30.06.2016 висновки ОДПІ в акті перевірки щодо завищення задекларованих ТОВ «Рів`єра Девелопмент» показників у рядку 06.3 «фінансові витрати» на суму 2' 002' 769грн. документально не підтверджуються.

У свою чергу, посилання відповідача на невикористання позивачем отриманих від ТОВ «Рів`єра Девелопмент» грошових коштів в своїй господарській діяльності обґрунтовано виключно наданням позивачем поворотної фінансової допомоги ТОВ «Регіон», ТОВ «Берег-сервіс та Ко», ТОВ «Мегатренд-Юг», ТОВ «Берег-строй Сервіс». Однак, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що такі доводи ОДПІ ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджено належними доказами.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник ТОВ «Рів`єра Девелопмент» пояснив, що отриманні від нерезидента «Dinkmar limited» (Республіка Кіпр) позики спрямовувались на поповнення обігових коштів підприємства для здійснення своєї основної діяльності - будівництва житлових будинків. Протягом перевіряємого періоду товариство мало декілька джерел надходження обігових коштів, в тому числі і виручка від реалізації готових будівельних об`єктів, аванси від інвесторів та замовників, отримання позики та поворотної фінансової допомоги, у зв`язку з чим висновки контролюючого органу, що саме кошти позики від нерезидента «Dinkmar limited» (Республіка Кіпр) були спрямовані на надання фінансової допомоги іншим контрагентам, без посилання на докази, які це підтверджують, є безпідставними.

Відтак, у цій справі суди дійшли висновку, що ОДПІ не доводить та жодним доказом не ідентифікує, що саме грошові кошти отриманні від нерезидента «Dinkmar limited» (Республіка Кіпр) за Договорами були використанні для надання позивачем фінансової допомоги контрагентам і ці кошти не були використанні в межах господарської діяльності ТОВ «Рів`єра Девелопмент».

Також, судами попередніх інстанцій встановлено, що 10.07.2012 між ТОВ «Рів`єра Девелопмент», як підрядником, та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Чорноморська Рів`єра», як замовником, укладено договір підряду на виконання будівельно-монтажних робіт №25/07/2012, об`єктом якого є багатоквартирний житловий будинок з вбудованими об`єктами побутового обслуговування та соціальної інфраструктури, будівельна адреса: Одеська область, Комінтернівський район, с. Фонтанка, комплекс житлового, оздоровчого та рекреаційного призначення «Чорноморська Рів`єра», вул. Гоголя, 23а (кадастровий номер земельної ділянки :02:003:1715).

За умовами вказаного договору Замовник уповноважує Підрядника від імені та в інтересах Замовника, в якості представника Замовника, вчиняти будь-які заходи, які необхідні для будівництва Об`єкта, у тому числі укладати договори підряду, поставки, а також інші, що пов`язані з будівництвом Об`єкта в якості Замовника. Вартість робіт визначається у актах виконаних підрядних робіт, які складаються Підрядником один раз на три місяці. Розрахунки за договором здійснюються замовником протягом 5 банківських днів з дати підписання сторонами акту приймання виконаних підрядних робіт за формою КБ-2В, КБ-3. Забезпечення будівельних робіт матеріалами, устаткуванням, машинами, механізмами покладається на Підрядника. За загальним правилом роботи виконуються з матеріалів Підрядника. Підрядник залучає для виконання окремих Робіт субпідрядні організації і забезпечує координацію їх діяльності. Факт приймання виконаних робіт (або окремого етапу робіт) підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт, оформленими за формою КБ-2 та КБ-3, підписаним сторонами.

Додатковою угодою №2 від 31.12.2013 до договору №25/07/2012 від 10.07.2012 передбачено, що сторони дійшли згоди, що Замовник ОК «ЖБК «Чорноморська Рів`єра» приймає та компенсує Підряднику ТОВ «Рів`єра Девелопмент» вартість робіт виконаних субпідрядниками за Об`єктом станом на 31.12.2013 у сумі 8' 289'' 079,67грн. (в т.ч. ПДВ 1' 381' 513,28грн.) та вартість матеріалів, придбаних Підрядником для виконання робіт за Об`єктом станом на 31.12.2013, в сумі 18' 408' 236,90грн. (в т.ч. ПДВ 3' 068' 039,48грн.). Загальна вартість робіт та матеріалів, що підлягає компенсації, складає 26' 697' 316,57грн. (в т.ч. ПДВ 4' 449' 552,76грн.)

На виконання умов Договору ТОВ «Рів`єра Девелопмент», як замовником, укладено договори підряду, зокрема, з підрядниками ТОВ Компанія «Екстер`єр -Дизайн», колективною фірмою «ВеСТТ», ТОВ «АТ Браво».

У свою чергу, в акті перевірки зазначено, що позивачем у 2013 році безпідставно завищено у бухгалтерському та податковому обліку собівартість реалізованої частки об`єкту будівництва (багатоповерхового житлового будинку з вбудованими об`єктами побутового обслуговування та соціальної інфраструктури, будівельна адреса: Одеська область, Комінтернівський район, с.Фонтанка, комплекс оздоровчого та рекреаційного призначення «Чорноморська Рів`єра» вул. Гоголя, 23а, кадастровий номер земельної ділянки :02:003:1715) в частині прямих матеріальних витрат на суму 3500827грн., тобто на вартість матеріалів, переданих ТОВ «Рів`єра Девелопмент» субпідрядним організаціям та фактично не використаних ними у процесі будівництва об`єкту відповідно до первинних документів (актів приймання виконання будівельних робіт за формою № КБ-2в, підсумкових відомостей ресурсів, довідок про вартість виконаних будівельних робіт за формою № КБ-3) на момент передачі об`єкту замовнику ОК «ЖБК «Чорноморська Рів`єра» станом на 31.12.2013.

Судом першої інстанції призначено судову економічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання чи підтверджуються документально висновки ОДПІ, зазначені у пункті 3.1.2 акту перевірки №1692/15-17-22-01-23-37803953 від 19.11.2014, щодо завищення у бухгалтерському та податковому обліку собівартості реалізованої частки об`єкту будівництва (багатоповерхового житлового будинку з вбудованими об`єктами побутового обслуговування та соціальної інфраструктури, за будівельною адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Фонтанка, комплекс житлового, оздоровчого та рекреаційного призначення «Чорноморська Рів`єра», вул. Гоголя, 23а) в частині прямих матеріальних витрат на суму 3 500 827 грн.

У висновку судово-економічної експертизи №1611/1612 від 30.06.2016 зазначено, що проведеним дослідженням документально не підтверджуються висновки ОДПІ щодо завищення ТОВ «Рів`єра Девелопмент» у бухгалтерському та податковому обліку собівартості реалізованої частки об`єкту будівництва в частині прямих матеріальних витрат на суму 3' 500' 827грн.

Дослідивши акти приймання-передачі матеріалів від ТОВ «Рів`єра Девелопмент» до ТОВ Компанія «Екстер`єр-Дізайн», КФ «ВеСТТ», довідки за формою КБ-3 про вартість будівельних робіт, виконаних ТОВ Компанія «Екстер`єр-Дізайн», КФ «ВеСТТ», акти за формою КБ-2В прийомки будівельних робіт, виконаних ТОВ Компанія «Екстер`єр-Дізайн», КФ «ВеСТТ», підсумкові відомості ресурсів, акти списання матеріалів, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про обґрунтованість висновків судово-економічної експертизи щодо непідтвердження завищення ТОВ «Рів`єра Девелопмент» у бухгалтерському та податковому обліку собівартості реалізованої частки об`єкту будівництва в частині прямих матеріальних витрат на суму 3' 500' 827грн., тобто на вартість матеріалів, переданих TOB «Рів`єра Девелопмент» субпідрядним організаціям та фактично не використаних ними у процесі будівництва об`єкту на момент передачі об`єкта замовнику ОК «ЖБК «Чорноморська Рів`єра», станом на 31.12.2013р.

Суди також врахували, що в акті перевірки №1692/15-17-22-01-23-37803953 від 19.11.2014 ОДПІ посилається виключно на умови договору підряду на виконання будівельно-монтажних робіт №25/07/2012 від 10.07.2012, укладений між позивачем та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Чорноморська Рів`єра», який не мав фіксованої ціни. При цьому, в акті перевірки не відображено, що додатковою угодою до Договору встановлено, що Замовник ОК «ЖБК «Чорноморська Рів`єра» приймає та компенсує Підряднику ТОВ «Рів`єра Девелопмент» вартість робіт виконаних субпідрядниками за Об`єктом станом на 31.12.2013 у сумі 8' 289' 079,67грн. та вартість матеріалів, придбаних Підрядником для виконання робіт за Об`єктом станом на 31.12.2013, в сумі 18' 408' 236,90грн.. Загальна вартість робіт та матеріалів, що підлягає компенсації складає 26' 697' 316,57грн. (в т.ч. ПДВ 4' 449' 552,76грн.).

Таким чином, оскільки дохід за компенсацією, нарахованою ТОВ «Рів`єра Девелопмент» на користь замовника ОК «ЖБК «Чорноморська Рів`єра», був визнаний на момент підписання додаткової угоди та акту приймання-передачі від 31.12.2014, тому витрати, що пов`язанні з нарахуванням зазначеної компенсації та підтверджені первинними документами від субпідрядників та постачальників будматеріалів, на думку судів, були правомірно відображені Товариством в тому ж податковому періоді.

Доводи касаційної скарги висновки судів попередніх інстанцій не спростовують. Касаційний суд враховує також, що відповідач у касаційній скарзі посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. При цьому, у касаційній скарзі не наведено посилань на конкретні норми, які порушено судами при прийнятті оскаржуваної постанови та на докази, які спростовують відповідні висновки судів.

Суд касаційної інстанції з урахуванням вказаного, дійшов висновку, що контролюючим органом не наведено доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені належними документами, а також не представлено доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Частиною першою-другою статті 77 КАС України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, доводи касаційної скарги не підтверджують обставин неправильного застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи. Касаційний суд вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а також надали належну правову та обґрунтовану оцінку заявленим вимогам на підставі норм закону. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

У частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення судів першої та апеляційної інстанцій особами, які беруть участь у справі, не оскаржуються, а тому відсутні підстави для надання правового аналізу відповідним доводам судів у рамках даного касаційного провадження.

За правилами частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Лиманської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2016 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017 у справі №815/7106/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Р.Ф. Ханова

Судді Верховного Суду