Справа № 474/738/20
Суддя: Фасій В. В.
Дата ухвалення: 2021-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 474/738/20
Провадження № 2-а/474/1/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.21 року

Врадіївський районний суд Миколаївської області в складі

головуючого судді Фасій В.В.

за участю секретаря Багрін Н.А.

з участю: позивача ОСОБА_1

без участі відповідачів: Гервасьєва Б. Ю., представника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Враіївка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області рядового поліції другого батальйону другої роти Гервасьєва Богдана Юрійовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії «ЕАМ» № 3251660 від 07.10.2020р. у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

26 жовтні 2020 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії «ЕАМ» № 3251660 від 07.10.2020р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 340 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.10.2020р. відповідачем інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області Гервасьєвим Б.Ю. відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, яку він вважає такою, що винесена з порушенням вимог законодавства та не відповідає фактичним обставинам, оскільки позивач та власник транспортного засобу не вносили будь-яких змін до конструктивних елементів транспортного засобу. Транспортний засіб було придбано та ввезено на територію України вже з встановленими фарами, оглянуто органами ДАІ, зареєстровано та постановлено на облік без будь-яких претензій щодо його конструктивних характеристик. На підтвердження заявлених позовних вимог та обставин якими їх обґрунтовує, послався на протокол перевірки технічного стану транспортного засобу, який пройшов техогляд, без будь яких зауважень щодо невідповідності конструктивних елементів. Тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засідання позивач підтримав позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві.

В судове засідання відповідач - інспектор Управління патрульної поліції в Одеській області рядовий поліції другого батальйону другої роти Гервасьєв Б.Ю. не з`явився, будучи належним чином, в порядку визначеному ст.268 КАС України, повідомлений про час та місце судового розгляду шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з додатками до неї на адресу місця роботи відповідача (Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції вул. Академіка Корольова, 5, м. Одеса, індекс: 65114, e-mail: та оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України ухвали про відкриття провадження), про причини неявки суд не повідомив.

В судове засідання відповідач представник Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції не з`явився, будучи належним чином, в порядку визначеному ст.268 КАС України, повідомлений про час та місце судового розгляду шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з додатками до неї на адресу третьої особи ((Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції вул. Академіка Корольова, 5, м. Одеса, індекс: 65114, e-mail: та оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України ухвали про відкриття провадження), про причини неявки суд не повідомив. У відзиві на позов, заперечив проти його задоволення, з підстав того що посилання позивача у позовній заяві, що транспортний засіб «MAN» TGX 18.440, державний номер « НОМЕР_1 » був придбаний за кордоном та після його ввезення на територію України 29.12.2018 р. органами ДАІ його було зареєстровано та постановлено на облік без будь-яких претензій до його конструктивних характеристик, а також 10.07.2020 року цей транспортний засіб після технічного контролю було визнано технічно справним, спростовується відомостями з ЄДР МВС де в протоколі перевірки технічного стану транспортного засобу № 01160-00927-20 з додатками - фотокартками від 10.07.2020 р. зробленими під час проходження ОТК вбачається відсутність вмонтованих додаткових 4 (чотирьох) фар ближнього світла на даху автомобіля «MAN TGX 18.440» реєстраційний номер НОМЕР_1 . До того ж у відзиві послався на відеозапис з нагрудної відеокамери поліцейського зафіксовано дату, час, місце правопорушення, особу позивача, що керувала транспортним засобом, факт погодження позивача з вчиненим ним адміністративним правопорушенням. Відеозапис правопорушення не має ознаків монтажу та вівся безперервно. Під час розгляду справи позивачу було роз`яснено суть його правопорушення, права передбачені ст. 268 КУпАП. ст. 63 Конституції України, а також позивач скористався своїм правом на власний розсуд та не надав інспектору письмове пояснення по суті вчиненого ним правопорушення. Жодної іншої письмової заяви чи клопотання, як під час підготовки так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку п. 5 ст. 278 КУпАП - не надходило.

З огляду на ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасників справи, повідомлених відповідно до положень цієї статті про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи, суд прийняв рішення про закінчення слухання справи у відсутність не з`явившихся осіб.

Дослідивши наявні у справі докази, судом встановлено.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3251660 від 07.10.2020р. (далі постанова), винесеної інспектором УПП в Одеській області рядовим поліції другого батальйону другої роти Гервасьєвим Б.Ю. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП, в тому що він 07.10.2020р. о 20 год. 44 хв. на 450 км керував транспорним засобом з додатково встановленими на даху кабіни світловими приладами які не призначені там конструкцією автомобіля, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Графа 7 постанови «до постанови додаються» не заповнена, посилання на докази в ній відсутні (ЕАМ №3251660 від 07.10.2020р.).

Протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу №01160-00927-02 від 10.07.2020р., в якому зазначено, що транспортний засіб після технічного контролю визнано технічно справним, дата чергового проходження обов`язкового технічного контролю не пізніше 10.07.2021р.

При прийнятті рішення суд керується:

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, не створювати небезпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.3 ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Згідно п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

У відповідності до пп. 31.4.3а п. 31.4 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, якщо кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Статтею 33 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має, несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України " Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами ч.2 ст. 77 цього кодексу - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. При цьому у таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.Крім того, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17), візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Водночас, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Тобто, доказами у справі можуть бути тільки ті відомості про факти, які були отримані без порушень вимог закону .

Оцінку доказів особа, яка розглядає справу, здійснює, ґрунтуючись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення, оскільки унеможливлює врахування судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, наданих відповідачем відеозаписів в якості доказу, в тому числі без зазначення технічного запису.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Разом з тим, оскаржувана постанова не містить посилання на докази, які відповідач поклав в основу оскаржуваної постанови, та на які посилається у відзиві на позов під час судового розгляду. Не зазначено у ній і про обставини відеофіксації процедури складання постанови, ДВД-диск про що був наданий в якості доказу до відзиву на позов, та відомості щодо технічного засобу, яким було здійснено відеозапис. Графа постанови «до постанови додаються» не заповнена.

З огляду на викладене, суд зауважує, що наданий відповідачем відеозапис не фіксує вчинення позивачем порушення правил, у зв`язку з чим не може вважатися доказами порушення ОСОБА_1 п. 31.4.3 (а) ПДР України.

Інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Відповідно до принципу презумпції, закріпленому в ст. 62 Конституції України, невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

В даному випадку відповідачем відповідно до вимог ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, яка і є предметом судового розгляду.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з вищевказаного, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 72-79, 90, 194, 205, 229, 241-246, 250-251, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області рядового поліції другого батальйону другої роти Гервасьєва Богдана Юрійовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії «ЕАМ» № 3251660 від 07.10.2020р.,щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. визнати протиправними та скасувати.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Фасій