Справа № 640/2607/21
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2021-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 лютого 2021 року 12:27 № 640/2607/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., при секретарі судових засідань Левкович А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ КОМПАНІ» (03055, м.

Київ, вул. Борщагівська, буд. 117, офіс 247)

до Міністерства оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6)

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Військсервіс-Волонтер» (04116, м.

Київ, вул. Маршала Рибалка, буд. 10/8)

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

за участю:

представника позивача - Поцелов А.О.,

представника відповідача - Петрик Т.В.,

представника третьої особи - Зініна Н.М.,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ КОМПАНІ» (надалі по тексту - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі по тексту - відповідач), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Військсервіс-Волонтер», у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства борони України (відділ підготовки та проведення закупівель за напрямком тилового забезпечення управління проведення закупівель Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів МОУ), оформлене протоколом засідання тендерного комітету від 21 січня 2021 року №75/674/27 про визначення Товариства з обмеженою відповідальністю «Військсервіс-Волонтер» переможцем процедури закупівлі;

- зобов`язати Міністерство оборони України (відділ підготовки та проведення закупівель за напрямком тилового забезпечення управління проведення закупівель Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів МОУ) прийняти рішення про проведення переговорів з Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ КОМПАНІ» у відповідності до Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони».

Заявлені вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем належним чином не перевірено подані у складі пропозиції ТОВ «Військсервіс-Волонтер» сертифікати на систему управління безпечністю харчових продуктів від 30 квітня 2020 року №8О143.FSMS.034-2020 та на систему управління якістю від 30 квітня 2020 року №8О143.QMS.022-20 та гарантійний лист №6 від 09 грудня 2020 року та, як наслідок, в порушення вимог частини 6 статті 6 Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони» не відхилено пропозицію третьої особи та не розглянуто пропозицію позивача.

Також представник позивача стверджував, що ТОВ «Військсервіс-Волонтер» на виконання пункту 2 частини 12.3 Оголошення надано документ, а саме довідку про працівників від 24 листопада 2020 року №15, в якій зазначено недостовірну інформацію про кількість працівників.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

З огляду на приписи статті 282 Кодексу адміністративного судочинства України, учасникам справи запропоновано надати пояснення та відзив до початку судового засідання, сторін повідомлено про час та місце судового засідання шляхом направлення тексту повістки та ухвали на офіційну електронну адресу.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача та представник третьої особи проти адміністративного позову заперечували з підстав правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

16 листопада 2020 року Міністерством оборони України оголошено проведення відбору учасників для проведення переговорної процедури закупівлі для потреб оборони № UA-2020-11-16-014350-c щодо предмету закупівлі «Послуги з організації харчування (55320000-9) (послуги щодо забезпечення харчуванням, забезпечення комплектами продуктів за Каталогом продуктів харчування особового складу та штатних тварин військових частин, установ та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах)». Очікувана вартість процедури закупівлі 525 501 760,25 грн.

Цінові пропозиції щодо участі у процедурі закупівлі подали, зокрема, позивач та третя особа.

15 грудня 2020 року відбувся аукціон, за результатами якого замовником прийнято рішення, оформлене протоколом тендерного комітету Міністерства оборони України від 21 січня 2021 року №75/674/27 про прийняття цінової пропозиції та визнання переможцем закупівлі учасника Товариство з обмеженою відповідальністю «Військсервіс-Волонтер».

21 січня 2021 року замовником оприлюднено на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір з ТОВ «Військсервіс-Волонтер».

Незгода позивача із рішенням від 21 січня 2021 року №75/674/27 зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 12.05.2016 № 1356-VIII «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони» цей Закон застосовується Міністерством оборони України та його розвідувальним органом, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національною гвардією України, Національною поліцією України, Державною прикордонною службою України, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державною спеціальною службою транспорту, Державною службою України з надзвичайних ситуацій, Управлінням державної охорони України та іншими військовими формуваннями та/або частинами (далі - замовники), які здійснюють закупівлю товарів, робіт і послуг (далі - товари, роботи і послуги) для гарантованого забезпечення потреб оборони в особливий період, у період проведення операції об`єднаних сил, антитерористичної операції, у період введення воєнного чи надзвичайного стану, якщо вартість товарів і послуг дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень.

Закупівля товарів, робіт і послуг замовниками, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» №922-VIII з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Згідно зі статтею 5 Закону №922-VIII закупівлі здійснюються за такими принципами: 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.

Учасники (резиденти та нерезиденти) всіх форм власності та організаційно-правових форм беруть участь у процедурах закупівель/спрощених закупівлях на рівних умовах.

Замовники забезпечують вільний доступ усіх учасників до інформації про закупівлю, передбаченої цим Законом.

Замовники не мають права встановлювати жодних дискримінаційних вимог до учасників.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону №922-VIII електронна система закупівель повинна бути загальнодоступною та гарантувати недискримінацію, рівні права під час реєстрації всім заінтересованим особам та рівний доступ до інформації всім особам.

Згідно зі статтею 13 Закону №922-VIII закупівлі можуть здійснюватися шляхом застосування однієї з таких конкурентних процедур: відкриті торги; торги з обмеженою участю; конкурентний діалог.

Як виняток та відповідно до умов, визначених у частині другій статті 40 цього Закону, замовники можуть застосовувати переговорну процедуру закупівлі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, тендерним комітетом Міністерства оборони України рішенням від 16 листопада 2020 року №75/674/1 відповідно до Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони» застосовано переговорну процедуру закупівлі послуг з організації харчування (55320000-9) (послуги щодо забезпечення харчуванням, забезпечення комплектами продуктів за Каталогом продуктів харчування особового складу та штатних тварин військових частин, установ та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах).

Переговорна процедура на закупівлю послуги з організації харчування (55320000-9) (послуги щодо забезпечення харчуванням, забезпечення комплектами продуктів за Каталогом продуктів харчування особового складу та штатних тварин військових частин, установ та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах) проводиться Міністерством оборони України відповідно до оголошення від 16 листопада 2020 року № UA-2020-11-16-014350-c.

Кінцевий термін подання пропозицій було призначено на 14 грудня 2020 року о 18:00.

Очікувана вартість закупівлі 525 501 760,00 грн. з ПДВ (загальний фонд).

Тендерним комітетом Міністерства оборони України рішенням від 29 грудня 2020 року №75/674/27 ТОВ «Військсервіс-Волонтер» визначено переможцем переговорної процедури закупівлі послуги з організації харчування (55320000-9) (послуги щодо забезпечення харчуванням, забезпечення комплектами продуктів за Каталогом продуктів харчування особового складу та штатних тварин військових частин, установ та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах).

ТОВ «Маяк-Південь» (учасником процедури закупівлі) оскаржено рішення тендерного комітету про визначення переможцем ТОВ «Військсервіс-Волонтер» та відхилення цінової пропозиції ТОВ «Маяк-Південь».

За результатами розгляду скарги ТОВ «Маяк-Південь» постійно діюча адміністративна колегія Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель прийняла рішення від 12 січня 2021 року №374-р/пк-пз, згідно якого Міністерство оборони України зобов`язано скасувати рішення про відхилення цінової пропозиції ТОВ «Маяк-Південь» та рішення про визначення ТОВ «Військсервіс-Волонтер» переможцем процедури закупівлі - «ДК 021:2015:55320000-9 - послуги з організації харчування», оголошення про проведення якої оприлюднене на вебпорталі Уповноваженого органу за №UA-2020-11-16-014350-c.

На виконання рішення постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель тендерним комітетом відповідача рішенням від 19 січня 2021 року запрошено на переговори ТОВ «Маяк-Південь».

Так, робочою групою тендерного комітету Міністерства оборони України 21 січня 2021 року проведено переговори з ТОВ «Маяк-Південь» щодо закупівлі послуги з організації харчування (55320000-9), за результатами яких цінову пропозицію ТОВ «Маяк-Південь» відхилено у зв`язку із зазначенням останнім в ній недостовірної інформації.

Пунктом 2 протоколу від 21 січня 2021 року №75/674/27 вирішено прийняти цінову пропозицію ТОВ «Військсервіс-Волонтер» щодо закупівлі послуги з організації харчування (55320000-9) (послуги щодо забезпечення харчуванням, забезпечення комплектами продуктів за Каталогом продуктів харчування особового складу та штатних тварин військових частин, установ та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах) та визначено переможцем переговорної процедури закупівлі послуги з організації харчування (55320000-9) та вирішено укласти договір з ТОВ «Військсервіс-Волонтер».

Позивач стверджує, що ТОВ «Військсервіс-Волонтер» надано у ціновій пропозиції недостовірну інформацію, яка відповідачем не досліджена та/або не врахована, наслідком чого і стало прийняття оскаржуваного рішення.

Так, пунктом 12.3 Оголошення про проведення відбору учасників для проведення переговорної процедури закупівлі для потреб оборони передбачалось, що для підтвердження відповідності цінової пропозиції технічним, якісним, кількісним та іншим вимогам замовника учасник у складі цінової пропозиції повинен надати: скановану копію сертифікату на систему управління якістю відповідно до ДСТУ ISO 9001:2015 щодо можливості забезпечення харчуванням, виданого учаснику органом із сертифікації, призначеного на виконання робіт із сертифікації систем управління в системі сертифікації. Сертифікат повинен бути діючим до кінцевого терміну надання послуг. У разі, якщо строк його дії менше терміну надання послуги щодо забезпечення харчуванням, забезпечення комплектами продуктів за Каталогом продуктів харчування, учасник надає гарантійний лист щодо надання нового сертифікату з терміном його дії до кінцевого терміну надання послуг.

З наявних матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Військсервіс-Волонтер» у складі цінової пропозиції надано сертифікат від 30 квітня 2020 року №8О143.FSMS.034-2020 на систему управління безпечністю харчових продуктів стосовно надання послуг щодо складування, зберігання, постачання продукції харчування та готової їжі, послуги їдалень та громадського харчування, комплектація готових харчових продуктів в асортиментів на адреси потужностей виробництва: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 та сертифікат від 30 квітня 2020 року №8О143.QMS.022-20 на систему управління якістю стосовно надання послуг щодо складування, зберігання, постачання продуктів харчування та готової їжі, послуги їдалень та громадського харчування, комплектацію готових продуктів в асортименті за вищевказаними адресами.

На переконання позивача, який посилається на вимоги Порядку проведення державної реєстрації потужностей, ведення державного реєстру потужностей операторів ринку та надання інформації з нього заінтересованим суб`єктам, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10 лютого 2016 року №39 (далі по тексту - Порядок №39), згідно відомостей з реєстру Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів за зазначеними у сертифікатах адресами не зареєстровано операторів ринку з потужностями на постачання продукції харчування та готової їжі, надання послуг їдалень та громадського харчування, комплектації готової харчової продукції, тобто дані потужності можуть бути використані виключно для зберігання продуктів харчування.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 25 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» та Порядку №39 для державної реєстрації потужності оператор ринку подає територіальному органу компетентного органу за адресою потужності заяву за формою згідно з додатком.

Заява про державну реєстрацію потужності може бути подана в паперовому або електронному вигляді. Подання заяви в електронному вигляді здійснюється з використанням посиленого сертифіката відкритого ключа у порядку, встановленому Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Заява подається оператором ринку не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку роботи потужності, оператор ринку зобов`язаний подати (надіслати) до територіального органу компетентного органу заяву про державну реєстрацію потужності, в якій зазначаються найменування, ідентифікаційний код згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходження або прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), місце проживання оператора ринку, назва (опис) потужності, її адреса, заплановані види діяльності та перелік харчових продуктів, виробництво та/або обіг яких планується здійснювати, вид оператора ринку за класифікацією суб`єктів господарювання, визначеною Господарським кодексом України (суб`єкт мікро-, малого, середнього або великого підприємництва).

Відповідно до пункту 1.4 Порядку №39, інформація про таку потужність вноситься компетентним органом до Державного реєстру потужностей операторів ринку протягом 3 місяців з дати набрання чинності цим Порядком.

При цьому, згідно пункту 1.6 Порядку №39 державній реєстрації підлягає кожна окрема потужність оператора ринку.

Водночас, як вбачається згідно витягу з реєстру Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, за адресою: вул. Дубенська, буд. 2, м. Рівне, 33027 не зареєстровано оператором ринку потужності на постачання продукції харчування та готової їжі, надання послуг їдалень та громадського харчування, комплектації готової харчової продукції.

Представник третьої особи у судовому засіданні повідомила, що у сертифікаті наявна інформація стосовно того, що адреси потужностей можуть змінюватися в залежності від укладених договорів на надання послуг.

При цьому, надані сертифікати є діючими та видані третій особі органом з сертифікації ТОВ «Центр сучасних систем менеджменту», який включений до Переліку органів з сертифікації та сферою акредитації яких є ДСТУ ISO 9001:2015 та ДСТУ ISO 22000:2019.

Також, третьою особою як повідомив представник відповідача, у складі цінової пропозиції надано діючий договір оренди нежитлового приміщення №10/1 від 01 січня 2019 року, яке знаходиться за адресою: Рівненська область, Дубровицький район, м. Дубровиця, вул. Залізна, буд. 16Б, а також підтверджуючі документи щодо його дезінфекції, дезінсекції та дератизації (файл « 3 пп Склад»).

За таких обставин, суд приходить до висновку про спростування доводів представника позивача в даній частині щодо наявності недостовірної інформації, наданій у ціновій пропозиції третьої особи.

Суд враховує, що пунктом 2 частини 12.3 Оголошення передбачалось, що у складі цінової пропозиції надається довідка у довільній формі про наявність в учасника процедури закупівлі працівників відповідної кваліфікації не менше ніж 50 осіб, які мають необхідні знання та досвід. Для підтвердження наданої інформації у складі пропозиції додати копію звіту 1-ДФ за останній звітний період на день подання цінової пропозиції, копії документів, які підтверджують працевлаштування працівників (першої та останньої із заповнених сторінок трудової книжки та/або договорів (контрактів) на кожного із наведених у довідці працівників. Додатково щодо кожного з таких працівників у складі пропозиції надається дозвіл на обробку персональних даних. Також щодо працівників, зазначених у довідці, які будуть безпосередньо залучені до постачання (робочий персонал) надати копії особистих медичних книжок.

Так, у складі цінової пропозиції ТОВ «Військсервіс-Волонтер» надано відповідачу довідку про працівників від 24 листопада 2020 року №15 та звіт Форми №1-ДФ за третій квартал 2020 року.

Суд зазначає, що порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 року № 435.

Оголошенням стосовно Закупівлі передбачено надання учасниками копії звіту 1-ДФ за останній звітній період.

Форма (№1ДФ) та Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку затверджені Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4.

Відповідно до п. 2.1 розділу II згаданого Порядку податковий розрахунок подається окремо за кожний квартал (податковий період) протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного кварталу. Окремий податковий розрахунок за календарний рік не подається.

Пунктами 4.3. та 4.4. Розділу IV згаданого Порядку передбачено, що уточнюючий податковий розрахунок подається у разі необхідності проведення коригувань податкового розрахунку після закінчення строку його подання. Уточнюючий податковий розрахунок може подаватися як за звітний період, так і за попередні періоди.

Порядок заповнення звітного нового та уточнюючого податкових розрахунків є однаковим. Звітний новий та уточнюючий податкові розрахунки подаються на підставі інформації з попередньо поданого податкового розрахунку і містять інформацію лише за рядками й реквізитами, які уточнюються. Для заповнення також використовується інформація з повідомлень про виявлені помилки, які відправляються контролюючими органами до податкового агента.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, третьою особою у складі цінової пропозиції надано звітний податковий розрахунок за 3 квартал (форма 1 ДФ) від 02 листопада 2020 року, відповідно до якого загальна кількість працівників становила 958 осіб.

При цьому, в частині посилання представника позивача на те, що зазначені в довідці працівники, а саме - бухгалтер ОСОБА_1 та кухар ОСОБА_2 не містяться в звіті форми 1-ДФ, що свідчить про їх непрацевлаштування у ТОВ «Військсервіс-Волонтер», суд погоджується, що вказані працівники відсутні у наданому третьою особою звіті.

В той же час, представник третьої особи у судовому засідання пояснив, що бухгалтер ОСОБА_1 та кухар ОСОБА_2 працевлаштовані у ТОВ «Військсервіс-Волонтер» після подання товариством звітного податкового розрахунку за 3 квартал (форма 1 ДФ), а відтак у ньому і не могли бути наявні відомості стосовно виплати даним працівникам заробітної плати.

Додатково представник відповідача у відзиві на адміністративний позов повідомив, що копіями трудових книжок відповідно до яких, бухгалтер ОСОБА_1 прийнята на роботу 08 жовтня 2020 року та кухар ОСОБА_2 прийнята на роботу 16 жовтня 2020 року.

При цьому, вимогами пункту 2.1 частини ІІ Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку, податковий розрахунок подається окремо за кожний квартал (податковий період) протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного кварталу. Окремий податковий розрахунок за календарний рік не подається.

Водночас, станом на дату подання довідки про працівників від 24 листопада 2020 року №15 бухгалтер ОСОБА_1 та кухар ОСОБА_2 прийняті на роботу в ТОВ «Військсервіс-Волонтер», що свідчить про відсутність розбіжностей у наданих ТОВ «Військсервіс-Волонтер» документах в даній частині.

Як наслідок, твердження позивача у даній частині також не знайшли свого нормативного та документального підтвердження.

Додатково суд враховує, що статтями 8, 55 Конституції України передбачено, що звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційне право на судовий захист належить до невідчужуваних та непорушних. Частина перша статті 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви про розгляд навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв чи скарг, які відповідають встановленим законом вимогам, є порушенням права на судовий захист, яке відповідно до статті 64 Конституції України не може бути обмежене.

Як зазначалося, статтею 55 Конституції України передбачено, що кожній людині гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових осіб і службових осіб, а тому суд не має права відмовляти особі в прийнятті чи розгляді скарги з підстав, передбачених законом, який це право обмежує.

Здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити відновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам справи та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав з тих самих підстав.

Суд зауважує, що відповідно до змісту частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з частинами другою, четвертою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд враховує, що оскаржуваним рішенням відхилено цінову пропозицію ТОВ «Маяк-Південь» та визнано переможцем ТОВ «Військсервіс-Волонтер», тобто права та інтереси ТОВ «Преміум-Компані» не вирішувалися, відтак, як наслідок, не порушені спірним рішенням.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ КОМПАНІ».

З урахуванням норм ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для здійснення розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255, 282 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ КОМПАНІ» відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини четвертої статті 282 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення за наслідками розгляду справ, визначених цією статтею, можуть бути подані у дводенний строк з дня їх проголошення.

Суддя А.Б. Федорчук