Справа № 160/5008/20
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2021 року справа № 160/5008/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року у справі № 160/5008/20 (суддя Ільков В.В., повний текс рішення складено 30.06.2020р.) за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № форма Р від 11.06.2019 року, яким Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 1 115 661,25 грн., в т.ч. 892 529,00 грн. за податковим зобов`язанням та 223 132,25 грн. за штрафними санкціями;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № форма В4 від 11.06.2019 року, яким Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" зменшено суму, що підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 58 304,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що з огляду на відомості з Єдиного реєстру податкових накладних щодо дати реєстрації податкових накладних №6 від 16.10.2018 року та №7 від 18.10.2018 року, ним правомірно було віднесено до складу податкового кредиту податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2018 року від 20.11.2018 № суму ПДВ у розмірі 950 833,20 гривень. Крім того, зазначав, що проведення камеральної перевірки податкової декларації товариства - з податку на додану вартість за жовтень 2018 року № від 20.11.2018 року та відповідно складення акту № 4591/40/04-36-55-05/31004437 від 01.02.2019 року за наслідками такої перевірки здійснено контролюючим органом за межами допустимого 30-ти денного строку, тобто з порушенням приписів абзацу 1 п.76.3 ст.76 та п.200.10. ст.200 ПК України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд визнав протиправними та скасував оскаржені податкові повідомлення-рішення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, неналежну оцінку доказів, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, відповідач просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач вказує, що судом першої інстанції не прийнято до уваги результати перевірки показників податкової звітності з ПДВ за жовтень 2018 року позивача та згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено відхилення між даними підприємства, задекларованими в податковій звітності, та даними інформаційних баз Державної фіскальної служби України. Відхилення між показниками податкової звітності та даними перевірки встановлено по отриманим податковим накладним зі статусом «скаргу не задоволено», по яких відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були повідомлені у встановленому порядку, своїх представників для участі в судовому засіданні не направили.

На адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку з введенням карантинних заходів, пов`язаних з поширенням коронавірусу.

Колегія суддів, вивчивши доводи клопотання, вважає за необхідне відмовити у його задоволенні. Суд враховує строки, визначені КАС України, в які має бути розглянута апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції, той факт, що розгляд справи вже неодноразово відкладався, та вважає за можливе прийняти рішення за наявними у справі матеріалами, з урахуванням доводів, викладених відповідачем у апеляційній скарзі.

Справа розглянута з урахуванням ч.2 ст.313 КАС України, фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалася у відповідності до ч.4 ст.229 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

З матеріалів справи встановлено, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агросвіт є юридичною особою, яка обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за кодом 31004437 та перебуває на обліку у ГУ ДПС у Дніпропетровській області та є платником податку на додану вартість.

Основний вид діяльності Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агросвіт за КВЕД: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний).

На підставі пп. 19-1.1.1 п. 19-1.1. ст.19-1, пп. 20.1.4 п. 20.1. ст.20 розділу V Податкового кодексу України, в порядку пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 та ст.76 глави 8 розділу II Податкового кодексу України, посадовими особами ГУ ДФС у Дніпропетровській області була проведена камеральна перевірка податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2018 року від 20.11.2018 року № Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агросвіт ().

За результатами перевірки був складений акт №4591/40/0436-55-05/31004437 від 01.02.2019 року, яким було встановлено, що в порушення п.200.1 ст.200, п. 201.10 ст.201, п.198.6 ст.198 розділу V ПКУ суб`єктом господарювання неправомірно віднесено до складу податкового кредиту податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2018 року від 20.11.2018 року № суму ПДВ у розмірі 950 833,20 грн. У зв`язку з чим занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету на 892 529 грн.

Із акту перевірки від 01.02.2019 року встановлено, що за результатами перевірки показників податкової звітності з ПДВ за жовтень 2018 року підприємства СТОВ АФ "Агросвіт" () та згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних, відповідачем було встановлено відхилення між даними підприємства, задекларованими в податковій звітності, та даними інформаційних баз Державної фіскальної служби України. Відхилення між показниками податкової звітності та даними перевірки встановлено по отриманим податковим накладним з статусом скаргу не задоволено, по яких відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 198.6 ст.198 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними.

За результатами проведеної перевірки відповідачем були прийняті:

- податкове повідомлення-рішення № форма Р від 11.06.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 1 115 661,25 грн., в т.ч. 892 529 грн. за податковим зобов`язанням та 223 132,25 грн. за штрафними санкціями.

- податкове повідомлення-рішення № форма В4 від 11.06.2019 року, яким зменшено суму, що підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 58 304,00 грн.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з вимогами про їх скасування.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржені рішення відповідача, прийшов до висновку, що позивач правомірно відніс до складу податкового кредиту податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2018 року від 20.11.2018 № суму ПДВ у розмірі 950 833,20 грн.. В той же час, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів суду правомірність та законність прийняття рішень, які оскаржує позивач.

Колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 49.1 ст.49 ПК України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно з п.49.2 ст.49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

За змістом п.203.1 ст.203 ПК України податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п.50.1 ст.50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Обмеження, визначені цією статтею, стосуються випадків, передбачених п.50.2 ст.50 ПК України, відповідно до якого платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

Тобто, нормами ПК України встановлено обов`язок платника податків подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, за кожний звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню. При цьому, платник податків має право не подавати уточнюючий розрахунок, якщо він зазначає відповідні уточнені показники у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені.

Податковий орган зазначає, що позивач включив до складу податкового кредиту податкової декларації за жовтень 2018 року від 20.11.2018 року № суму ПДВ в розмірі 950 833,20 грн., яка складається із суми ПДВ в розмірі 630 000 грн. за податковою накладною № 6 від 16.10.2018 року та суми ПДВ в розмірі 320 833,20 грн. за податковою накладною №7 від 18.10.2018 року, виписаними ТОВ Фарго-Терра, однак для цього, на їх думку, товариство не мало правових підстав, оскільки реєстрацію цих податкових накладних було зупинено органами ДФС.

Проте, у жовтні 2018 року позивач у свого контрагента ТОВ Фарго-Терра (код 40895202) придбав товари, в зв`язку з чим продавець ТОВ Фарго-Терра склав податкові накладні: №6 від 16.10.2018 на загальну суму 3 780 000 грн., в т.ч. 630 000 грн. ПДВ та №7 від 18.10.2018 на загальну суму 1 924 999,20 грн, в т.ч. 320 833,20 грн. ПДВ.

Згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за жовтень 2018 року № від 20.11.2018 року товариством віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 950 833,20 грн., в т.ч. 630 000 грн. за податковою накладною №6 від 16.10.2018 року та 320 833,20 грн. за податковою накладною №7 від 18.10.2018 року.

Ці податкові накладні ТОВ Фарго-Терра подало до Державної фіскальної служби України для проведення реєстрації. Податкові накладні були прийняті, однак їх реєстрацію було зупинено.

Надалі комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняті рішення: № 997032/40895202 від 22.11.2018 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №6 від 16.10.2018 та №988027/40895202 від 14.11.2018 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №7 від 18.10.2018 року.

У березні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фарго-Терра звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з вимогами про визнання протиправними, скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2019 року у справі №160/2161/19 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фарго-Терра до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними, скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, було задоволено у повному обсязі:

- визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 14.11.2018 року №988027/40895202 про відмову в реєстрації податкової накладної № 7 від 18.10.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 22.11.2018 року № 997032/40895202 про відмову в реєстрації податкової накладної № 6 від 16.10.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 7 від 18.10.2018 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю Фарго-Терра, датою її фактичного подання

- зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 6 від 16.10.2018 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю Фарго-Терра, датою її фактичного подання

- визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо ненадання вмотивованого рішення за результатами розгляду скарги на рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.11.2018 року за № 988027/40895202 та скарги на рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.11.2018 року за № 997032/40895202.

Рішення суду від 04.04.2019 року у справі №160/2161/19 набрало законної сили 22.07.2019 року.

Згідно положень ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У подальшому, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2019 року у справі № 160/2161/19 у Єдиному реєстрі податкових накладних були зареєстровані податкові накладні: № 6 від 16.10.2018 року на загальну суму 3 780 000 грн., в т.ч. 630 000 грн. ПДВ - дата реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних 15.11.2018 року та №7 від 18.10.2018 на загальну суму 1 924 999,20 грн, в т.ч. 320 833,20 грн. ПДВ - дата реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних 07.11.2018 року.

З наведеного вбачається, що у Єдиному реєстрі податкових накладних датою реєстрації податкової накладної №6 від 16.10.2018 року на загальну суму 3 780 000 грн., в т.ч. 630 000 грн. ПДВ є 15.11.2018 року, а податкової накладної № 7 від 18.10.2018 року на загальну суму 1 924 999,20 грн, в т.ч. 320 833,20 грн. ПДВ - 07.11.2018 року.

Як зазначено вище, контролюючий орган виніс оскаржувані товариством рішення, на підставі висновків, викладених у Акті перевірки від 01.02.2019 року, яким відповідач встановив відсутність у Єдиному реєстрі податкових накладних факту реєстрації податкових накладних №6 від 16.10.2018 року та № 7 від 18.10.2018 року, через, що згідно податкового повідомлення-рішення № від 11.06.2019 року позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 1 115 661,25 грн., в т.ч. 892 529 грн. за податковим зобов`язанням та 223 132,25 грн. за штрафними санкціями, а згідно податкового повідомлення-рішення № від 11.06.2019 року товариству зменшено суму, що підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на 58 304 грн.

Отже, контролюючий фактично виключив з податкового кредиту за жовтень 2018 року суму ПДВ в розмірі 950 833,20 грн., яку раніше товариство віднесло до складу податкового кредиту згідно з податковою декларацією № від 20.11.2018 року.

Зважаючи на те, що сума ПДВ в розмірі 950 833,20 грн. (за податковими накладними № 6 від 16.10.2018 року та № 7 від 18.10.2018 року) згідно з зазначеними вище рішеннями відповідача від 11.06.2019 року, є такою, що не включена до податкового кредиту позивача, а податкові накладні № 6 від 16.10.2018 року та № 7 від 18.10.2018 року, згідно матеріалів справи, є зареєстрованими у Єдиному реєстрі податкових накладних, позивачем, з урахуванням положень абз. 4 п. 198.6 ст. 198 ПК України, було включено до складу податкового кредиту суми ПДВ за податковими накладними № 6 від 16.10.2018 року та № 7 від 18.10.2018 року протягом 1095 календарних днів з дати складення таких податкових накладних.

Зокрема, Товариством до контролюючого органу було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за липень 2019 року та включено до складу податкового кредиту суму ПДВ 630 000 грн. по податковій накладній № 6 від 16.10.2018 року.

За наслідками камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість позивача по уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за липень 2019 року відповідачем було складено акт №11234/260/04-36-55-30/31004437 від 19.11.2019 року.

Згідно з вказаним актом від 19.11.2019 року за результатами перевірки показників податкової звітності з ПДВ за липень 2019 року підприємства СТОВ АФ "Агросвіт" () та згідно даних Єдиного у податкових накладних контролюючим органом встановлено відхилення між даними підприємства, задекларованими у податковій звітності, та даними інформаційних баз Державної податкової України.

Актом перевірки від 19.11.2019 року встановлено, що згідно поданого уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за липень 2019 року підприємством СТОВ АФ "Агросвіт" задекларовано рядок 21 сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) у розмірі 144 736 грн, рядок 16.3 збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу підприємство не декларує.

Враховуючи вищезазначене, контролюючий орган дійшов висновків, що в порушення пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 ст.200, пункту 201.10 статті 201 розділу V Податкового кодексу України суб`єктом господарювання СТОВ АФ "Агросвіт" () було неправомірно віднесено до складу податкового кредиту уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за липень 2019 року від 07.10.2019 року № суму ПДВ у розмірі 630000 гривень. Також встановлено, що у порушення вимог пп.5 п. 4 розділу V Порядку №21 платником СТОВ АФ "Агросвіт" неправомірно завищено суму від`ємного значення у поточному звітному податковому періоді на загальну суму 145 271 грн., що призвело до заниження суми, яка підлягає сплаті до бюджету (рядок 18) у розмірі 630535 грн.

У подальшому товариством до контролюючого органу було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за жовтень 2019 року та включено до складу податкового кредиту суми ПДВ по податковій накладній № 7 від 18.10.2018 року.

За наслідками камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість позивача по уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за жовтень 2019 року відповідачем було складено акт від 29.11.2019 року №12845/333/04-36-55/30/31004437.

Відповідно висновків, викладених у акті перевірки від 29.11.2019 року №12845/333/04-36-55/30/31004437, встановлено, що у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2019 року позивачем неправомірно включено до складу податкового кредиту суму ПДВ по податковій накладній від 18.10.2018 року №7 по контрагенту ТОВ "ФАРГО-ТЕРРА" () у розмірі 320 833,20 грн, яку вже було включено до складу податкового кредиту за звітний податковий період жовтень 2018 року.

Згідно акту від 29.11.2019 року, платником СГОВ АФ "Агросвіт" до складу податкового кредиту податкової декларації з ПДВ за жовтень 2018 року включено податкову накладну від 18.10.2018 року №7 по контрагенту ТОВ "ФАРГО-ТЕРРА" () на суму ПДВ 320 833,20 грн, по якій відповідно до п.201.16 ПКУ зупинено реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. За результатами камеральної перевірки складено акт про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за жовтень 2018 року від 01.02.2019 року №4591/40/04-36-55-05/31004437 та зменшено податковий кредит на суму ПДВ 320 833,20 грн. по податковій накладній від 18.10.2018 року №7, винесено податкове повідомлення-рішення форми Р.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, податковий орган дійшов висновків, що сума ПДВ по податковій накладній, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, була включена платником до складу податкового кредиту у періоді її складання, після її реєстрації в ЄРПН за рішенням суду у платника не виникає підстав для повторного включення суми ПДВ по зазначеній податковій накладній до складу податкового кредиту.

Враховуючи вищезазначене, податковий орган дійшов висновків, що в порушення пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 ст.200, пункту 201.10 статті 201 розділу V Податкового кодексу України суб`єктом господарювання СТОВ АФ "Агросвіт" () неправомірно віднесено до складу податкового кредиту уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2019 року від 21.10.2019 року № суму ПДВ у розмірі 320 833 грн. та занижено суму позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на суму 286 633 грн.

Тобто, відповідачем не заперечується, що позивачем не було допущено завищення від`ємного значення.

Щодо порушення строків проведення камеральної перевірки.

Відповідно до пункту 200.10 статті 200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За положеннями пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, яка регулює строки давності та їх застосування, контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно зі ст.76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. 76.2. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу. Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначає, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Аналіз наведених норм, в редакції, яка діяла на час проведення перевірки, свідчить про те, що предметом камеральної перевірки окрім питань правильності оформлення податкових декларацій можуть бути й інші питання, зокрема своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Слід зазначити, що проведення камеральних перевірок платників податків щодо своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, та з урахуванням положень статті 102 Податкового кодексу України, такою перевіркою може бути охоплено період в 1095 днів, що настали за останнім днем граничного строку реєстрації податкових накладних.

Відтак, строки, зазначені пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України стосуються перевірки даних, зазначених у податкових деклараціях.

Отже, як встановлено судом, в даному випадку перевірка проводилась саме відносно податкової звітності позивача щодо декларування податку на додану вартість.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 року у справі №819/1569/16.

В даному випадку, відповідачем порушено вимоги податкового законодавства щодо можливості проведення камеральної перевірки податкової декларації товариства у лютому 2019 року за період жовтень 2018 року.

Відтак, слід зазначити, про те, що оскільки оскаржувані у цій справі податкові повідомлення-рішення прийняті внаслідок проведення незаконної перевірки, то вказані податкові повідомлення-рішення не можливо визнати правомірними.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2020 року у справі №815/5748/15.

Враховуючи наведені обставини суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Висновки відповідача стосовно допущення позивачем порушень податкового законодавства у періоді, що перевірявся, спростовані доказами, наданими позивачем, а тому у суду першої інстанції були підстави для скасування оскаржених позивачем податкових повідомлень-рішень.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року у справі № 160/5008/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак