Справа № 761/28334/17
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року м. Київ № 761/28334/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особа, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Грошової С.В. яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
провизнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом про зобов`язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка Владислава Сергійовича та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити його вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» по договору про банківський строковий вклад № 328823/142038/07-15 від 13.08.2015 на загальну суму 583 458,88 грн. та віднести його вимоги до відповідної черги в порядку, встановленому чинним законодавством.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 16.08.2017 у справі №761/28334/17 відмовлено у відкритті провадження у справі з тих підстав, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 28.11.2017 ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 16.08.2017 скасовано з передачею питання на новий розгляд.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 26.07.2018 провадження у справі № 761/28334/17 закрито з тих підстав, що розгляд даної вимоги повинен відбуватися в порядку адміністративного судочинства.

Постановою Київського апеляційного суду від 16.01.2019 ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 26.07.2018 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

29.01.2020 Шевченківським районним судом міста Києва ухвалено рішення, яким позов задоволено частково та зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Міхна Сергія Семеновича внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "«Банк «Фінанси та Кредит», включивши до нього грошові вимоги ОСОБА_1 , за договором про банківський строковий вклад № 328823/142038/07-15 від 13.08.2015, з урахуванням сплаченої останньому граничного розміру відшкодування коштів за вкладом, відповідно до статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Постановою Київського апеляційного суду від 29.07.2020 рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29.01.2020 скасовано та ухвалено нове рішення, яким провадження у справі за правилами цивільного судочинства закрито.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25.08.2020 справу № 761/28334/17 направлено за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 761/28334/17 передано на розгляд судді Бояринцевій М.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.09.2020 прийнято до розгляду адміністративну справу 761/28334/17.

Разом з цим, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2020 замінено відповідача у справі Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка Владислава Сергійовича на його правонаступника - Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Грошову Світлану Василівну та прийнято уточнені позовні вимоги, у відповідності до яких позивач просить суд зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Грошову Світлану Василівну включити вимоги ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» по договору про банківський строковий вклад № 328823/142038/07-15 від 13.08.2015 на загальну суму 583 458,88 грн. та віднести його вимоги до відповідної черги в порядку, встановленому чинним законодавством.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 13.08.2015 між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір, відповідно до якого позивачем було внесено на депозитний рахунок грошові кошти у сумі 35905,54 дол. США. Після того, як банк було віднесено на підставі постанови Правління НБУ до неплатоспроможних, та отримання позивачем гарантованої державою суми у розмірі 200000,00 грн., позивач 20.01.2016 подав кредиторську вимогу, проте в подальшому після отримання відповідної довідки позивач дізнався, що його вимога, з невідомих йому причин не була включена до відповідної черги реєстру кредиторів, при цьому ні банком, ні Уповноваженою особою не було пояснено причини.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній не заперечує факту надходження кредиторської вимоги ОСОБА_1 , однак жодних доказів щодо уповноваження позивачем зазначеної особи на подання кредиторських вимог до останньої долучено не було, а відтак на думку відповідача, ним правомірно не включено її до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

В свою чергу, позивачем подано відповідь на відзив, де останній зазначає, що особистий підпис на кредиторській вимозі відповідає підпису в паспорті, а відмінність в ініціалах Р.П. замість С.П. не відповідає дійсності, оскільки літера «С» лише схожа на букву «Р».

Також в матеріалах справи наявні пояснення від третьої особи, яка заперечила проти задоволення позовних вимог.

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 13.08.2015 укладено договір, відповідно до якого позивачем було внесено на депозитний рахунок банку грошові кошти у сумі 35905,54 дол. США, на строк до 11.11.2015 (а.с. 61-64).

На підставі постанови Правління НБУ від 17.09.2015 №612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2015 №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», згідно з яким з 18.09.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Постановою НБУ № 898 від 17.12.2015 відкликано банківську ліцензію та прийнято рішення про ліквідацію банку.

Відповідно до постанови Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» від 18.12.2015 №230 розпочату процедуру ліквідації банку строком з 18.12.2015 по 17.12.2018.

Судом встановлено, що в газеті «Голос України» № 242 (6246) від 23.12.2015 було опубліковано відомості про ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», вимоги кредиторів приймалися протягом тридцяти днів з дня публікації оголошення про ліквідацію банка.

09.11.2015 ОСОБА_1 отримано за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виплата гарантованого відшкодування в сумі 200000,0 грн.

Між тим, як стверджує позивач, 20.01.2016 ним особисто подано кредиторську вимогу про включення його вимог за договором до реєстру акцептованих вимог кредиторів (а.с. 109).

03.11.2016 відповідач повідомив позивача довідкою (а.с. 66), що кредиторські вимоги позивача не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, причина не включення кредиторських вимог позивача не зазначена.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Правові та правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлює Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.12.2012 №4452-VI (далі - Закон №4452-VI), метою якого є, захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Згідно із частиною 1 статті 3 Закону №4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом та є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб`єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду (ч. 2 ст. 3 Закону №4452-VI).

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 45 Закону №4452-VI Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур`єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

Фонд у семиденний строк з дня початку процедури ліквідації банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів (ч. 4 ст. 45 Закону №4452-VI).

При цьому, положеннями частини 5 статті 45 Закону №4452-VI регламентовано, що потягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Згідно із частиною 1 статті 49 Закону №4452-VI Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Між тим, у відповідності до частини 8 статті 49 Закону №4452-VI вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

При цьому, будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури (ч. 4 ст. 49 Закону №4452-VI).

Аналіз наведених положень дає суду підстави дійти до висновку, що кредиторські вимоги до банку кредитор зобов`язаний заявити у межах 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку.

Разом з цим, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 48 Закону №4452-VI Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження, зокрема, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Так, як свідчать матеріли адміністративної справи відповідач фактично не заперечує щодо обставин укладення банківського договору з позивачем, надходження кредиторської вимоги від 20.01.2016, проте зазначає, що вимога надійшла від громадянина ОСОБА_1 , який не є клієнтом банку.

Дослідивши кредиторську вимогу від 20.01.2016 судом встановлено, що у ній на проти підпису - вказано ОСОБА_1 , однак вказану літеру Р не можливо однозначно ідентифікувати, оскільки вона частково схожа на літеру С.

В цій частині суд враховує, що у шапці заяви вказано дані позивача ( ОСОБА_1 ), у тому числі паспортні дані, ідентифікаційний номер, засоби телефонного зв`язку, що на думку суду, не позбавляло відповідача можливості ідентифікувати подану кредиторську вимогу, як таку, що подана безпосередньо ОСОБА_1 . Суд наголошує, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження вчинення відповідачем дій, з метою встановлення особи, яка подала таку кредиторську вимогу (телефонний дзвінок, лист, тощо).

Окрім того, суд акцентує увагу, що позивача про не включення його кредиторських вимог повідомлено лише у листопаді 2016 року, тобто майже через рік після подання ним кредиторської вимоги від 20.01.2016. Додатково суд звертає увагу, що кредиторська вимога від 20.01.2016 була подана позивачем особисто, та прийнята працівником банку, а відтак при прийнятті останній працівник банку ставлячи підпис та вхідний номер на кредиторській вимозі перевіряв особу заявника.

З урахуванням наведеного, доводи відповідача, що кредиторську вимогу від 20.01.2016 подав не позивач є безпідставними, а тому позбавлення, на підставі наведеного, права ОСОБА_1 на включення його кредиторської вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» є протиправним.

Також не можуть бути взяті до уваги посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на обставини присічного (гранчиного) строку для пред`явлення кредиторських вимог, оскільки, як свідчать матеріали адміністративної справи, ОСОБА_1 такий строк дотриманий, однак, внаслідок фактично бездіяльності відповідача, його законні кредиторські вимоги не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

В той же час, суд враховує, що неможливість вкладників забрати заощадження (депозит) з рахунків у банках через відсутність коштів, через передбачене законом замороження рахунків, або через нездатність національних органів вжити заходів з метою надання таким вкладникам можливості розпоряджатися їхніми заощадженнями Європейський суд з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ) розглядає як втручання в ефективне користування правом мирно володіти майном, що захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі по тексту - Конвенція) або як незабезпечення користуванням цим правом (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Aliљiж and Others v. Bosnia and Herzegovina, Croatia, Serbia, Slovenia and the former Yugoslav Republic of Macedonia» від 16 липня 2014 року, заява № 60642/08, § 102).

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що у позивача наявне право на включення його кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит».

Разом з цим, станом на час вирішення спору по суті Виконавчої дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято Рішення від 28.11.2017 №3711, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.09.2017 за №1104/30972, яким затверджено Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються (далі - Положення - №3711), яке регулює процедури, що виникають в процесі виконання дій щодо визначення суми заборгованості кожному кредитору, віднесення вимог кредиторів до певної черги, відхилення вимог кредиторів у разі непідтвердження їх фактичними даними, складання реєстру акцептованих вимог кредиторів, внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів, а також порядок задоволення вимог кредиторів банку, що ліквідується.

Згідно пункту 5 розділу II Положення №3711 акцептування обсягу кредиторських вимог здійснюється Фондом за поданням банку відповідно до вимог законодавства України та в порядку, визначеному у розділі ІІІ цього Положення.

У разі заявлення кредитором вимоги до банку шляхом подання письмової заяви безпосередньо за місцезнаходженням банку/відокремленого підрозділу банку така вимога вважається заявленою в межах встановленого законодавством строку за наявності відмітки (штампа) банку/відокремленого підрозділу банку про дату реєстрації вхідної кореспонденції банку на письмовій заяві кредитора (п. 10 розділу II Положення №3711),

Відповідно до пункту 1 розділу V Положення №3711 реєстр акцептованих вимог кредиторів подається уповноваженою особою Фонду (у разі делегування їй відповідних повноважень) до Фонду для затвердження на пронумерованих, прошнурованих (прошитих) аркушах та засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду (у разі делегування їй відповідних повноважень) і відбитком печатки банку (у разі її використання).

Підпунктом 1 пункту 1 розділу VI Положення №3711 підставами для внесення до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів змін, які підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду, є:

1) рішення суду, яке набрало законної сили (у тому числі рішення судів, які набрали законної сили після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторів, визначеного статтею 49 Закону), за яким, зокрема, виникають: зобов`язання банку перед кредиторами, що виникли до дня початку процедури ліквідації; кредиторські вимоги вкладників у частині, що перевищує суму відшкодування, виплачену Фондом, розмір якої визначено відповідно до вимог статті 26 Закону. Такі вимоги включаються до реєстру акцептованих вимог кредиторів та підлягають задоволенню в черговості відповідно до статті 52 Закону; зобов`язання банку, які, крім вимог вкладника понад гарантовану суму відшкодування по вкладу, включаючи відсотки, які нараховані станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, включають також суми зобов`язань банку понад суму, нараховану на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (зокрема, штрафні санкції у вигляді штрафів, пені або індексу інфляції за кількість днів прострочення зобов`язань). Такі вимоги підлягають включенню до сьомої черги задоволення вимог кредиторів, а саме: вимоги інших вкладників, які не є пов`язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов`язаними особами банку; зобов`язання банку, що ліквідується, за зверненням довірителів фондів фінансування будівництва (далі - ФФБ), або фондів операцій з нерухомістю (далі - ФОН), або відповідного органу, що здійснює нагляд та регулювання діяльності управителя, у зв`язку з порушенням управителем законодавства про фінансові послуги про ФФБ або ФОН, який може передаватися в управління іншій фінансовій установі, що відповідає вимогам законодавства, у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 року № 490 «Про затвердження Порядку передачі фонду фінансування будівництва або фонду операцій з нерухомістю в управління іншій фінансовій установі за рішенням суду». Банк, що ліквідується, включає такі вимоги до сьомої черги вимог кредиторів.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме слід зобов`язати саме відповідача внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», включивши до нього грошові вимоги позивача за договором, з урахуванням сплаченої позивачу граничного розміру відшкодування коштів за вкладом, відповідно до статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В той же час, позовні вимоги до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до задоволення не підлягають, з огляду на їх безпідставність та відсутність статусу відповідача у справі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 5, 72-74, 77-78, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Грошової Світлани Василівни (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, б. 60; адреса для листування: 04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, б. 48), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, на стороні відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. січових Стрільців, б. 17, ) задовольнити частково.

2. Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Грошову Світлану Василівну включити вимоги ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» по договору про банківський строковий вклад № 328823/142038/07-15 від 13.08.2015, з урахуванням сплаченої останньому граничного розміру відшкодування коштів за вкладом, відповідно до статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

3. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева