Справа № 340/5292/20
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2021 року м. Дніпросправа № 340/5292/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Науменка Івана Федоровича на ухвалу про відмову у задоволенні заява про забезпечення позову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 р. (суддя Казанчук Г.П.) в справі № 340/5292/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування наказу від 10.09.2020 р. №11-12624/14-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», зобов`язання прийняти рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області згідно з поданими графічними матеріалами.

Одночасно з поданням позову позивачем до суду першої інстанції подана заява про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії/приймати рішення щодо розпорядження земельною ділянкою сільськогосподарського призначення державної власності площею 2,00 га, зазначеної позивачем на графічних матеріалах, поданих разом із заявою від 18.10.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області. до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі. В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, не зважаючи на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.01.2020 року у справі №340/2626/19, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання, продовжує протиправно перешкоджати позивачу у процедурі приватизації земельної ділянки шляхом винесення наказу з тим самих підстав повторно. Тому є вірогідність, що відповідач може під час розгляду справи в суді розпорядитися в інтересах третьої особи земельною ділянкою, яку позивач має намір отримати у власність за процедурою, встановленою законом, та відносно якої він набув правомірних очікувань і законних сподівань.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 р. в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати ухвалу з підстав неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення заяви. Підстави апеляційної скарги повторюють підстави, зазначені позивачем в обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову. Крім того, вказує, що з урахуванням рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.01.2020 р. в справі № 340/2626/19 оскаржений наказ має ознаки очевидної протиправності, оскільки містить такі саме підстави відмови, які вже досліджувались судом.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з не надання жодних доказів, які б свідчили про вчинення дій Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо погодження проекту землеустрою, проведення дій реєстрації земельної ділянки, оскільки не надано підтверджень подання такого проекту землеустрою іншою особою, як й не надання позитивного рішення суб`єкта владних повноважень на затвердження проекту землеустрою, не надання підтверджень на вчинення іншою особою активних дій щодо проведення реєстрації земельної ділянки, як наслідок, не доведено загрози передачі земельної ділянки у власність третім особам, не доведення та не підтвердження належними доказами доводів про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення по суті спору.

Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що предметом спору в цій справі є наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 10.09.2020 р. №11-12624/14-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», який прийнято на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.01.2020 р. в справі № 340/2626/19, яким зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області.

Оскаржений наказ обґрунтовано тим, що подані матеріали не відповідають вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, відповідно до частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України, а саме згідно з інформацією, наданої відділом у Гайворонському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області дана земельна ділянка відноситься до колективних садів та за даними Національної кадастрової системи на даній земельній ділянці визначено угіддя багаторічні насадження, в тому числі сади; раціональним та цільовим використанням даної земельної ділянки буде ведення садівництва в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок за даним видом цільового призначення.

Відповідно до статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Видами забезпечення позову за приписами частини першої статті 151 КАС України є: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з частиною другою статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Для задоволення судом поданої заяви про забезпечення адміністративного позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви та довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частини другої статті 150 КАС України.

Правова позиція з цього питання висловлена в постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в тій частині, яка стосується загальних положень застосування інституту забезпечення позову, а також у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Судом не встановлено очевидних ознак протиправності наказу, який є предметом позову, а встановлення протиправності такого наказу як індивідуального акту, який порушує права позивача, може бути встановлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Встановлення протиправності чи обгрунтованості наказу про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою як індивідуального акту потребує доведення та встановлення судом шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх зібраних доказів в судовому засіданні по справі.

Суд вказує про необґрунтованість доводів апелянта, що з урахуванням рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.01.2020 р. в справі № 340/2626/19 оскаржений наказ має ознаки очевидної протиправності, оскільки містить такі саме підстави відмови, яке вже досліджувались судом.

Так, підставою для часткового задоволення позову в справі № 340/2626/19 було наявність протиправної бездіяльності ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області в частині неприйняття у встановлений законом строк рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області.

При цьому, зважаючи на неприйняття суб`єктом владних повноважень відповідного рішення, судом першої інстанції в справі № 340/2626/19 не надавалась правова оцінка підставам, зазначеним у листі про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, а прийнято рішення про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо неприйняття у встановлений законом строк рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 09 липня 2019 року та прийняти відповідне рішення.

Відповідно, є безпідставними посилання апелянта на очевидну протиправність оскарженого наказу.

Також суд вказує, що посилання на очевидну протиправність наказу мали б значення, якщо позивач ставив питання про зупинення дії наказу. Проте позивач обрано такий спосіб забезпечення позову, як заборона відповідачу вчиняти дії/приймати рішення щодо розпорядження земельною ділянкою.

Доводи апелянта, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, ускладнить відновлення прав позивача, оскільки є вірогідність, що відповідач може під час розгляду справи в суді розпорядитися в інтересах третьої особи земельною ділянкою, яку позивач має намір отримати у власність за процедурою, встановленою законом, та відносно якої він набув правомірних очікувань і законних сподівань, суд також визнає необґрунтованими та зазначає, що судом першої інстанції розглянуті ці доводи позивача та цілком правильно вказано про не надання жодних підтверджень подання такого проекту землеустрою іншою особою, як й підтверджень надання позитивного рішення суб`єкта владних повноважень на затвердження проекту землеустрою, а також підтверджень вчинення іншою особою активних дій щодо проведення реєстрації земельної ділянки.

Як наслідок, позивачем не доведено загрози передачі земельної ділянки у власність третім особам, не доведено та не підтверджено належними доказами доводів про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення по суті спору.

Також суд вважає, що забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, а саме заборона відповідачу вчиняти дії/приймати рішення щодо розпорядження земельною ділянкою, взагалі виходить за межі предмету доказування в цій справі.

Зважаючи на те, що заявником не наведено переконливих підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, наявності фактичних обставин, з якими заявник пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову, суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали не вбачається.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Науменка Івана Федоровича на ухвалу про відмову у задоволенні заява про забезпечення позову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 р. в справі № 340/5292/20 залишити без задоволення.

Ухвалу про відмову у задоволенні заява про забезпечення позову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 р. в справі № 340/5292/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 08.02.2021 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08.02.2021 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко