Справа № 280/7162/20
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року Справа № 280/7162/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Новікової І.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» до Офісу великих платників податків ДПС, Східного управління Офісу великих платників податків ДПС, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (далі позивач) до Офісу великих платників податків ДПС (далі відповідач 1, Офіс ВПП ДПС), Східного управління Офісу великих платників податків ДПС (далі відповідач 2, Східне управління Офісу ВПП ДПС), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії Офісу великих платників податків ДПС, вчинені у період з 03.09.2020 по 15.09.2020, з нарахування Публічному акціонерному товариству «Донбасенерго» пені по податку на додану вартість у загальному розмірі 5 863 263,95 грн. (п`ять мільйонів вісімсот шістдесят три тисячі двісті шістдесят три гривні 95 копійок);

зобов`язати Офіс великих платників податків ДПС та Східне управління Офісу великих платників податків ДПС солідарно внести зміни до інтегрованої картки платника Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» шляхом виключення з неї операцій по нарахуванню пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 5 863 263,95 грн. (п`ять мільйонів вісімсот шістдесят три тисячі двісті шістдесят три гривні 95 копійок) в період з 03.09.2020 по 15.09.2020.

Ухвалою суду від 13.10.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 17.11.2020.

17.11.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, а в підготовчому засіданні оголошено перерву до 16.12.2020.

16.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 26.01.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що контролюючим органом не правомірно у період з 03.09.2020 по 15.09.2020 підприємству нараховано пеню з податку на додану вартість у загальному розмірі 5 863 263,95 грн., на суму податкового боргу, який був розстрочений за рішеннями суду. Позивач зазначає, що при сплаті ПАТ «Донбасенерго» розстроченого податкового боргу нараховується пеня, розмір якої розраховується автоматично програмними засобами податкових органів, проте, такий розрахунок здійснюється некоректно, розрахунковий розмір пені є більшим, ніж визначено чинним на момент розрахунку законодавством. Позивач вказує на те, що представникам контролюючого органу відомо про наявність помилок при розрахунку пені, в тому числі такі недоліки підтверджені судовими рішенням, що набрали законної сили, проте такі недоліки не усуваються контролюючим органом, а пеня нараховується в розмірі більшому ніж передбачено Податковим кодексом України.

Також, позивач посилався на те, що починаючи з 23.05.2020, контролюючий орган здійснює нарахування пені з податку на додану вартість лише шляхом визначення платнику податків суми грошового зобов`язання та прийняття відповідного податкового повідомлення-рішення, а, у разі не погашення такого грошового зобов`язання в строк, встановлений пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, нарахована пеня стає податковим боргом та може бути стягнута з платника податків. Всупереч вимогам названого законодавства контролюючий орган в період з 03.09.2020 по 15.09.2020 здійснив нарахування пені без прийняття податкового повідомлення-рішення та фактично стягнув нараховану пеню в якості податкового боргу в день її нарахування. Крім того, позивач вказував і на те, що нараховуючи пеню в період з 03.09.2020 по 15.09.2020, контролюючий орган визначив суму грошового зобов`язання поза межами строків давності, які встановлені статтею 102 Податкового кодексу України. У зв`язку із викладеним у позовній заяві, позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що відповідно до п.42-1.8 ст.42-1 Податкового кодексу України, якщо методолог електронного кабінету визнає наявність методологічної помилки» він зобов`язаний усунути її у строк, що визначається ним з урахуванням критичності виявленої помилки та технічної можливості її усунення. Відповідач зазначає, що центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику було надано відповідь листом від 08.10.2019 №4784/6/99-00-10-04-15, в якому зазначено: «Порушене питання щодо нарахування пені на сьогодні розглядається ДПС з метою приведення особових карток платників, у тому числі ПАТ «Донбасенерго», у відповідність до законодавства з урахуванням змін, що набрали чинності». Також, відповідач посилався на те, що наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків та зборів, митних та інших платежів до бюджетів. Відповідно до частини 4 глави 2 розділу III цього Порядку після рознесення сум до інтегрованої картки в АС «Податковий блок» автоматично проводиться розрахунок пені за правилами, визначеними главою 7 цього розділу, та проводяться відповідні операції щодо нарахування пені в ІКП. Відповідача наразі відсутні підстави щодо здійснення будь - яких операцій в ІКП в ручному режимі.

Крім того, відповідач посилався на те, що прийняття податкового повідомлення рішення з питань нарахування пені суперечить діючому законодавству України, зокрема Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків. У зв`язку із викладеним у відзиві, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що в період з 03.09.2020 по 15.09.2020 контролюючим органом нараховано позивачу пеню по податку на додану вартість в загальній сумі 5 863 263,95 грн., що підтверджується даними інтегрованої картки платника ПАТ «Донбасенерго», а саме:

03.09.2020 в загальній сумі 1 627 367,21 грн. за період з 31.03.2016 по 03.09.2020 при сплаті розстроченого постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23.05.2016 по справі №805/854/16-а та згідно з графіком погашення розстрочених (відстрочених) на підставі рішення суду сум заборгованості за платежами, контроль за справлянням яких здійснюється органами ДФС (у тому числі недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) від 27 травня 2016 року №805/854/16-а до рішення суду від 23 травня 2016 №805/854/16-а, грошового зобов`язання в сумі 2 637 534,70 грн., яке виникло за податковою декларацією з податку на додану вартість № з граничним строком погашення 30.03.2016;

10.09.2020 в загальній сумі 361 980,12 грн. за період з 04.07.2016 по 10.09.2020 при сплаті розстроченого постановою Донецького окружного адміністративного суду від 27.07.2016 по справі №805/1577/16-а та згідно з графіком погашення розстрочених (відстрочених) на підставі рішення суду сум заборгованості за платежами, контроль за справлянням яких здійснюється органами ДФС (у тому числі недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) від 27 липня 2016 року № 805/1577/16-а до рішення суду від 27 липня 2016 №805/1577/16-а, грошового зобов`язання в сумі 638 040,42 грн., яке виникло за податковою декларацією з податку на додану вартість № з граничним строком погашення 03.07.2016;

15.09.2020 в загальній сумі 3 873 916,62 грн. за період з 01.12.2015 по 15.09.2020 при сплаті розстроченого постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2015 по справі № 805/4205/15-а та згідно з графіком погашення розстрочених (відстрочених) на підставі рішення суду сум заборгованості за платежами, контроль за справлянням яких здійснюється органами ДФС (у тому числі недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) від 10 серпня 2016 року №805/4205/15-а до рішення суду від 14 грудня 2015 №805/4205/15-а, грошового зобов`язання в сумі 5 616 110,17 грн., яке виникло за податковою декларацією з податку на додану вартість № з граничним строком погашення 30.11.2015.

Позивач, не погодившись з правомірністю нарахування пені з податку на додану вартість за період з 03.09.2020 по 15.09.2020, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до підпункту 14.1.56-2 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України електронний кабінет - електронна система взаємовідносин між платниками податків та державними, у тому числі контролюючими, органами з питань реалізації їхніх прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом, що складається з: апаратно-програмного комплексу; портального рішення для користувачів - платників податків, робота в якому здійснюється он-лайн (через Інтернет у режимі реального часу) та не вимагає обов`язкового використання спеціалізованого клієнтського застосування; портального рішення для користувачів - державних, у тому числі контролюючих, органів; програмного інтерфейсу (API), що дає змогу реалізувати повноту функціоналу електронного кабінету; інших засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем.

Порядок функціонування електронного кабінету визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 42-1.2 статті 42-1 Податкового кодексу передбачено, що електронний кабінет забезпечує можливість реалізації платниками податків прав та обов`язків, визначених цим Кодексом та нормативно-правовими актами, що прийняті на підставі та на виконання цього Кодексу, законами з питань митної справи, в тому числі, шляхом:

перегляду в режимі реального часу інформації про платника податків, що збирається, використовується та формується контролюючими органами у зв`язку з обліком платників податків та адмініструванням податків, зборів, митних платежів, здійсненням податкового контролю, в тому числі дані оперативного обліку податків та зборів (у тому числі дані інтегрованих карток платників податків), дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість, дані системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, а також одержання такої інформації у вигляді документа, який формується автоматизовано шляхом вивантаження відповідної інформації з електронного кабінету із накладенням кваліфікованого електронного підпису посадової особи контролюючого органу та кваліфікованої електронної печатки контролюючого органу із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання (абзац другий пункту 42-1.2);

подання повідомлення про технічну та/або методологічну помилку, що виявлена в роботі електронного кабінету (абзац вісімнадцятий пункту 42-1.2).

За приписами підпункту 14.1.111 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України методологічною помилкою електронного кабінету є невідповідність методології та/або алгоритмів роботи електронного кабінету положенням податкового законодавства, яка призводить до помилки, в тому числі в розрахунку об`єкта оподаткування, суми податку, суми надмірної сплати податку, суми пені, штрафних санкцій, показників формули обрахунку, які використовуються в електронних системах адміністрування, інших показників, що впливають на права та обов`язки платників податків.

Підпунктом 14.1.110 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що методологом електронного кабінету є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Пунктом 1 Положення про Державну фіскальну службу України, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236 (чинна на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику та державну політику у сфері державної митної справи є Державна фіскальна служба України.

Згідно з пунктом 42-1.7 статті 42-1 Податкового кодексу України у разі виявлення платником податків технічної та/або методологічної помилки у роботі електронного кабінету він має право надіслати через електронний кабінет або в інший спосіб повідомлення про виявлену технічну та/або методологічну помилку. Повідомлення про методологічну помилку надсилається методологу електронного кабінету. Повідомлення про технічну помилку надсилається одночасно методологу електронного кабінету та технічному адміністратору.

Положеннями пункту 42-1.8 наведеної статті Кодексу встановлено, що методолог електронного кабінету зобов`язаний провести перевірку наявності методологічної помилки протягом 72 годин після надходження повідомлення від платника податків, крім вихідних та святкових днів, про результати якої повідомити платнику податків у цей самий строк. Якщо методолог електронного кабінету визнає наявність методологічної помилки, він зобов`язаний усунути її у строк, що визначається ним з урахуванням критичності виявленої помилки та технічної можливості її усунення. Якщо методологічна помилка призводить до порушення прав платників податків або передбачає притягнення платників податків до відповідальності, методолог надсилає в електронний кабінет та на електронну адресу (адреси) платника податків документ, яким повідомляє про існування методологічної помилки та про час, необхідний для її усунення та відновлення порушених прав платників податків. Про усунення методологічної помилки методолог повідомляє платникам податків шляхом надіслання відповідного документа із повідомленням в електронний кабінет та на електронну адресу (адреси) платників податків.

Аналогічні норми містяться в пункті 10 Порядку функціонування електронного кабінету, який затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 №637.

Судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.01.2020 у справі №640/15976/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2020, підтверджено існування методологічних помилок електронного кабінету при нарахуванні пені позивачу, які полягають:

у нарахуванні пені за період до спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, в порушення положень підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України;

у нарахуванні пені за період після зарахування коштів на рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в порушення положень підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України;

у нарахуванні пені за несвоєчасну оплату податкових зобов`язань, які обумовлені діяльністю філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, фактичним місцезнаходженням якого є тимчасово окупована територія, в порушення положень підпункту 38.4 пункту 38 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, на дату виникнення спірних правовідносин по цій адміністративній справі зазначені недоліки усунуто не було, доказів протилежного суду не надано.

Згідно з пунктом 42-1.10 статті 42-1 Податкового кодексу України платник податків звільняється від відповідальності у разі, коли у роботі електронного кабінету виявлена технічна та/або методологічна помилка і така помилка визнана технічним адміністратором та/або методологом електронного кабінету або її існування підтверджено рішенням суду. У такому разі штрафні санкції та пеня, передбачені цим Кодексом, за порушення податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що спричинені технічною та/або методологічною помилкою у роботі електронного кабінету, не застосовуються, підстави для притягнення платника податків та/або його посадових осіб до адміністративної, кримінальної відповідальності відсутні. Ненарахування штрафних санкцій та/або пені за порушення, що спричинені технічною та/або методологічною помилкою у роботі електронного кабінету, закріплюється (реалізується) в програмному забезпеченні, яке застосовується для автоматичного розрахунку штрафних санкцій та/або пені за порушення податкового законодавства.

Таким чином Податковий кодекс України встановлює правові наслідки виявлення методологічної помилки у роботі електронного кабінету, існування якої підтверджено рішенням суду, а саме ненарахування штрафних санкцій та/або пені за порушення, що спричинені такою методологічною помилкою.

Суд відхиляє посилання відповідача на лист Державної податкової служби України від 08.10.2019 №4784/6/99-00-10-04-15, оскільки в цьому листі Державна податкова служба України також визнає наявність методологічної помилки та має намір вжити заходів щодо приведення особової картки ПАТ «Донбасенерго» у відповідність до законодавства, що не спростовує порушення відповідачами норм пункту 42-1.10 статті 42-1 Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що, з огляду на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.01.2020 у справі №640/15976/19, яке набрало законної сили, та яким підтверджено існування методологічних помилок електронного кабінету при нарахуванні пені позивачу, контролюючим органом протиправно нараховано в період з 03.09.2020 по 15.09.2020 ПАТ «Донбасенерго» пеню, чим порушив приписи пункту 42-1.10 статті 42-1 Податкового кодексу України, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дій контролюючого органу по нарахуванню позивачу пені з податку на додану вартість за вказаний період підлягають задоволенню.

Також, суд вважає звернути увагу і на те, що розмір пені платника податків визначено контролюючим органом без прийняття податкового повідомлення рішення шляхом відображення відповідних показників в інтегрованій картці платника податків, відповідно до Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків та зборів, митних та інших платежів до бюджетів.

Проте, 23.05.2020 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», яким зокрема внесено зміни до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції з 23.05.2020), грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Отже, із набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», пеня набула статусу грошового зобов`язання платника податків.

Згідно п.58.1 ст.58 ПК України, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян)…

Відповідно до пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Отже, з 23.05.2020 відповідач мав обов`язок приймати податкове повідомлення - рішення щодо визначення платнику податків зобов`язання зі сплати пені, проте, у спірних правовідносинах відповідні рішення не приймались, що свідчить про недотримання контролюючим органом вимог Податкового кодексу України.

При цьому, суд відхиляє посилання контролюючого органу на те, що із набуттям чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» не було внесено змін до Порядку прийняття податкових повідомлень рішень та Порядку ведення оперативного обліку платників, оскільки зазначені акти є підзаконними, а тому у разі наявності розбіжностей контролюючий орган мав керуватися положеннями саме Податкового кодексу України.

Щодо посилань позивача на недотримання контролюючим органом строку нарахування пені, то суд такі відхиляє, оскільки такі доводи передчасними та можуть підлягати дослідженню виключно у випадку дотримання контролюючим органом процедури прийняття рішення щодо визначення платнику податків пені. А оскільки відповідне рішення відсутнє у спірному випадку, то і дослідити його на предмет дотримання строків визначених статтею 102 ПК України, суд не має об`єктивної можливості.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання внести зміни до інтегрованої картки платника Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» шляхом виключення з неї операцій по нарахуванню пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 5 863 263,95 грн. в період з 03.09.2020 по 15.09.2020, то суд виходить з наступного.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Як зазначено в пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05 квітня 2005 року, засіб захисту, що вимагається статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Зміст наведених правових норм та фактичних обставин справи свідчить про те, що у платника податків наявний правомірний матеріально-правовий інтерес в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків. Інтегрована картка платника податків - це документ, що відображає стан розрахунків платника за податками, зборами тощо і невідображення у цій картці сплаченого платником податків податкового зобов`язання призводить до відображення в ній податкового боргу, що, своєю чергою, призводить до безпідставного застосування контролюючим органом до платника визначених в Податковому кодексі України заходів з погашення цього боргу.

Оскільки облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в інтегрованій картці платника, то, таким чином, матеріально-правовий інтерес платника податків полягає в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.

Відповідно до положень пункту 1 Порядку №422 перекручення (викривлення) показників - неповне та/або несвоєчасне відображення у відповідних регістрах інформаційної системи, допущене як у результаті умисних дій працівників органів ДФС, так і внаслідок виникнення арифметичних та технічних помилок.

За змістом пункту 5 Порядку №422 коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

Суд зауважує, що з огляду на встановлені обставини справи, Офіс ВПП ДПС був обізнаний про наявність методологічних помилок при обчислення нарахованої позивачу пені, однак всупереч норм Порядку №422 таку помилку в інтегрованій картці позивача не виправив.

При цьому під час розгляду даної справи відповідачі не висловили незгоди із сумою пені, визначеною позивачем, не надали власного розрахунку пені.

Суд не може підміняти собою контролюючий орган та здійснювати розрахунок пені самостійно, оскільки наведене не узгоджується із завданнями та принципами адміністративного судочинства.

Таким чином, оскільки до інтегрованої картки позивача було внесено інформацію про нарахування пені, яку суд вважає не вірно розрахованою, а відповідачами не оспорюється розмір пені, заявлений позивачем до коригування, задля повного відновлення порушених прав позивача у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання Офісу ВПП ДПС, як органу, відповідального за введення відповідних даних, внести зміни до інтегрованої картки ПАТ «Донбасенерго» шляхом виключення пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 5 863 263,94 грн. в період з 03.09.2020 по 15.09.2020, а тому відповідні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Саме такий спосіб захисту порушених прав та інтересів платника податків визнав адекватним та обґрунтованим Верховний Суд у постановах від 13.02.2018 у справі №816/2042/16, від 02.10.2018 у справі №816/2220/17, від 20.12.2018 у справі №818/326/17.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго».

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (03150, м.Київ, вул.Предславинька, буд.34-А, ) до Офісу великих платників податків ДПС (04119, м.Київ, вул.Дегтярівська, буд.11-Г, ), Східного управління Офісу великих платників податків ДПС (69035, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.190-А, ), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Офісу великих платників податків ДПС, вчинені у період з 03.09.2020 по 15.09.2020, з нарахування Публічному акціонерному товариству «Донбасенерго» пені по податку на додану вартість у загальному розмірі 5 863 263,95 грн. (п`ять мільйонів вісімсот шістдесят три тисячі двісті шістдесят три гривні 95 копійок).

Зобов`язати Офіс великих платників податків ДПС внести зміни до інтегрованої картки платника Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» шляхом виключення з неї операцій по нарахуванню пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 5 863 263,95 грн. (п`ять мільйонів вісімсот шістдесят три тисячі двісті шістдесят три гривні 95 копійок) в період з 03.09.2020 по 15.09.2020.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» судовий збір в розмірі 23122,00 грн. (двадцять три тисячі сто двадцять дві гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Новікова