Справа № 420/6087/20
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/6087/20

Головуючий в І інстанції: Токмілова Л.М.

Дата та місце ухвалення рішення: 10.09.2020 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Стас Л.В.

судді Турецької І.О.

за участю секретаря Коваль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Криничне» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року по справі за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Криничне» про стягнення суми податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Криничне», в якому позивач просить стягнути з усіх відкритих рахунків в банках, обслуговуючих СВК «Криничне», , кошти за податковим боргом, а саме:

- по податку на додану вартість в сумі 795 683,92 грн. на бюджетний рахунок UА9015155, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998, код отримувача 37801706, отримувач коштів УК у Болгр.р-ні/Болгр.р-н/14010100;

- по єдиному податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків в сумі 365 310,38 грн. на бюджетний рахунок UА0015169, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998, код отримувача 37801706, отримувач коштів УК у Болгр.р-ні/с. Криничне/18050500;

- по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юр. особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 6 026,36 грн. на бюджетний рахунок UА0015169, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998, код отримувача 37801706, отримувач коштів УК у Болгр.р-ні/с. Криничне/18010400;

- по орендній платі з юридичних осіб в сумі 312 780,57 грн. на бюджетний рахунок UА0015169, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998, код отримувача 37801706, отримувач коштів УК у Болгр.р-ні/с. Криничне/18010600.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з усіх відкритих рахунків в банках, обслуговуючих СВК «Криничне», кошти за податковим боргом, а саме: по податку на додану вартість в сумі 2366 грн. на бюджетний рахунок ПА9015155, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998, код отримувача 37801706, отримувач коштів УК у Болгр.р-ні/Болгр.р-н/14010100; по єдиному податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків в сумі 365 310, 38 грн. на бюджетний рахунок ЕІА0015169, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998, код отримувача 37801706, отримувач коштів УК у Болгр.р-ні/с. Криничне/18050500; по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юр. особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 20113,84 грн. на бюджетний рахунок ПА0015169, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998, код отримувача 37801706, отримувач коштів УК у Болгр.р-ні/с. Криничне/18010400; по орендній платі з юридичних осіб в сумі 561020,57 грн. на бюджетний рахунок ЕА0015169, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998, код отримувача 37801706, отримувач коштів УК у Болгр.р-ні/с. Криничне/18010600. У задоволенні іншої частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, та порушення норм матеріального права.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Звертаючись із заявленим позовом ГУДПС в Одеській області послалось на те, що станом на 03.04.2020 року податковий борг СВК «Криничне» перед державним бюджетом становить - 1 479 801,23 грн., а саме:

- по податку на додану вартість на суму 795 683, 92 грн.;

- по єдиному податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків в сумі 365 310,38 грн.;

- по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юр. особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 6 026,36 грн.;

- по орендній платі з юридичних осіб в сумі 312 780,57 грн.

При цьому, позивач вказав на те, що заборгованість по податку на додану вартість на загальну суму 795 683, 92 грн. виникла на підставі поданої платником податків декларації з ПДВ № від 20.11.2019 року на суму 283 583,70 грн., декларації з ПДВ № від 20.12.2019 року на суму 126 362 грн., уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ № за 01.09.2019 року на суму 45 532 грн., уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ № за 01.08.2019 року на суму 25 037 грн., податкової декларації з ПДВ № від 17.01.2020 року на суму 289 581 грн., податкової декларації з ПДВ № від 19.02.2020 року на суму 7103 грн., податкового повідомлення-рішення форми «Н» № від 18.02.2019 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 5007,54 грн., податкового повідомлення-рішення форми «Н» № від 18.02.2019 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 7679,17 грн., самостійно визначеного платником податків штрафу в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ № від 22.01.2020 року в сумі 1 366 грн., самостійно визначеного платником податків штрафу в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ № від 22.01.2020 року в сумі 751 грн., податкового повідомлення-рішення форми «Н» № від 10.02.2020 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 3 459,82 грн., нарахованої пені на уточнений розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ № від 22.01.2020 року в сумі 221,69 грн.

Також, позивач вказав на те, що: податковий борг по єдиному податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків в сумі 365 310,38 грн. виник на підставі поданої платником податків декларації єдиного податку четвертої групи № від 19.02.2019 року та уточнюючого звіту до податкової декларації № від 18.07.2019 року; податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юр. особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на загальну суму 6026,36 грн. виник на підставі поданої платником податків декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 28.02.2019 року на суму 1827,81 грн. та уточнюючого звіту до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 11.04.2019 року на суму 4198,55 грн.; податковий борг по орендній платі з юридичних осіб на загальну суму 312 780,57 грн. виник на підставі поданого розрахунку земельного податку № від 18.02.2019 року на суму 62879, 43 грн. із терміном сплати 30.11.2019 року, на суму 62890,57 грн. із терміном сплати 30.12.2020 року, на суму 62890,57 грн. із терміном сплати 30.01.2020 року, розрахунку земельного податку № від 19.02.2020 року на суму 62060 грн. із терміном сплати 01.03.2020 року, на суму 62060 грн. із терміном сплати 30.03.2020 року.

Разом з цим, в ході розгляду справи в суді першої інстанції ГУДПС в Одеській області подало уточнену позовну заяву, в якій позивач вказав на те, що станом на 19.08.2020 року загальний податковий борг становить 987 386,54 грн. та з урахуванням ст. 47 КАС України стягненню підлягає борг в сумі 948 810,79 грн., а саме:

- по податку на додану вартість на суму 2 366 грн.;

- по єдиному податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків в сумі 365 310,38 грн.;

- по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юр. особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 20 113,84 грн.;

- по орендній платі з юридичних осіб в сумі 561 020,57 грн.

При цьому, позивач також вказав, що із заявленої до стягнення заборгованості по податку на додану вартість станом на 19.08.2020 року залишилась непогашеною сума 2 366 грн., яка виникла на підставі податкового повідомлення - рішення форми «Н» № від 10.02.2020 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 220,92 грн. та нарахованої пені на податкову декларацію з податку на додану вартість № від 20.11.2019 року в сумі 2 145,08 грн.

Крім того, позивач зазначив, що заборгованість по єдиному податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків в сумі 365 310,38 грн. виникла на підставі поданої платником податків декларації єдиного податку четвертої групи № від 19.02.2019 року та уточнюючого звіту до податкової декларації № від 18.07.2019 року.

Також, позивач вказав на те, що заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юр. особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на загальну суму 20113,84 грн. виникла на підставі поданої платником податків декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 28.02.2019 року на суму 1827,81 грн. та уточнюючого звіту до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 11.04.2019 року на суму 4198,55 грн., декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 03.03.2020 року на суму 13747,48 грн., податкового повідомлення-рішення № від 07.07.2020 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 340 грн.

Крім того, в уточненому позові визначено, що заборгованість по орендній платі з юридичних осіб на загальну суму 561020,57 грн. виникла на підставі поданого відповідачем розрахунку земельного податку № від 18.02.2019 року на суму 62879, 43 грн. із терміном сплати 30.11.2019 року, на суму 62890,57 грн. із терміном сплати 30.12.2020 року, на суму 62890,57 грн. із терміном сплати 30.01.2020 року, розрахунку земельного податку № від 19.02.2020 року на суму 62060 грн. із терміном сплати 01.03.2020 року, на суму 62060 грн. із терміном сплати 30.03.2020 року, на суму 62060 грн. із терміном сплати 30.04.2020 року, на суму 62060 грн. із терміном сплати 29.06.2020 року, на суму 62060 грн. із терміном сплати 30.06.2020 року, на суму 62060 грн. із терміном сплати 30.07.2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 47 КАС України позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

В протоколі судового засідання від 26.08.2020 року визначено, що судом першої інстанції, ухвалою без видалення до нарадчої кімнати, прийнято уточнену позовну заяву, як додаткові пояснення з посиланням на те, що на стадії судового розгляду по суті заяви про уточнення позову не приймаються.

Колегія суддів зазначає, що справа судом першої інстанції розглядалась за правилами загального позовного провадження та ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 року, яка занесена до протоколу підготовчого засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 26.08.2020 року.

В свою чергу, уточнена позовна заява, якою частково змінено предмет та підстави позову, збільшено/зменшено суми податкового боргу заявлені до стягнення окремо по кожному податку, подана 26.08.2020 року, тобто, з порушенням строків, визначені ч. 1 ст. 47 КАС України.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що фактично судом першої інстанції не прийнято до розгляду уточнену позовну заяву та судом першої інстанції розглядався позов поданий у первісній редакції.

Разом з цим, як в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, так і в резолютивній частині, при вирішенні справи суд першої інстанції послався на розмір податкового боргу та підстави його виникнення, які були зазначені позивачем саме в уточненому позові.

Фактично суд першої інстанції задовольнив уточнену позовну заяву, якою частково змінено предмет та підстави позову, збільшено/зменшено суми податкового боргу заявлені до стягнення окремо по кожному податку, при цьому, відмовивши у прийнятті такої уточненої позовної заяви, що прямо суперечить наведеним вимогам КАС України та свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В свою чергу, вирішуючи справу в апеляційному порядку згідно заявлених позивачем вимог у адміністративному позові колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, у вказаній редакції, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (ми гну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством; дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; рішенням суду, що набрало законної сили, особу визнано винною в ухиленні від сплати податків; дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом; результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

За правилами п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно п. 56.17 ст. 56 вказаного Кодексу процедура адміністративного оскарження закінчується: днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк; днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги; днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику; днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, що оскаржувались.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

У відповідності до п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Також, за правилами п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

У відповідності до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами п.п. 95.1, 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

В свою чергу, згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, відповідно до п. 59.5 цієї ж статті ПК України у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У заявленому позові позивач просить стягнути з рахунків СВК «Криничне» податковий борг з податку на додану вартість на суму 795 683, 92 грн., який виник на підставі поданої платником податків декларації з ПДВ № від 20.11.2019 року на суму 283 583,70 грн., декларації з ПДВ № від 20.12.2019 року на суму 126 362 грн., уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ № за 01.09.2019 року на суму 45 532 грн., уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ № за 01.08.2019 року на суму 25 037 грн., податкової декларації з ПДВ № від 17.01.2020 року на суму 289 581 грн., податкової декларації з ПДВ № від 19.02.2020 року на суму 7103 грн., податкового повідомлення-рішення форми «Н» № від 18.02.2019 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 5007,54 грн., податкового повідомлення-рішення форми «Н» № від 18.02.2019 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 7679,17 грн., самостійно визначеного платником податків штрафу в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ № від 22.01.2020 року в сумі 1 366 грн., самостійно визначеного платником податків штрафу в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ № від 22.01.2020 року в сумі 751 грн., податкового повідомлення-рішення форми «Н» № від 10.02.2020 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 3 459,82 грн., нарахованої пені на уточнений розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ № від 22.01.2020 року в сумі 221,69 грн.

Разом з цим, як вбачається з наявних в матеріалах справи податкової декларації СВК «Криничне» з ПДВ за червень 2020 року та картки обліку СВК «Криничне» з цього податку, відповідачем за вказаною декларацією зараховано від`ємне значення ПДВ у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 795463 грн.

Таким чином, станом на момент розгляду справи судом першої інстанції залишок зі заявленої до стягнення суми податкового боргу складає 220,92 грн.

При цьому, як вказується податковим органом та підтверджується дослідженою судом апеляційної інстанції карткою обліку СВК «Криничне» з ПДВ, податковий борг у сумі 220,92 грн. виник на підставі податкового повідомлення-рішення форми «Н» № від 10.02.2020 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій (первісно сума штрафу - 3459,82 грн., тобто, 220,92 грн. - залишком непогашеної нарахованої за вказаним ППР суми штрафних санкцій).

Доказів щодо оскарження податкового повідомлення - рішення № від 10.02.2020 року, а так само сплати нарахованої штрафної санкції за цим ППР відповідачем не надано.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється відповідачем, податковим органом дотримано процедуру щодо стягнення податкового боргу, а саме 26.02.2020 року СВК «Криничне» отримано податкову вимогу щодо сплати податкового боргу.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені вимоги в частині стягнення з рахунків СВК «Криничне» податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 220,92 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В свою чергу, враховуючи, що СВК «Криничне» за декларацією з ПДВ за червень 2020 року зараховано від`ємне значення ПДВ у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 795463 грн., підстави для стягнення вказаної суми ПДВ в якості податкового боргу відсутні, а тому, у задоволенні цієї частини вимог позову слід відмовити.

Також, у заявленому позові позивач просить стягнути з рахунків СВК «Криничне» податковий борг по єдиному податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків в сумі 365 310,38 грн., який виник на підставі поданої платником податків декларації єдиного податку четвертої групи № від 19.02.2019 року та уточнюючого звіту до податкової декларації № від 18.07.2019 року.

Тобто, податковий борг по єдиному податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків в сумі 365 310,38 грн., що просить стягнути позивач, виник у СВК «Криничне» внаслідок несплати самостійно узгоджених грошових зобов`язань, що визначені відповідачем у поданих декларації та уточнюючому розрахунку.

Зазначені обставин жодним чином не заперечуються відповідачем та наявність вказаного податкового боргу не оспорюється відповідачем в апеляційній скарзі.

На підставі наведеного у сукупності, враховуючи, що грошові зобов`язання по єдиному податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків в сумі 365 310,38 грн. є узгодженими та набули статусу податкового боргу, та з огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини щодо дотримання з боку податкового органу процедури стягнення податкового боргу, колегія суддів вважає, що заявлений позов в частині стягнення з СВК «Криничне» податкового боргу у вказаній сумі є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім того, у заявленому позові позивач просить стягнути з рахунків СВК «Криничне» податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юр. особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на загальну суму 6026,36 грн., який виник на підставі поданої платником податків декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 28.02.2019 року на суму 1827,81 грн. та уточнюючого звіту до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 11.04.2019 року на суму 4198,55 грн.

Наявність вказаного податкового боргу не оспорюється відповідачем в поданій апеляційній скарзі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач в апеляційній скарзі заперечує проти задоволення заявленого позову в частині стягнення податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юр. особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на загальну суму 14087,48 грн., який, як вважає останній, безпідставно стягнуто судом першої інстанції за 2020 рік згідно уточнюючого позову та за відсутності дослідження судом декларації СВК «Криничне» з цього податку і без дотримання вимог ст. 52-5 Перехідних положень ПКУ.

Водночас, колегія суддів вже надала оцінку доводам апелянта щодо безпідставного розгляду справи за уточненою позовною заявою (без прийняття такої заяви) та суд апеляційної інстанції здійснює розгляд справи в межах вимог заявленого позову.

В свою чергу, будь-яких заперечень щодо заявленої до стягнення у адміністративному позові суми податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юр. особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 6026,36 грн. апеляційна скарга не містить.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юр. особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 6026,36 грн. є узгодженими та набули статусу податкового боргу, та з огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини щодо дотримання з боку податкового органу процедури стягнення податкового боргу, колегія суддів вважає, що заявлений позов в частині стягнення з СВК «Криничне» податкового боргу у вказаній сумі є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

У заявленому позові позивач просить стягнути з рахунків СВК «Криничне» податковий борг по орендній платі з юридичних осіб на загальну суму 312 780,57 грн., який виник на підставі поданого відповідачем розрахунку земельного податку № від 18.02.2019 року на суму 62879, 43 грн. із терміном сплати 30.11.2019 року, на суму 62890,57 грн. із терміном сплати 30.12.2020 року, на суму 62890,57 грн. із терміном сплати 30.01.2020 року, розрахунку земельного податку № від 19.02.2020 року на суму 62060 грн. із терміном сплати 01.03.2020 року, на суму 62060 грн. із терміном сплати 30.03.2020 року.

Наявність вказаного податкового боргу не оспорюється відповідачем в поданій апеляційній скарзі.

Водночас, на думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно задовольнив уточнену позовну заяву, якою збільшено позовні вимоги на суму 561 020,57 грн., що є порушенням ст. 47 КАС України, ст. 52-4 Перехідних положень ПКУ.

Разом з цим, вказаним доводам апелянта вже надано оцінку та суд апеляційної інстанції здійснює розгляд справи в межах вимог заявленого позову.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що грошові зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб на загальну суму 312 780,57 грн. є узгодженими та набули статусу податкового боргу, та з огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини щодо дотримання з боку податкового органу процедури стягнення податкового боргу, колегія суддів вважає, що заявлений позов в частині стягнення з СВК «Криничне» податкового боргу у вказаній сумі є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Що стосується доводів апелянта щодо необхідності задоволення заявленого позову лише в частині суми стягнення, визначеної у податковій вимозі, колегія суддів зазначає, що податковий борг згідно направленої податкової вимоги відповідачем погашений не був, тому, у податкового органу не було підстав для направлення повторної податкової вимоги у зв`язку із збільшенням податкового боргу, яка заявлена до стягнення у даній справі, оскільки чинним податковим законодавством України не передбачено необхідності повторного відправлення платнику податків податкової вимоги у разі збільшення податкового боргу.

На підставі наведеного у сукупності, враховуючи, що судом першої інстанції неповно з`ясуванно обставини, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 240, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Криничне» задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Криничне» про стягнення суми податкового боргу задовольнити частково.

Стягнути з усіх відкритих рахунків в банках, обслуговуючих СВК «Криничне», , кошти за податковим боргом, а саме:

- по податку на додану вартість в сумі 220,92 грн. на бюджетний рахунок UА9015155, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998, код отримувача 37801706, отримувач коштів УК у Болгр.р-ні/Болгр.р-н/14010100;

- по єдиному податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків в сумі 365 310,38 грн. на бюджетний рахунок UА0015169, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998, код отримувача 37801706, отримувач коштів УК у Болгр.р-ні/с. Криничне/18050500;

- по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юр. особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 6 026,36 грн. на бюджетний рахунок UА0015169, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998, код отримувача 37801706, отримувач коштів УК у Болгр.р-ні/с. Криничне/18010400;

- по орендній платі з юридичних осіб в сумі 312 780,57 грн. на бюджетний рахунок UА0015169, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998, код отримувача 37801706, отримувач коштів УК у Болгр.р-ні/с. Криничне/18010600.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 08.02.2021 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька