Справа № 520/8346/2020
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 р.Справа № 520/8346/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Губарєвої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 року (суддя Бідонько А.В., м. Харків, повний текст складено 21.10.2020) по справі № 520/8346/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (надалі також - відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просила суд:

- визнати рішення про застосування фінансових санкцій № від 19 травня 2020 року, складеного посадовою особою виконуючим обов`язки начальника Головного Управління Державної податкової служби у Харківській області, Єфремова А.О. протиправним та скасувати його.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовлено.

Позивач не погодилась з рішенням суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, не надано належної оцінки поясненням позивача та наданим позивачем доказам, безпідставно не враховано засвідчені нотаріально пояснення свідка ОСОБА_2 , при цьому враховано пояснення осіб, відібраних працівниками поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Розгляд справи проведено за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи підприємця (серія ВОО №602360) від 22.01.2004 року, видане Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області (а.с. 10).

Відповідно до відомостей, викладених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач є платником єдиного податку (а.с. 11-13). Також, як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, одним із видів діяльності згідно КВЕД 47.11 - є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

07.04.2020 працівниками Балаклійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - Балаклійський ВП ГУНП в Харківській області) було встановлено факт продажу ОСОБА_1 алкогольного напою неповнолітній особі - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у приміщені магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі встановленого порушення на продавця магазину ОСОБА_1 працівниками поліції був складений протокол про адміністративне порушення від 07.04.2020 АПР18 №470939 за порушення ч.2 ст. 156 Кодексу України про адміністративне порушення (далі - КУпАП), а саме: за продаж алкогольного напою особі, яка не досягла 18 років (а.с. 40).

Рішенням ГУ ДПС у Харківській області від 19.05.2020 року № , на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 07.04.2020 року серії АПР18 №470939 Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області встановлено продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років, чим ФОП ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2 ч.1 ст. 15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних навоїв, тютюнових виробів та пального, на підставі чого до ФОП ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 17 закону України Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. (а.с. 37).

Позивач, не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали правоохоронних органів, покладені в основу прийняття спірного рішення про застосування штрафу, в своїй сукупності підтверджують факт реалізації алкогольного напою неповнолітній особі за місцем провадження позивачем господарської діяльності що, в свою чергу, є порушенням підприємцем положень статті 15-3 Закону №481/95-ВР.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі Закон № 481/95-ВР).

За статтею 1 Закону № 481/95-ВР у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземниих суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування;

місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій та/або програмними реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів;

Згідно із статтею 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

При цьому однією з умов отримання ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями (крім столових вин) є наявність зареєстрованого належним чином РРО (книг обліку розрахункових операцій) (ч. 35 ст. 15 Закону № 481/95-ВР).

Відповідно до абзацу підпунтку 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших об`єктах громадського харчування.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 15-3 Закону № 481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особами, які не досягли 18 років.

Згідно із частиною третьою статті 15-3 Закону № 481/95-ВР продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється (частина п`ята статті 15-3 Закону № 481/95-ВР).

У відповідності до частини першої статті 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

За частиною другою статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема у разі порушення вимог статті 15-3цього Закону - 6800 гривень.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України (частина четверта статті 17 Закону № 481/95-ВР).

В силу приписів підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Таким чином, у разі встановлення факту продажу тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, до суб`єкта господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів в розмірі 6800 грн. При цьому, виходячи зі змісту наведених положень законодавства, визначальним для вирішення питання застосування до суб`єкта господарювання фінансових санкцій є саме факт продажу тютюнових виробів неповнолітній особі.

Відповідно до статті 16 Закону № 481/95-ВР контроль за дотриманням цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 (далі Порядок № 790).

Так, пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що до суб`єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених статтею 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року № 265 (далі - Закон № 265) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Статтею 2 Закону № 265 визначено, що розрахунковим документом є документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Із матеріалів справи судом встановлено, що підставою для винесення оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій від 19.05.2020 № 1 слугував протокол про адміністративне правопорушення від 07.04.2020 АПР18 № 470939 Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області, однак в матеріалах адміністративної справи відсутні розрахункові документи ФОП ОСОБА_1 щодо продажу 07.04.2020 алкогольного напою неповнолітній особі ОСОБА_3 .

У постанові від 20.07.2020 року у справі № 820/4881/16 Верховний Суд за аналогічних обставин дійшов висновку, що те, що відсутність розрахункових документів свідчить про відсутність факту продажу алкогольних напоїв.

Крім того, огляд та вилучення у неповнолітньої особи придбаного алкогольного напою не проводились, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, також відсутня фото або відео фіксація такого правопорушення.

Положеннями ст. 73, 74, 76 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Варто зазначити, що єдиними доказами вказаного порушення, на який посилається відповідач, є пояснення неповнолітньої особи - ОСОБА_3 , поясненнях свідків ОСОБА_2 (яка працює фельдшером), ОСОБА_5 (голова Веселівської сільської ради) та пояснення понятих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Разом з тим, жоден із зазначених свідків у поясненнях не вказав про те, що бачив сам факт продажу неповнолітній особі алкогольного напою. Так, відповідно до пояснень гр. ОСОБА_5 , остання дізналася про факт продажу позивачем алкогольного напою неповнолітньому ОСОБА_3 , на прохання його бабусі, з телефонної розмови з гр. ОСОБА_2 , яка, в свою чергу, в поясненнях зазначила про те, що зустрівши неповнолітнього ОСОБА_3 він їй розповів, що йде в магазин за пляшкою вина на прохання бабусі, після чого ОСОБА_2 бачила як ОСОБА_3 зайшов в магазин та вийшов з нього з покупками, в т.ч. пляшкою вина.

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів дійшла висновку про недостатність доказів, які підтверджують факт продажу позивачем 07.04.2020 алкогольного напою особі, яка не досягла 18 років. Встановлені у справі обставини об`єктивно засвідчують факт того, що матеріали, які були підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, є неповними, ґрунтуються виключно на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 07.04.2020 АПР18 № 470939, а відповідачем, в обґрунтування своєї правової позиції по справі не залучено до матеріалів справи інших доказів на підтвердження порушення позивачем положень статті 15-3 Закону № 481/95-ВР.

Зазначене свідчить про відсутність правових підстав для застосування штрафних санкцій до позивача.

Частиною першою-другою статті 77 КАС України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що наявними у матеріалах справи доказами не підтверджено висновок відповідача про порушення позивачем вимог статті 15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що вказує на протиправність прийнятого відповідачем рішення про застосування фінансових санкцій № від 19 травня 2020 року та наявність підстав для його скасування.

За таких обставин, позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 належить задовольнити.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову ФОП ОСОБА_1 ..

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 року по справі № 520/8346/2020 скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області про застосування штрафних санкцій від 19.05.2020 року № , яким застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 09.02.2021 року