Справа № 160/1764/21
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 лютого 2021 року Справа №160/1764/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного лікаря Криворізького медико-діагностичного центру КЗ "Криворізька міська поліклініка №5" ДОР Клітного Олександра Григоровича про визнання протиправною бездіяльності, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2021р. (згідно штемпеля поштового зв`язку) ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного лікаря Криворізького медико-діагностичного центру КЗ "Криворізька міська поліклініка №5" ДОР Клітного Олександра Григоровича та просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилася у неналежному застосуванні управлінської функції, при розгляді заяви позивача від 05.12.2019р. і не підкоренню ч.3 ст.28, ч.1 ст.29 Конституції України, ст.ст. 42, 43 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я";

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилася у не винесенні за результатами розгляду звернення від 05.12.2019р. рішення, постанови, тобто правового акту та у порушенні управлінської функції відповідно до п.18, п.19 ч.1 ст.4 КАС України і ст.ст.3, 19, ч. ст.32, ст.ст. 34,49 Конституції України та зазначити закон вимоги якого порушено ним згідно ст.249 КАС України;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилася у не вжитті заходів для забезпечення права на отримання інформації, у відмові надати пояснення чи мав, має медико-діагностичний центр обладнання для проведення сканування, дослідження гіпофізу після розгляду заяви від 05.12.2019р. до правової позиції ст.ст. 3, 22, ч.3 ст.32, ст.ст.34, 68 Конституції України;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилася у порушенні права на свободу від шкоди, спричиненої неналежним функціонуванням закладу, недбалістю і помилками його, у не вжитті заходів до усунення причин, що породжують подання заяви від 05.12.2019р.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

У відповідності до вимог ч.1 ст.25 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача.

Пунктом 2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Згідно до вимог п.4 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Так, перевіряючи всі вищенаведені обставини, які суд зобов`язаний перевірити під час вирішення питання про відкриття провадження у адміністративній справі, судом встановлено, що у позовній заяві позивач зазначає про місце свого проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 , проте на підтвердження місця проживання (перебування) позивача за наведеною у позові адресою жодних доказів не надано, що унеможливлює перевірку судом дотримання позивачем правил підсудності.

Згідно п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Разом з тим, зі змісту позовної заяви вбачається, що вона взагалі не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, зокрема, щодо бездіяльності відповідача, яка виявилася у не винесенні за результатами розгляду звернення від 05.12.2019р. рішення, постанови, тобто правового акту та у порушенні управлінської функції з урахуванням повноважень відповідача; щодо бездіяльності відповідача, яка виявилася у неналежному застосуванні управлінської функції, при розгляді заяви позивача від 05.12.2019р. і не підкоренню ч.3 ст.28, ч.1 ст.29 Конституції України, ст.ст. 42, 43 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я"; щодо бездіяльності відповідача, яка виявилася у порушенні права на свободу від шкоди, спричиненої неналежним функціонуванням закладу, недбалістю і помилками його, у не вжитті заходів до усунення причин, що породжують подання заяви від 05.12.2019р., в порушення вимог п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, відповідно до ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами ст.4 Закону України Про судовий збір встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання адміністративного позову немайнового характеру фізичною собою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2021р. складає 2270,00 грн.

Тобто, за подання даного позову з вимогою немайнового характеру позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 908,00 грн., виходячи із розрахунку: 2270,00 грн.*0,4.

Одночасно із позовом позивач подав заяву про звільнення його від сплати судового збору, у якій просить звільнити його від сплати судового збору згідно до ч.1, ч.3, ст.8 Закону України "Про судовий збір" посилаючись на те, що його річний дохід не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача.

Так, за приписами ч.1 ст.8 Закону України Про судовий збір встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення позивача сплати судового збору за подання вищевказаного адміністративного позову, суд з урахуванням правових позицій, викладених у постанові Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 23.01.2015р. №2 Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011року №3674-УІ Про судовий збір, а також у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016р. №2 виходить із того, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Так, позивачем на підтвердження скрутного майнового стану та неможливість сплати судового збору на момент подання даного адміністративного позову надано довідку Тернівського управління праці та соціального захисту населення м. Кривий Ріг №911 від 27.01.2021р. про отримання позивачем щомісячної компенсаційної виплати по догляду за особою з інвалідністю І групи за період з січня 2019 року по грудень 2020 року.

Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що компенсаційна виплата по догляду за особою з інвалідністю І групи є єдиним джерелом доходу позивача, в тому числі, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

При цьому, є необґрунтованим посилання позивача на необхідність суду скористатися доступом до єдиного реєстру фізичних осіб з органу доходів і зборів щодо отримання інформації про дохід позивача, оскільки позивачем не надано доказів причин неможливості самостійно надати такі докази та (або) вжиття заходів для отримання таких доказів згідно до вимог ст.80 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням того, що саме на позивача покладено обов`язок довести суду рівень свого майнового стану, який перешкоджає позивачеві сплатити судовий збір за подання позовної заяви, згідно до ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Також, судом враховується і те, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі Креуз проти Польщі право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Наведена правова позиція узгоджується також і з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в його ухвалі від 08.12.2020р. у справі №215/1907/20.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст. 25, 160, 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

За таких обставин, недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду:

- адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням у позові викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, зокрема, щодо бездіяльності відповідача, яка виявилася у не винесенні за результатами розгляду звернення від 05.12.2019р. рішення, постанови, тобто правового акту та у порушенні управлінської функції з урахуванням повноважень відповідача; щодо бездіяльності відповідача, яка виявилася у неналежному застосуванні управлінської функції, при розгляді заяви позивача від 05.12.2019р. і не підкоренню ч.3 ст.28, ч.1 ст.29 Конституції України, ст.ст. 42, 43 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я"; щодо бездіяльності відповідача, яка виявилася у порушенні права на свободу від шкоди, спричиненої неналежним функціонуванням закладу, недбалістю і помилками його, у не вжитті заходів до усунення причин, що породжують подання заяви від 05.12.2019р., у відповідності до вимог п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів на підтвердження місця проживання (перебування) позивача за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням вимог ст.25, п.2 ч.5 ст.160, п.4 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України;

- оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн. за подання даного адміністративного позову з вимогами немайнового характеру до суду фізичною особою у відповідності до вимог ст.4 Закону України Про судовий збір та ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону у відповідності до вимог ст.8 Закону України Про судовий збір, ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.25, п.4 ч.5 ст.160, ч.3 ст.161, ч.1 ст.169, п.4 ч.1 ст.171, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного лікаря Криворізького медико-діагностичного центру КЗ "Криворізька міська поліклініка №5" ДОР Клітного Олександра Григоровича про визнання бездіяльності протиправною - залишити без руху.

Позивачеві у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду, а саме:

- адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням у позові викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, зокрема, щодо бездіяльності відповідача, яка виявилася у не винесенні за результатами розгляду звернення від 05.12.2019р. рішення, постанови, тобто правового акту та у порушенні управлінської функції з урахуванням повноважень відповідача; щодо бездіяльності відповідача, яка виявилася у неналежному застосуванні управлінської функції, при розгляді заяви позивача від 05.12.2019р. і не підкоренню ч.3 ст.28, ч.1 ст.29 Конституції України, ст.ст. 42, 43 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я"; щодо бездіяльності відповідача, яка виявилася у порушенні права на свободу від шкоди, спричиненої неналежним функціонуванням закладу, недбалістю і помилками його, у не вжитті заходів до усунення причин, що породжують подання заяви від 05.12.2019р., у відповідності до вимог п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів на підтвердження місця проживання (перебування) позивача за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням вимог ст.25, п.2 ч.5 ст.160, п.4 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України;

- оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн. за подання даного адміністративного позову з вимогами немайнового характеру до суду фізичною особою у відповідності до вимог ст.4 Закону України Про судовий збір та ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону у відповідності до вимог ст.8 Закону України Про судовий збір, ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Реквізити, на які підлягає сплаті судовий збір: р/р отримувача №UA4004632 ГУК у Дніпропетровській області/Чечелівський район, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва