Справа № 826/820/17
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/820/17 Суддя (судді) першої інстанції: Федорчук А.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Кучми А.Ю., Бєлової Л.В.

за участю секретаря Юрковець А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України в якому просив: визнати недійсним рішення Міністерства юстиції України від 12.08.2016 року №28243/Т-17956/9 повністю; зобов`язати Міністерство юстиції України здійснити перевірку щодо відповідності висновків акту перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_2 №33/10-40 від 04.05.2016 року вимогам чинного законодавства України, для проведення додаткового контролю; зобов`язати Міністерство юстиції України вчинити дії щодо проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства із здійсненням позапланової перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_2 .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Зобов`язано Міністерство юстиції України здійснити повторну перевірку щодо відповідності висновків акту перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_2 №33/10-40 від 04.05.2016 року вимогам чинного законодавства України, для проведення додаткового контролю.

Зобов`язано Міністерство юстиції України вчинити дії щодо проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства із здійсненням позапланової перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_2 .

В решті позовних вимог - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2018 року скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №826/820/17 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2018 року скасовано, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року залишено в силі.

В жовтні 2020 року Міністерство юстиції України звернулося до суду першої інстанції із заявою про роз`яснення судового рішення, у якій просило:

- роз`яснити яким чином необхідно виконати вимоги постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року по справі №826/820/17 щодо зобов`язання Міністерства юстиції України здійснити повторну перевірку щодо відповідності висновків акту перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 04 травня 2016 року №33/10-40 вимогам чинного законодавства України, для проведення додаткового контролю, якщо чинним законодавством з питань банкрутства не передбачено порядку та можливості проведення Міністерством юстиції України перевірок щодо відповідності висновків актів перевірок вимогам законодавства України;

- роз`яснити яким чином необхідно виконати вимоги постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року по справі №826/820/17 щодо зобов`язання Міністерства юстиції України вчинити дії щодо проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства із здійсненням позапланової перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_2 (визначити дії Міністерства юстиції України, спрямовані на проведення заходу контролю, предмет перевірки, період за який необхідно провести перевірку, на підставі яких обставин (питань) необхідно провести перевірку, на якому підприємстві виникає необхідність здійснення додаткового заходу контролю), з огляду на зміни законодавства про банкрутство.

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року в задоволенні заяви Міністерства юстиції України про роз`яснення судового рішення відмовлено. Суд першої інстанції виходив з того, що зміст заяви відповідача свідчить про те, що сам текст рішення є для нього зрозумілим, а незрозумілим є, яким чином має бути виконане рішення, що виходить за межі повноважень суду щодо роз`яснення судового рішення, передбачених ч. 1 ст. 254 КАС України.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та заяву задовольнити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду необхідно залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено.

Виходячи із системного тлумачення положень вказаної статті, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, роз`яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.

Водночас, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Як зазначено у пункті 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» за правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому заява про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового рішення є його неясність, невизначеність, нечіткість за змістом.

Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння були висвітлені ясніше та зрозуміліше.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Аналізуючи зміст положень даної статті, слід зазначити, що роз`яснення судом ухваленого ним рішення має на меті усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення, що в свою чергу перешкоджає його належному виконанню.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь - яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Роз`яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року є чіткою та зрозумілою і не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення слугувало те, що заявник просив роз`яснити не зміст резолютивної частини постанови суду, а порядок її виконання у зв`язку з прийняттям нових змін у законодавстві про банкрутство.

Із змісту заяви про роз`яснення судового рішення вбачається, що відповідачу зрозуміла суть цього рішення, однак, не зрозумілий порядок та механізм його виконання, що виключає можливість його роз`яснення в порядку ст.254 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, адже оскаржувану ухвалу суд першої інстанції постановив з дотриманням норм процесуального права, викладені у скарзі міркування та твердження відповідача не спростовують правильності висновків суду.

Відповідно до вимог ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді А.Ю. Кучма

Л.В. Бєлова

Повний текст постанови складено « 08» лютого 2021 року.