Справа № 826/19585/16
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Кондраток А.В.,

представника позивача Кушніра Ю.З.,

представника третьої особи Бондар Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аве-плаза» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аве-плаза» до Державної фіскальної служби України, Державної казначейської служби України, третя особа Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аве-Плаза» звернулось до суду з позовом про зобов`язання ДФС України скасувати реєстрацію протиправно зареєстрованих від імені ТОВ «Аве-Плаза» податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку на додану вартість 32 520 696,20 грн. та зобов`язати ДФС України та Казначейство відновити на рахунку ТОВ «Аве-Плаза» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму реєстраційного ліміту у розмірі 32 520 696,20 грн., на яку платник податків має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Окружним адміністративним судом міста Києва від 19 грудня 2018 позо задоволено частково.

В подальшому, у зв`язку з тривалим невиконанням в повному обсязі судового рішення, позивачем 17.08.2020 подано до суду першої інстанції заяву про встановлення судового контролю відповідно до ст.382 КАС України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року у задоволені цієї заяви відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що Державна податкова служба України ухиляється від виконання рішення в повному обсязі, незважаючи на вжиття заходів з примусового виконання рішення, що призводить до порушення законних прав та інтересів товариства і, в свою чергу, є підставою для встановлення судового контролю за виконанням рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник заявника вимоги апеляційної скарги підтримав, наполягав на їх задоволенні, в той час, як представник третьої особи проти цього заперечував, просив ухвалу суду залишити без змін.

Належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду представник відповідача до суду не прибув, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, що з`явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.12.2018 судом 05.04.2019 видано виконавчі листи, на підставі яких 10.09.2019 державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року було замінено боржника за виконавчим листом з Держаної фіскальної служби України на Державну податкову службу України про, що державним виконавцем 03.02.2020 винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження.

17.10.2019 постановою державного виконавця Яковенко В.А. накладено штраф на боржника у розмірі 5 100 грн. за невиконання судового рішення та зобов`язано боржника протягом 10 робочих днів виконати судове рішення.

10.12.2019 постановою державного виконавця Яковенко В.А. накладено штраф на боржника у розмірі 10 200 грн. за невиконання судового рішення та зобов`язано боржника протягом 10 робочих днів виконати судове рішення.

27.05.2020 постановою державного виконавця Яковенко В.А. закінчено виконавче провадження на підставі п.11 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Зі змісту даної постанови вбачається, що Державною фіскальною службою України не вжито заходів щодо виконання рішення суду , у зв`язку з чим, 20.03.2020 до Національної поліції України направлено подання (повідомлення) про кримінальне правопорушення щодо порушення кримінального провадження за фактом умисного невиконання посадовими особами Державної фіскальної служби України вимог виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.04.2019.

Відмовляючи у задоволені заяви про встановлення судового контролю, суд першої інстанції виходив з того, що зважаючи на зміст резолютивної частини судового рішення, а також враховуючи, що ухвалою суду від 24.12.2019 замінено боржника, встановлювати судовий контроль недоцільно.

Проте, колегія суддів не може погодитись за таким висновком суду з оглядну на наступне.

Так, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах регулюється статтею 382 КАС України, якою передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу викладених норм убачається, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Так, статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Як вбачається з резолютивної частини рішення Окружного адміністративного суду від 19.12.2018, судом скасовано реєстрацію податкових накладних від 02.07.2016 та від 03.07.2016 на загальну суму 32520696,20 грн в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язано податковий орган виключити з Єдиного реєстру ці податкові накладні та відновити на рахунку позивача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму реєстраційного ліміту у розмірі 32520696,20 грн, яка існувала до реєстрації зазначених податкових накладних.

На виконання судового рішення, державним виконавцем було вжито усіх можливих заходів, проте Державною податковою службою України так і не було виконано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2018 року у повному обсязі.

При цьому, як вбачається з листа від 12.05.2020 ДПС України повідомила представника позивача, що податкові накладні мають в ЄРПН статус «Скасування завершеної реєстрації ПН/РК за рішенням суду, з очікуванням дотримання вимог пунктів 2003, 2009 ст. 200 Податкового кодексу України та зазначено, що всі контрагенти ТОВ «Аве-плаза» по зазначеним накладним не є платниками податку на додану вартість, а отже і відсутня сума ліміту.

Тобто, податковий орган вважає, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.12.2018 виконано у повному обсязі.

Проте колегія суддів з цим не може погодитись, оскільки, як наголошувалось вище, судом зобов`язано Державну фіскальну службу України відновити на рахунку ТОВ «Аве-Плаза» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму реєстраційного ліміту у розмірі 32 520 696, 20 грн., що податковим органом фактично не виконано.

Так, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 звертав увагу, що зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за Кодексом адміністративного судочинства України.

Також, Європейський суд з прав людини у пункті 18 рішення від 12 травня 2011 року у справі Ліпісвіцька проти України (заява N 11944/05) звернув увагу й на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (див. пункт 197 рішення у праві Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy), № 36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (див. пункти 24- 27 рішення від 13 червня 2006 року у справі Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovaki), N 2132/02).

У пункті 25 рішення від 22 лютого 2005 року у справі Шаренок проти України (заява N 35087/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина судового процесу для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (див. п. 34 рішення у справі Бурдов проти Росії , заява № 589498/0).

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком розгляду апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 312, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аве-Плаза» - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року - скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аве-Плаза» про встановлення судового контролю - задовольнити.

Зобов`язати Державну податкову службу України подати до Окружного адміністративного суду міста Києва звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2018 року у справі №826/19585/16 протягом 30 днів.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена і підписана 08.02.2021 року.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Карпушова

А.Г. Степанюк