Справа № 695/3195/19
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 695/3195/19 Суддя (судді) першої інстанції: Степченко М.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 жовтня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Черкаській області Дерев`янко Людмили Василівні, Державної архітектурно-будівельної інспекції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області у вересні 2019 року звернувся представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Пилипенко Р.Б. з позовом до Головного інспектора будівельного нагляду Інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Дерев`янко Л.В., в якому просив суд:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності від 05.03.2019 № 12.

Крім того, у позовній заяві представник позивача просив суд поновити позивачу процесуальний строк на звернення до суду із адміністративним позовом.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що позивач не був присутній в лютому-березні 2019 року при складанні відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення від 20.02.2019 № 9 та оскаржуваної постанови від 05.03.2019 № 12 та відповідно зазначених документів не отримував. Разом з цим, зазначає, що в цей час він перебував за межами України. За наведених обставин, про наявність оскаржуваного рішення відповідача позивачу стало відомо лише 17 вересня 2019 року після ознайомлення його представника - адвоката Пилипенка Р.Б. з матеріалами виконавчого провадження з примусового виконання оскаржуваної постанови відповідача.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 вересня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду Інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності від 05.03.2019р. № 12.

Ухвалою від 11 березня 2020 року до участі у справі в якості співвідповідача було залучено Державну архітектурно-будівельну інспекцію.

01 жовтня 2020 року від відповідача до суду надійшов лист від 30 вересня 2020 року № 19.21-15/83657 в якому останній просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. До листа додано матеріали виконавчого провадження № 49376759.

11 березня 2020 року до початку розгляду справи по суті представником відповідачів було заявлено клопотання про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду в зв`язку з пропущенням позивачем строку звернення до суду.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 жовтня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі ч.4 ст. 123 КАС України.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на обставини аналогічні викладеним у позовній заяві та разом з цим зазначає, що судом першої інстанції не було розглянуто його клопотання про поновлення строку звернення до суду та не прийнято до уваги зазначені ним поважні причини пропуску позивачем відповідного строку на звернення до суду з даним позовом. Наголошує, що відмітка у протоколі про адміністративне правопорушення від 20.02.2019 про отримання представником ОСОБА_1 вказаного документу є сфальсифікованою, оскільки сам позивач не був присутній при оформленні цього протоколу і на той момент не уповноважував жодну особу в порядку ст. 271 КУпАП на супроводження його інтересів у справі про адміністративне правопорушення. Лише у вересні 2019 року, після блокування державним виконавцем карткового рахунку позивач звернувся до адвоката за отриманням правової допомоги та з`ясування підстав проведення відносно нього виконавчих дій.

З огляду на вказані в апеляційній скарзі доводи представник позивача вважає, що судом першої інстанції було безпідставно залишено позовну заяву без розгляду.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Учасники судового процесу, які були належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи явку уповноважених представників до суду не забезпечили.

Водночас, до початку апеляційного розгляду справи представником позивача було подано до суду клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи на іншу дату у зв`язку з його зайнятістю у іншому судовому процесі.

Розглянувши зазначене клопотання апелянта, керуючись приписами п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, ч. 2 ст. 313 КАС України та ч. 5 ст. 286 КАС України, колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи вказані обставини та керуючись приписами п. 2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України колегія суддів ухвалила здійснити апеляційний розгляд справи у порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що приймаючи рішення про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова було винесена відповідачем 05 березня 2019 року та 06 березня 2019 року була отримана уповноваженим представником ОСОБА_1 - Головко М.Є. При цьому, судом першої інстанції зазначено, що обізнаність представника про винесення постанови, свідчить про обізнаність сторони. Позивач не навів доказів, які б спростували зазначену презумпцію, тому строк оскарження постанови слід обчислювати саме з дати її отримання представником. З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач був обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови щодо нього 06 березня 2019 року, проте, до суду з даним позовом звернувся лише 23 вересня 2019 року, тобто з пропуском встановленого ст. 286 КАС України строку на звернення до суду із відповідним позовом. При цьому, на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду стороною позивача не надано доказів щодо обставин, які були об`єктивно непереборними, тому суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Положеннями частини 1 та 2 ст.122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, ст.286 КАС України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Вимогами ч. 2 вказаної норми передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Тобто вказаною нормою імперативно регламентовано, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи у відповідній категорії справ строк обчислюється з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Водночас, положеннями ст. 118 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 05 березня 2019 року головним інспектором будівельного нагляду Інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Дерев`янко Людмилою Василівною винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності №12 відповідно до змісту якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн 00 коп.

Судом також встановлено, що копію зазначеної постанови було отримано ОСОБА_2 06.03.2019, що підтверджується підписом останньої на вказаній постанові.

Також, зі змісту наявного у матеріалах справи листа Виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 17 жовтня 2019 року № 2051 вбачається, що перевірка законності будівництва (реконструкції) нежитлового приміщення, що належить гр. ОСОБА_1 під аптеку по АДРЕСА_1 була проведена 20 лютого 2019 року в присутності ОСОБА_2 (довіреність серія МНО № 141100 від 23.06.2017). Матеріали перевірки вручені гр. ОСОБА_2 під підпис у присутності головного спеціаліста управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин виконавчого комітету Золотоніської міської ради (а.с. 71).

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 23 червня 2017 року позивач довіреністю серії НМО 141100 (яка зареєстрована в реєстрі за № 577) уповноважив ОСОБА_2 управляти (володіти, користуватися, здавати в оренду) належним йому на праві власності нежитловим приміщенням - павільйоном в комплексі акушерсько- гінекологічного відділення Золотоніської центральної районної лікарні, що знаходиться за адресою: м. Золотоноша, вул. Лікарняна, 2, Черкаської обл. - без права відчуження. Для цього позивач надав ОСОБА_2 право, зокрема, представляти його інтереси в будь-яких установах чи підприємствах незалежно від підпорядкування та форми власності, у тому числі в органах місцевого самоврядування, державної влади та управліннях, Державній реєстраційній службі, судових та правоохоронних органах, службі охорони, нотаріальних органах, БТІ, архітектурі, центрі надання адміністративних послуг, земельному відділі, ЦДЗК, банківських установах України тощо, з питань, пов`язаних з управлінням нежитловим приміщенням; отримувати довідки чи інші документи, розписуватися за нього, а також вчиняти всі інші юридично значимі дії, пов`язані з цим дорученням (а.с. 68-69).

У постанові від 26 лютого 2020 року по справі № 164/1546/19 Верховний Суд вказав, що обізнаність представника про винесення постанови, свідчить про обізнаність сторони.

Отже, з огляду на встановлені обставини справи, що підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач був обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови щодо нього 06 березня 2019 року, оскільки уповноважений представник позивача був присутній під час проведення перевірки та отримав матеріали зазначеної перевірки, у тому числі оскаржувану позивачем постанову.

Таким чином, з огляду на те, що позивач був обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови щодо нього 06 березня 2019 року, проте, до суду звернувся з даним позовом лише 23 вересня 2019 року, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем пропущено визначений ч. 2 ст. 286 КАС України строк на звернення до суду з даним позовом.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта про наявність поважних причин для поновлення йому строку на звернення до суду з даним позовом, з огляду на наступне.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Проте, на підтвердження поважності причин пропуску строку апелянтом не зазначено жодних обґрунтованих доводів та не надано суду жодних доказів, які б свідчили про існування об`єктивно непереборних обставин (таких, що не залежали від волевиявлення позивача), що унеможливили його своєчасне звернення до суду з даним позовом.

При цьому, судова колегія зауважує, що відповідно до вимог приписів КАС України саме заявник повинен довести суду наявність відповідних обставин, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Разом з цим, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта, що ОСОБА_2 не уповноваженим представником позивача на представництво його інтересів під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, оскільки вказане спростовується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, копією довіреності від 23 червня 2017 року серії НМО 141100.

Також, колегія суддів вказує про безпідставність доводів апелянта, що судом першої інстанції не розглядалось його клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, оскільки ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 вересня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження

Безпідставними є також доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не було враховано та надано правової оцінки його запереченням проти клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки під час вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду судом першої інстанції було надано належну правову оцінку всім доводам позивача, що були викладені в обґрунтування поважності причин пропуску строку на звернення до суду з даним позовом.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи та прийнято законне і обґрунтоване рішення у відповідності до вимог матеріального та процесуального права.

У свою чергу, доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції та не свідчать про наявність підстав визначених ст. 320 КАС України для скасування судового рішення та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 242-245, 272, 286, 311-313, 315-316, 321-322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 жовтня 2020 р. ззалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович