Справа № 522/449/20
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/449/20
Провадження № 2а/522/48/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.

за участю секретаря судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора поліції роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Донецькій області лейтенанта поліції Токового Андрія Ігоровича, Управління патрульної поліції у Донецькій області про визнання противоправною та скасування постанови від 27.11.2019 року

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2020 року до Приморського районного суду міста Одеси надійшов позов ОСОБА_2 до інспектора поліції роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Донецькій області лейтенанта поліції Токова Андрія Ігоревича, третя особа Управління патрульної поліції у Донецькій області про визнання противоправною та скасування постанови від 27.11.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.11.2019 р. 15 год. 48 хв. інспектором роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Донецької області лейтенантом поліції Токовим А.I. було складено постанову серія ЕАК № 1799297 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за керування транспортним засобом JEEP GRAND CHTROKEE ДНЗ НОМЕР_1 , у місті Маріуполь за адресою проспект Миру (Леніна) б.110А рухався зі швидкістю 73км./г. тому перевищив швидкісний режим у населених пунктах на 23 км./г. Приблизно о 15:48 годині 27.11.2019 року він перебував на парковці магазину АТБ за адресою місто Маріуполь, проспект Миру б.106 і стояв за кілька метрів від автомобіля JEEP GRAND CHEROKKE номер НОМЕР_1 який належить знайомій ОСОБА_3 . Приблизно за кілька хвилин до цього він попрощався з потенційним покупцем на цей автомобіль JEEP номер НОМЕР_1 , який попросив сісти за кермо цього автомобіля і провести тест-драв перед покупкою. У якийсь момент до нього підбігло чотири співробітники поліції і почали хапати за руки з вимогою сісти за кермо цього автомобіля JEEP. Він став обурюватися на їх дії і попросив пояснити причину їх вимоги. Після цього він наполягав на пред`явленні доказів порушення правил дорожнього руху і один із співробітників показав фотографію на якомусь приладі вищевказаного автомобіля з написом на екрані «73км.г». Також попросив показати документи на прилад який вони показували. Поліцейські пред`явили кілька документів (це були лише копії) на прилад TRUKAM LTI20 / 20 TC 000 587. Потім попросив ознайомиться з цим приладом і виявив що опечатаний тільки слот SD карти пам`яті (iнспектор поліції не показав, що на пристрої є відбиток повірочного тавра або пломби. серійний номер приклеєний на звичайний скотч (повинен бути невід`ємною частиною приладу і встановлений виробником). На прохання скласти протокол та запросити свідків, отримав відмову від працівників поліції зі словами, що постанова вже винесено і буде відправлено поштою за адресою прописки.

Виходячи з вищевикладеного, вважає дії працівників поліції протизаконними і необґрунтованими, а також має місце фальсифікація даних, внесених до постанови про адміністративне правопорушення за наступних причин: доказ нібито порушень правил дорожнього руху, а саме «порушення швидкісного режиму в населених пунктах», надано не було; працівники поліції не пояснили, де саме був порушений швидкісний режим; постанова про адміністративне правопорушення має бути винесено на місці самого правопорушення, але адресу вказану в постанові (проспект. Миру б. 110А) знаходиться не на дорозі загального користування, це житловий будинок в житловому кварталі, там проїзною частиною є прибудинкова територія і не зовсім зрозуміло як у дворі житлового будинку могли працівники поліції фіксувати швидкісний режим і тим більше як там можна рухатися на автомобілі зі швидкістю 73км.г.; прилад фіксації швидкісного режиму, не був опломбований належним чином (відсутня пломба або перевірочне клеймо-«Про затвердження Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та оформлення її результатів" № 193 від 08.02.2016 року встановлено, що у разі якщо відбиток повірочного тавра або пломбу пошкоджено або вона відсутня, чи свідоцтво про повірку втрачено, засіб вимірювальної техніки вважається не повіреним»). Отже, показники швидкості руху автомобіля отриманні за допомогою «TruCam LTI 20/20, TC 000 587» не є належним доказом, оскільки пристрій, який здійснював заміри був належним чином не повірений (відсутня пломба або повірочне тавро). В зв`язку з чим вважає, що дана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

11 січня 2020 року матеріали справи отримані суддею та відкрито провадження по справі, встановлено порядок спрощеного провадження із викликом сторін для розгляду справи.

14 лютого 2020 року інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Токовим А.І. надано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що під час несення служби в Центральному районі м. Маріуполя по проспекту Мира, 27.11.2019 року екіпажем "Чайка" за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCamLTI 20/20 серійний номер ТС000587) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу JEEP GRAND CHEROKEE з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 73 (сімдесят три) км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 (двадцять три) км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України, після чого на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" транспортний засіб було зупинено поліцейськими. Вказаний факт підтверджується долученим фото та відео, на якому зафіксовано державний номерний знак вищезазначеного транспортного засобу, що з встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту. Також, позивач визнав свою провину та неодноразово просив поліцейського зробити йому усне зауваження, що підтверджується відеозаписом. В подальшому, розглянувши справу про адміністративне правопорушення було винесено оскаржувану постанову, яка є правомірною та не підлягає скасуванню.

Відповідач у відзиві також на спростування тверджень позивача, розкрив принцип роботи лазерного вимірювача швидкості та правових підстав його застосування. Позивач в позові не надав доказів того, що він не порушував правил дорожнього руху, а тому з огляду на все вищевикладене просили відмовити в задоволенні позову.

02 листопада 2020 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про заміну неналежного відповідача.

05 листопада 2020 року ухвалою суду частково задоволено клопотання позивача ОСОБА_2 про заміну неналежного відповідача та залучення співвідповідача. Залучено співвідповідача Управління патрульної поліції у Донецькій області (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Макара Мазая, 16). Виключено Управління патрульної поліції у Донецькій області з числа третіх осіб.

29 січня 2021 року від представника відповідача Рябко І.В. надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача.

03 лютого 2021 року на електронну адресу суду надійшли додаткові пояснення по справі № 522/449/20.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити повністю, надав пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, про дату час повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.11.2019 року лейтенантом поліції управління патрульної поліції в Донецькій області Токовим А.І. була винесена постанова серії ЕАК №1799297 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно позивача ОСОБА_2 . Як зазначено у вказаній постанові 27.11.2019 року о 15 год. 29 хв. по просп. Леніна (Миру) м. Маріуполь, 110А, водій рухався зі швидкістю 73 км/год, перевищив встановлене обмеження швидкості руху у населеному пункті на 23 км/год. Швидкість руху автомобіля вимірювалась приладом TruCamLTI 20/20 ТС000587. Чим порушив п. 12.4 ПДР України. Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Так, як вбачається з відзиву на позовну заяву, 27.11.2019 року відповідачем відносно позивача складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1799297, так як ОСОБА_2 порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Пункт 12.4 ПДР передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відтак, об`єктивною стороною порушення п. 12.4 ПДР, адміністративна відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, є порушення швидкісного режиму у населених пунктах.

На підтвердження вказаного порушення відповідачем надано фото з приладу TruCam, що є додатком до постанови ЕАК № 1799297 від 27.11.2019 року.

На вказаному фото вбачається автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE та його номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 44).

Таким чином, факт перевищення швидкості було зафіксовано приладом TruCam No: ТС000587 у м. Маріуполь Донецької області по проспекту Миру.

За твердженням позивача, він надавши належний його знайомій автомобіль, під керування потенційному покупцю, після чого позивач поїхав у своїх справах, та зупинивши автомобіль на паркувальному майданчику магазину «АТБ» до нього підійшли поліцейські, з якими відбулось спілкування, в ході якого було складено оскаржувану постанову.

На підтвердження вказаних обставин, позивач надав CD з відеозаписом та копії свого посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 (а.с. 29). Вказане свідчить про достовірність обставин про які зазначає позивач.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова ЕАК № 1799297 складена щодо особи ОСОБА_2 (а.с. 10).

Водночас, жодних доказів того, що саме ОСОБА_2 було допущено перевищення швидкості на автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE, відповідачем до суду не надано, а судом не встановлено.

Окрім того, згідно судової практики за перевищення швидкості, зафіксоване камерами, штраф накладається на власника автомобіля.

Постановою Кабінету Міністрів № 1197 визначено процедуру внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу.

Статтею 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача, відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі, юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні, на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за. якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на зазначене, слідує, що за порушення зафіксоване в автоматичному режимі несе відповідальність власник автомобіля, а за порушення зафіксоване не в автоматичному режимі відповідатиме безпосередньо особа, яка допустила таке порушення.

Якщо ж припустити, що позивачем ОСОБА_2 дійсно було допущено перевищення швидкості та якого в подальшому було притягнуто до адміністративної відповідальності за це порушення, то у відповідача на цей рахунок повинні бути беззаперечні докази.

В той же час, із представлених відповідачем доказів в обґрунтування своєї позиції, а саме відеозаписів та фіксації перевищення швидкості автомобілем JEEP GRAND CHEROKEE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , які були досліджені в судовому засіданні, не вбачається, що безпосередньо ОСОБА_2 порушив швидкісний режим руху. Також, відповідачем не була перевірена версія позивача про керування у момент фіксації порушення сторонньою особою, яка мала намір придбати автомобіль.

Більш того, з наданого відеозапису вбачається спілкування представника відповідача з позивачем на паркувальному майданчику магазину, приблизно через 20 хвилин після ймовірного порушення обмеження швидкості руху ОСОБА_2 .

Тобто, вказаний відеозапис ніяким чином не свідчить про вчинення порушення позивачем, а навпаки підтверджує обставини викладені позивачем у позові про допущені відповідачем порушення процедури притягнення його до адміністративної відповідальності.

Суд також враховує, що п. 3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 р. № 100, встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Така позиція викладена частково в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі № 524/832/17, адміністративне провадження № К/9901/23762/18 (ЄДРСРУ № 83104486), аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду: від 8 лютого 2018 року у справі № 760/3696/16-а (ЄДРСРУ № 72089270), постанові Верховного Суду від 8 лютого 2018 року у справі № 760/3696/16-а (ЄДРСРУ № 72089270), від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17 (ЄДРСРУ № 82707106).

Так, запис вчинюваний співробітниками поліції повинен бути безперервним, проте наданий суду відеозапис такому положенню не відповідає.

Разом з тим, суд погоджується з твердженням позивача в частині того, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення не складено. Крім того, в наказі неправильно вказано місце вчинення правопорушення та не вказані технічні засоби, на які була здійсненна відеофіксація (боді- камера поліцейського),виключає можливість прийняття його як належного доказу у справі. Касаційний суд констатував, що оскільки законом України від 14 липня 2015 року No 596- VII «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері безпеки дорожнього руху» внесено зміни до статті 258 КоАП, зокрема доповнено пунктом 4, з змісту якого випливає, що в разі вчинення адміністративного правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) повинні виноситься на місці скоєння порушення. (Постанова ВСУ по справі 337/3389/16-а).

З врахуванням вищевикладеного, з огляду на те, що відповідачем не надано доказів того, що саме позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, до того ж позивач не є власником транспортного засобу, даних, що автомобіль вибував поза волі власника немає, та доведений факт перевищення встановленої обмеження швидкості автомобілем, суд приходить до висновку, що підстав у відповідача для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності не було.

Крім того, щодо твердження відповідача про те, що позивач визнав свою провину та неодноразово просив поліцейського зробити йому усне зауваження, суд вважає за необхідне зазначити, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. Така позиція викладена у постановіВерховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано суду доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 77 КАС України, суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що постанова серії ЕАК № 1799297 від 27.11.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі є такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю і складу адміністративного правопорушення.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що по справі наявні підстави для задоволення позову ОСОБА_5 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 243-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора поліції роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Донецькій області лейтенанта поліції Токового Андрія Ігоровича, Управління патрульної поліції у Донецькій області про визнання противоправною та скасування постанови від 27.11.2019 року на 11 грудня 2020 року задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК№1799297 від 27.11.2019 року, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_2 , якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. та закрити провадження по справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 09 лютого 2021 року.

Суддя Л.М. Чернявська