Справа № 460/5170/20
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2021 року м. Рівне №460/5170/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доМлинівської селищної ради Рівненської області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується позивач) до Млинівської селищної ради Рівненської області (далі іменується відповідач), в якому позивач просив визнати протиправною бездіяльність Млинівської селищної ради Рівненської області щодо неприйняття рішення про передачу гуртожитку по АДРЕСА_1 у комунальну власність територіальної громади та зобов`язати Млинівську селищну раду розглянути питання про передачу гуртожитку по АДРЕСА_1 у комунальну власність територіальної громади на сесії пленарного засідання Млинівської селищної ради і прийняти рішення про передачу гуртожитку по АДРЕСА_1 у комунальну власність територіальної громади.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 квітня 2020 року позивач звернувся до Млинівської селищної ради з заявою про прийняття у власність Млинівської об`єднаної територіальної громади гуртожитку по АДРЕСА_1 у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». 27.05.2020 року позивач отримав відповідь на заяву, в якій відповідач підтвердив факт не перебування у комунальній власності територіальної громади гуртожитку та не прийняття його у комунальну власність. Позивач вказує, що така бездіяльність відповідача є протиправною, оскільки питання про передачу приміщення у комунальну власність вирішується виключно на пленарному засіданні Млинівської селищної ради, де повинно бути прийняте відповідне рішення. Натомість, ці питання взагалі не виносилися відповідачем на пленарні засідання сесії Млинівської селищної ради, як того вимагає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні"; тому відповідач діяв не в межах своїх повноважень та не в спосіб, що передбачений чинним законодавством України. Просив задовольнити позов повністю.

Ухвалою суду від 21.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.

Відповідачем, у строк встановлений судом, подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що Млинівська селищна рада Рівненської області не може прийняти рішення про передачу гуртожитку у комунальну власність територіальної громади в зв`язку з існуванням ряду факторів, які не залежать від його волі, зокрема таких як: порушення прав та інтересів іншого невизначеного кола власників або користувачів гуртожитку та наявності обтяження на будинок будівлі гуртожитку. Вважає, що за таких обставин він позбавлений в межах повноважень та у спосіб визначений законодавством на даний час прийняти рішення про передачу гуртожитку у власність територіальної громади. Також вказав про невідповідність способу захисту, вибраного позивачем, вимогам ст. 5 КАС України, та необхідність застосування до даних правовідносин іншого способу захисту.

У відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача зокрема зазначає, що відповідачем не вказано які права і інтереси та яких суб`єктів буде порушено у випадку прийняття рішення про передачу об`єкту; тим паче, що мешканці гуртожитку, які тривалий час у ньому проживають, сплачуючи відповідачу комунальні послуги, як ніхто інший зацікавлені у передачі даного будинку у власність громади, так як позбавлені законного права на приватизацію своїх житлових приміщень. Вказує, що на спірну будівлю обтяження було накладено в 2011 році в рамках кримінальних справ, пов`язаних з протиправними діями ліквідатора підприємства. 25.12.2014 року проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи колективного підприємства «Млинівська пересувна механізована колона № 2». Кримінальні справи були завершені і арешт знято. Знаючи про це, відповідач протягом тривалого часу не вживає жодних заходів для того, щоб вирішити питання про встановлення причин продовження існування обтяження та вирішити питання щодо його зняття. Прийняття гуртожитків (як цілісних майнових комплексів) у власність територіальної громади здійснюється згідно Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку». Так, пунктом 1 частини 1 статті 18 даного закону визначено, що саме до компетенції органу місцевого самоврядування віднесено прийняття рішення про прийняття у власність відповідної територіальної громади гуртожитків. Отже, саме орган місцевого самоврядування наділений повноваженнями вирішувати питання передачі, умов передачі і прийняття у комунальну власність гуртожитку. Пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону встановлено, що прийняття гуртожитків у власність територіальної громади здійснюється за рішенням відповідної місцевої ради. З урахуванням вищезазначеного законодавчого регулювання питання передачі у комунальну власність гуртожитків здійснюється виключно органами місцевого самоврядування шляхом прийняття відповідного рішення. Тому посилання відповідача на існування ряду факторів, які не дають змогу вирішити питання про передачу гуртожитку по АДРЕСА_1 , у власність територіальної громади, є не чим іншим як свідомим порушенням Млинівською селищною радою вимог чинного законодавства та свідчить про бездіяльність відповідача у цій сфері правовідносин.

Щодо невідповідності способу захисту, вибраного позивачем, вимогам ст. 5 КАС України, та застосування до даних правовідносин іншого способу захисту представник позивача зазначає наступне.

Пунктом 4 частини 4 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, в т. ч. шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Таким чином, вибраний позивачем спосіб захисту повної мірою відповідає встановленому чинним законодавством права звернення до суду та вибраного способу судового захисту.

Ухвалою суду від 21.09.2020 року відкладено підготовче засідання у справі до 19.10.2020 року.

Ухвалою суду від 19.10.2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 18.11.2020 року.

Ухвалою суду від 28.12.2020 року відкладено розгляд справи на 27.01.2021 року.

В судове засідання призначене на 27.01.2021, учасники справи, яких належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, не прибули та подали клопотання про розгляд справи без їх участі у письмовому провадженні.

Ухвалою суду від 27.01.2021 продовжено розгляд справи № 460/5170/20 у письмовому провадженні.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Так, 16 серпня 1988 року ОСОБА_1 отримала ордер на кімнату АДРЕСА_2 , який в той час належав колективному підприємству «Млинівська пересувна механізована колона № 2». 6 грудня 1988 року вона була прописана в даному гуртожитку, що підтверджується відміткою у паспорті гр. України (розділ: місце проживання). 25.12.2014 року юридична особа «Млинівська пересувна механізована колона № 2» була ліквідована, а гуртожиток, який на той час перебував у її повному господарському віданні, у комунальну власність територіальної громади переданий не був. На сьогоднішній день склалася ситуація, коли гуртожиток не перебуває ні в державній, ні в комунальній, ні в приватній власності, а відповідачем, в порушення вимог чинного законодавства, не прийнято даний об`єкт нерухомості до комунальної власності територіальної громади смт. Млинів. Разом з тим, ОСОБА_1 та інші мешканці гуртожитку постійно сплачують комунальні платежі до Млинівської селищної ради.

30 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Млинівської селищної ради з заявою про прийняття у власність Млинівської об`єднаної територіальної громади гуртожитку по АДРЕСА_1 , у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

27.05.2020 року позивач отримав відповідь в якій відповідач підтвердив факт не перебування у комунальній власності територіальної громади гуртожитку та не прийняття його у комунальну власність.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суду слід зазначити наступне.

Так, відповідно ст. ст. 6, 9 Житлового кодексу Української РСР жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків.

Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів (ст.127 Житлового кодексу Української РСР).

Правові, майнові, економічні, соціальні, організаційні питання щодо особливостей забезпечення реалізації конституційного права на житло громадян, які за відсутності власного житла тривалий час на правових підставах, визначених законом, мешкають у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян або для проживання сімей, жилі приміщення в яких після передачі гуртожитків у власність територіальних громад можуть бути приватизовані відповідно до закону, врегульовано Законом України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" (далі - Закон). Частинами 1 та 3 ст. 1 Закону визначено, що сфера його дії поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. Сфера дії цього Закону поширюється на гуртожитки, які є об`єктами права державної та комунальної власності.

Орган місцевого самоврядування наділений повноваженнями вирішувати питання передачі та умов такої передачі і прийняття у комунальну власність гуртожитку.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону забезпечення реалізації конституційного права на житло мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, здійснюється з дотриманням таких підходів: 1) всі гуртожитки, на які поширюється дія цього Закону, підлягають передачі у власність територіальних громад; 2) передача гуртожитків у власність територіальних громад відповідно до цього Закону здійснюється в порядку та строки, передбачені Загальнодержавною цільовою програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад, затвердженою законом; 3) передача гуртожитків згідно із цим Законом у власність територіальних громад здійснюється відповідно до порядку, передбаченого Законом України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності" та прийнятих відповідно до нього підзаконних актів, з урахуванням особливостей цього Закону; 4) гуртожитки, включені до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), у тому числі ті, що в подальшому були передані до статутних капіталів (фондів) інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб, передаються у власність територіальних громад відповідно до Загальнодержавної цільової програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад з урахуванням особливостей, визначених цим Законом; 5) рішення про передачу гуртожитків, на які поширюється дія цього Закону, у власність територіальних громад приймає орган, уповноважений управляти державним майном, інший орган, якому передано в користування державне майно, або суд.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 14 Закону гуртожитки (як об`єкти нерухомого майна, житлові комплекси та/або їх частини), на які поширюється дія цього Закону, передаються у власність відповідних територіальних громад згідно з цим Законом у порядку та строки, визначені затвердженою законом Загальнодержавною цільовою програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад і повинна бути завершена до кінця 2015 року.

Відповідно до підпункту «а» частини 1 пункту 5 статті 5 Закону після прийняття гуртожитку у власність територіальної громади згідно з цим Законом та відповідно до Загальнодержавної цільової програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад місцева рада приймає на сесії в межах своєї компетенції відповідне рішення щодо подальшого його використання, а саме: залишити житловий комплекс гуртожитку у статусі гуртожитку та дозволити приватизацію його жилих і нежилих приміщень. У такому разі здійснюється приватизація приміщень гуртожитку його законними мешканцями в порядку, передбаченому цим Законом. Відповідач фактично прийняв даний об`єкт нерухомості на свій баланс, що підтверджується стягненням ним з позивача та інших мешканців гуртожитку платежів на рахунки комунального підприємства Млинівської селищної ради.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 18 Закону органи місцевого самоврядування у житловій сфері щодо приватизації громадянами житла у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону приймають рішення про прийняття у власність відповідної територіальної громади гуртожитків (майнових комплексів) відповідно до цього Закону.

Громадяни, які на законних підставах проживають у гуртожитках державної форми власності, гуртожитках, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), набувають право на приватизацію житлових приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади ( ч. 2 ст. 4 Закону).

Статтею 1 Закону передбачено, що дія цього закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п`яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитку та фактично проживають у них. Доказом на підтвердження проживання у гуртожитку на правових підставах більше 5 років є ордер, виданий згідно із статтею 129 Житлового кодексу Української РСР.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Конституції України та ст. 71 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Відповідно до п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції пленарних засідань сільської, селищної, міської ради належить прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об`єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Наведена правова норма визначає, що питання про передачу приміщення у комунальну власність вирішується виключно на пленарному засіданні Млинівської селищної ради, де повинно бути прийняте відповідне рішення.

Натомість, ці питання взагалі не вносилися на пленарні засідання сесії Млинівської селищної ради, як це вимагає закон.

З урахуванням викладеного, заяву про передачу приміщення у комунальну власність, з якою звернувся позивач до відповідача має бути розглянуто виключно на пленарному засіданні та прийнято відповідне рішення, а тому відповідач відмовляючи позивачу листом діяв не в межах своїх повноважень та не в спосіб, що передбачений законами України.

Дана правова позиція закріплена в ухвалі ВАСУ від 22.05.2014 у справі К/800/10733/13.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У відзиві на позовну заяву відповідач визнав, що прийняття гуртожитків у власність територіальної громади здійснюється згідно Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку», статтею 18 якого передбачено, що саме до компетенції органу місцевого самоврядування віднесено прийняття рішення про прийняття у власність відповідної територіальної громади гуртожитків. Отже, саме орган місцевого самоврядування наділений повноваженнями вирішувати питання передачі, умов передачі і прийняття у комунальну власність гуртожитку. Пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону встановлено, що прийняття гуртожитків у власність територіальної громади здійснюється за рішенням відповідної місцевої ради. З урахуванням вищезазначеного законодавчого регулювання питання передачі у комунальну власність гуртожитків здійснюється виключно органами місцевого самоврядування шляхом прийняття відповідного рішення.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування та не підтвердив правомірності відмови у прийнятті рішення про передачу у комунальну власність територіальної громади гуртожитку по АДРЕСА_1 . Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що бездіяльність відповідача, яка полягає у неприйнятті рішення про передачу у комунальну власність громади гуртожитку не ґрунтується на матеріальному законі, є необґрунтованою, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а також непропорційною, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача, а відтак є протиправною.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права, суд враховує, що завдання адміністративного судочинства полягає в гарантуванні ефективного захисту порушених прав осіб, що звертаються до суду за захистом цих прав, з урахуванням принципу розподілу влади, яким на адміністративний суд покладено обов`язок контролю легальності дій та рішень суб`єктів владних повноважень, які мають діяти у визначених законом межах та на власний розсуд при виборі одного законного рішення із кількох можливих варіантів.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

За наведеного вище, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у наступній редакції, а саме:

"Визнати протиправною бездіяльність Млинівської селищної ради Рівненської області щодо неприйняття рішення про передачу гуртожитку по АДРЕСА_1 у комунальну власність територіальної громади.

Зобов`язати Млинівську селищну раду Рівненської області (35100, смт. Млинів, Рівненської області, вул. С. Бандери, 1, ) розглянути питання про передачу гуртожитку по АДРЕСА_1 у комунальну власність територіальної громади на сесії пленарного засідання Млинівської селищної ради.".

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як встановлено судом з матеріалів справи, позивачем за подання даного адміністративного позову сплачено судового збору в сумі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією від 14.07.2020 № 11.

Отже, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Млинівської селищної ради Рівненської області судові витрати у розмірі 840,80 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Млинівської селищної ради Рівненської області (35100, смт. Млинів, Рівненської області, вул. С. Бандери, 1, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій, задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Млинівської селищної ради Рівненської області щодо неприйняття рішення про передачу гуртожитку по АДРЕСА_1 у комунальну власність територіальної громади.

Зобов`язати Млинівську селищну раду Рівненської області (35100, смт. Млинів, Рівненської області, вул. С. Бандери, 1, ) розглянути питання про передачу гуртожитку по АДРЕСА_1 у комунальну власність територіальної громади на сесії пленарного засідання Млинівської селищної ради.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Млинівської селищної ради Рівненської області (35100, смт. Млинів, Рівненської області, вул. С. Бандери, 1, ) судові витрати у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 08 лютого 2021 року.

Суддя Д.П. Зозуля