Справа № 160/16370/20
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
09 грудня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області; третя особа-1: Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля"; третя особа-2: Первинна профспілкова організація Виробничого структурного підрозділу Шахта "Дніпровська" ВАТ "Павлоградвугілля" Обласного об`єднання Незалежних профспілок гірників України Західного Донбасу, в якій позивач просить визнати дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні фінансування третьої особи-1: Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" в розмірі 12 470,60 грн. для надання ОСОБА_1 матеріального забезпечення - допомоги по тимчасовій непрацездатності по лікарняному листку серія АДЮ №582924 за період з 26.04.2020 року по 30.04.2020 року та по лікарняному листку серія АДЮ №583054 за період з 10.05.2020 року по 14.05.2020 року протиправними; зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області здійснити фінансування третьої особи-1: Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" в розмірі 12 470,60 грн. для надання ОСОБА_1 матеріального забезпечення - допомоги по тимчасовій непрацездатності по лікарняному листку серія АДЮ №582924 за період з 26.04.2020 року по 30.04.2020 року та по лікарняному листку серія АДЮ №583054 за період з 10.05.2020 року по 14.05.2020 року.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
ОСОБА_1 працює машиністом гірничих виїмкових машин 6 розряду підземним дільниці з видобутку вугілля з повним робочим днем у шахті у Виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».
Наказом Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 15.04.2020 р. № 2888 з 20.04.2020 р. по 15.05.2020 р. оголошено простій цього підприємства з оплатою праці працівників, що знаходяться в простої, в розмірі не нижче тарифної ставки (окладу), як передбачено ч.1 ст34, ч.1 ст.113 КЗпП України.
Позивач зазначає, що в період часу з 21.04.2020 р. по 30.04.2020 р. та з 05.05.2020 р. по 14.05.2020 р. останній перебував у тимчасовій непрацездатності у зв`язку із загальним захворюванням.
Комісією із соціального страхування роботодавця було прийняте рішення призначити ОСОБА_1 матеріальне забезпечення по вказаному листу непрацездатності, що підтверджується копією протоколу № 98 від 05.10.2020 р., як передбачено абз.1 п.2 Порядку фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 року № 12.
Відповідно до розрахунку заробітної плати сума нарахованої допомоги з тимчасової непрацездатності склала по першому лікарняному листку серія АДЮ № 582924 за перші 5 календарних днів за рахунок третьої особи ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в розмірі 6266,35 грн., за рахунок відповідача: за наступні 5 календарних днів в розмірі 6266,35 грн.
Відповідно до розрахунку заробітної плати сума нарахованої допомоги з тимчасової непрацездатності склала по другому лікарняному листку серія АДЮ № 583054 за перші 5 календарних днів за рахунок третьої особи ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в розмірі 6204,25 грн., за рахунок відповідача: за наступні 5 календарних днів в розмірі 6204,25 грн.
Заява-розрахунок була передана роботодавцем на розгляд відповідача через програму МЕДОК, як того вимагає положення абз.2 п.2 Порядку фінансування.
19.10.2020 р. роботодавцем отримана квитанція від відповідача про не прийняття заяви-розрахунку з позначкою «Допомога по тимчасовій непрацездатності за календарні дні тимчасової непрацездатності, які збігаються з календарними днями перебування працівника в простої, за рахунок фонду не надається, оскільки суперечить нормам ч.1 ст.22 Закону України 1105., що підтверджується квитанцією № 3 від 24.06.2020 р.
Отже, відповідач, як страховик безпідставно відмовив третій особі, як страхувальнику у фінансуванні для надання позивачу матеріального забезпечення - допомоги по тимчасовій непрацездатності за 14 календарних днів в розмірі 12 470,60 грн. за період з 26.04.2020 року по 30.04.2020 року та по лікарняному листку серія АДЮ №583054 за період з 10.05.2020 року по 14.05.2020 року.
Відповідно до частини першої ст. 22 Закону №1105 допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати, у разі настання в неї страхового випадку.
Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
В період з 20.04.2020 р. по 15.05.2020 р. на позивача поширювався режим простою, про підтверджується копією наданого наказу наказу ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ВАТ «Павлоградвугілля» від 15.04.2020 р. №2888.
Статтею 34 Кодексу законів про працю України визначено, що простій - це призупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.
Статтею 113 КЗпП України передбачено, що час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток.
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про оплату праці» (далі -Закон №108) та ст. 94 КЗп, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. В той же час, згідно статті 12 Закону № 108. оплата за час простою відноситься до інших норм і гарантій в оплаті праці.
На виконання статті 34 та абзацу четвертого частини третьої статті 42 Закону №1105 постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 №12 затверджено «Порядок фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України» (набрав чинності 01.10.2018, далі - Порядок №12), згідно з яким підставою для фінансування страхувальників робочими органами виконавчої дирекції Фонду або їх відділеннями є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення та окремих виплат потерпілим на виробництві за їх видами (пункт 4).
За умовами пункту 7 Порядку №12 інформація, внесена страхувальником до заяви-розрахунку, повинна повністю відповідати документам, на підставі яких здійснено призначення матеріального забезпечення та окремі виплати потерпілим на виробництві (членам їх сімей), та бути відображеною в реєстрах бухгалтерського обліку. Відповідальність за достовірність даних, наведених у заяві-розрахунку, несе страхувальник.
Як зазначає представник відповідача, посилання позивача на «Порядок фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності», затверджений постановою від 22 жовтня 2020 р., є безпідставним, оскільки Порядка, затвердженого постановою №26 від 22 жовтня 2010 р. не має, а Порядок, затверджений постановою №26 від 22 грудня 2010 р., який діяв до набрання чинності Порядку №12 визнано таким, що втратив чинність.
До Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області (далі - Павлоградське відділення) 16.10.2020 р. від третьої особи - страхувальника ПрАТ «ДТБК Павлоградвугілля» надійшла заява-розрахунок за номером 003222 про здійснення фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованим особам, але з огляду на вищенаведене, 19.10.2020 р. Павлоградським відділенням відхилено заяву-розрахунок однією з причин - включення до неї листків непрацездатності працівників підприємства з періодом непрацездатності, що збігається з періодом простою підприємства. При цьому, ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» не підтверджено факт виходу таких працівників на роботу у період простою.
Після цього, для фінансування та надання матеріального забезпечення за рахунок Фонду соціального страхування України ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» повторно надіслані зави-розрахунку без урахування працівників, на ті дні непрацездатності, що тривали після закінчення простою підприємства.
Враховуючи позицію Міністерства соціальної політики України, яка викладена в листі від 31.07.2015 р. №445/18/99-15, для працівників підприємства, яким на час простою визначено спеціальний графік виходу на роботу або передбачено необхідність виходу на роботу на певний період, допомога по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду надається на загальних підставах за календарні дні його тимчасової непрацездатності. Вказана позиція також підтверджена листом від 20.10.2020 р. № 010-4474 Міністерства соціальної політики України, направленим на адресу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України.
За висновками норм КЗпП України, не передбачено втрату права працівника, який відповідно до наказу роботодавця знаходиться в простої, на отримання від роботодавця гарантованої виплати, передбаченої статтею 113 КЗпП, у випадку його захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, що співпали з періодом простою (при цьому не передбачений вихід на роботу), працівник повинен отримати виплату з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого розряду (окладу). Так, як у цей період не відбувається факт втрати заробітної плані, допомога по тимчасовій непрацездатності за календарні дні тимчасової непрацездатності (у даному випадку з 21.04.2020 по 30.04.2020 та з 05.05.2020 по 14.05.2020), які збігаються з календарними днями перебування підприємства в простої (при цьому не передбачений вихід на роботу працівника), за рахунок коштів Фонду не надається, оскільки це буде суперечити нормам частини першої статті 22 Закону № 1105.
Зазначимо, що Павлоградським відділенням неодноразово надавалась інформація до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» щодо призначення та виплати матеріального забезпечення під час простою підприємства, а також оплати днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування України за період непрацездатності, яка припадає на час простою не з вини працівника (якщо не передбачений вихід працівника на роботу) та триває після його закінчення, а саме про необхідність призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованим особам за календарні дні. починаючи з 16 травня 2020 року на умовах, визначених статтею 22 Закону № 1105 та вжиття заходів для забезпечення прав застрахованих осіб на своєчасне отримання матеріального забезпечення за рахунок кошті в Фонду соціального страхування України.
Представник відповідача зазначає, що крім обов`язку оплати результату праці робітника, існують також інші зобов`язання роботодавця матеріального змісту.
Працівників не позбавлено права на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з тимчасовою втратою працездатністю на період простою підприємства, за умови, виробничої необхідності та обов`язкової присутності або виходу на роботу таких працівників, що повинно бути оформлено відповідним наказом по підприємству.
Враховуючи норми діючого законодавства про соціальне страхування в сукупності, представник відповідача зазначає, що Павлоградським відділенням відхилено заяву-розрахунок ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», яка надійшла 16.10.2020 р. у звязку з відсутністю правових підстав для її фінансування.
Правомірність дій відповідача підтверджено актом перевірки додержання законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування Павлоградським відділенням управління №45/4.5-2 від 23.10.2020 р., яким порушень з боку Павлоградського відділення при відмові в фінансуванні страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів Фонду, що містять листки непрацездатності за час простою підприємства не встановлено.
На підставі викладеного вище, та з урахуванням відповідних норм чинного пенсійного законодавства, представник відповідача просить суд у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься довідка від 04.02.2021 р. №22, складена начальником відділу управління персоналом А.В. Шевченко, в тексті якої зазначено, що суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 в період з, а саме: 21.12.2020 р. по 24.12.2020 р.: 28.12.2020 р. по 31.12.2020 р.; 04.01.2021 р. по 06.01.2021 р.; 11.01.2021 р. по 16.01.2021 р.; 18.01.2021 р. по 22.01.2021 р.; 25.01.2021 р. по 29.01.2021 р.; 01.02.2021 р. по 05.02.2021 р. перебувала у щорічній відпустці та відпустці за власний рахунок.
Отже, рішення у даній адміністративній справі, з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 р., зі змінами, якою визначено, що на усій території України з 12 березня по 28.02.2021 р. було встановлено карантин, та враховуючи п.3 Розділу VI «Прикінцеві положення», яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), приймається 10.02.2021 р.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , копія якого міститься в матеріалах справи.
В матеріалах справи міститься копія трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , якою визначено трудовий шлях останнього.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач - ОСОБА_1 працює машиністом гірничих виїмкових машин 6 розряду підземним дільниці з видобутку вугілля з повним робочим днем у шахті у Виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», що підтверджується відповідним записом, внесеним до трудової книжки останнього, копія якої міститься в матеріалах справи.
Наказом Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 15.04.2020 р. № 2888 оголошено простій з 20.04.2020 р. до 15.05.2020 р. для працівників департаментів, відділів, дільниць, цехів Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Дніпровське».
Працівникам, які перебувають у простої, дозволено не знаходитись в період простою за місцем роботи протягом всього робочого дня (зміни); встановлено, що оплату працівникам, які перебувають у простої, нараховувати у відповідності з положенням Колективного договору та Галузевої угоди, у розмірі не нижче тарифної ставки (окладу).
В період часу, а саме: з 21.04.2020 р. по 30.04.2020 р. та з 05.05.2020 р. по 14.05.2020 р. ОСОБА_1 перебував у тимчасовій непрацездатності у зв`язку із загальним захворюванням, що підтверджується відповідними листками непрацездатності, а саме: листком непрацездатності АДЮ №582924; листком непрацездатності АДЮ №583054, копії яких містяться в матеріалах справи.
Наведені вище листки непрацездатності, а саме: листок непрацездатності АДЮ №582924; листок непрацездатності АДЮ №583054 був наданий в комісію із соціального страхування Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Дніпровське».
05.10.2020 р. комісією було прийняте рішення призначити позивачу матеріальне забезпечення по вказаним вище листкам непрацездатності, яке оформлене протоколом засідання комісії із соціального страхування від 05.10.2020 р. №98.
Відповідно до наведеного вище протоколу від 05.10.2020 р. №98, кількість днів, що підлягає оплаті за рахунок коштів Фонду складає 10 днів.
Відповідно до розрахунку заробітної плати сума нарахованої допомоги з тимчасової непрацездатності склала по першому лікарняному листку серія АДЮ № 582924 за перші 5 календарних днів за рахунок третьої особи ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в розмірі - 6266,35 грн., за рахунок Фонду: за наступні 5 календарних днів в розмірі - 6266,35 грн.
Відповідно до розрахунку заробітної плати сума нарахованої допомоги з тимчасової непрацездатності склала по другому лікарняному листку серія АДЮ № 583054 за перші 5 календарних днів за рахунок третьої особи ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в розмірі - 6204,25 грн., за рахунок Фонду: за наступні 5 календарних днів в розмірі - 6204,25 грн.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Так, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з положеннями ст. 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до ст.ст. 21, 22 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: основи соціального захисту.
Конституційне поняття «Закон України», на відміну від поняття «законодавство України», не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.
У відповідності до вимог статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Враховуючи загальні принципи міжнародного права, викладені у наведених вище рішеннях Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах позивач не може бути позбавленим права на отримання пенсії у зв`язку з отриманням певної інформації від відповідних органів влади.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року № 1105 (далі - Закон № 1105).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 Закону №1105 за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг, зокрема, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною).
Пунктом 1 частини 1 статті 22 Закону №1105 передбачено, що допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу) у разі настання в неї одного з таких страхових випадків, зокрема, тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві.
Відповідно до ч.3 статті 30 Закону №1105 рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб).
Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.
Відповідно до ч.1 ст. 31 Закону №1105 підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.
Тобто, для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності єдиною і необхідною умовою, що підтверджує юридичний факт наявності права на її отримання, є належним чином виданий та оформлений листок непрацездатності.
Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.
Порядок оформлення і видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, регламентується Наказом Міністерства охорони здоров`я від 09 квітня 2008 року №189 Про затвердження Положення про експертизу тимчасової непрацездатності (далі - Порядок № 189).
Відповідно до пунктом 3.2 Порядку № 189 організація експертизи тимчасової непрацездатності здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства, у тому числі Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ України від 13 листопада 2011 року №455 та Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом МОЗ України від 03 листопада 2004 року № 532/274/136-ос/1406.
Пунктом 1 статті 23 Закону № 1105 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що допомога по тимчасовій непрацездатності не надається:
1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину;
2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби;
3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи;
4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду;
5) у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням;
6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням.
Відповідно до ч.2 ст.3 Закону № 1105 статті застраховані особи, які в період отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності порушують режим, встановлений для них лікарем, або не з`являються без поважних причин у призначений строк на медичний огляд, у тому числі на лікарсько-консультативну комісію (ЛКК) чи медико-соціальну експертну комісію (МСЕК), втрачають право на цю допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності.
Відтак, наведена стаття містить вичерпний перелік підстав при яких матеріальна допомога не призначається, і розширеному тлумаченню не підлягає, а період простою підприємства не належить до такого переліку підстав.
Відповідно до приписів норм Закону №1105 зазначено, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.
Порядок і умови видачі листка непрацездатності визначає Інструкція про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджена наказом МОЗ України від 13.11.2001 року № 455, яка не містить положення згідно з яким листок непрацездатності не видається у період простою підприємства.
З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що під час простою підприємства не з вини працівника допомога по тимчасовій непрацездатності має надаватись працівнику на загальних підставах.
При цьому суд зазначає, що листом Міністерства соціальної політики України від 23.06.2020 р. N 6387/0/290-20/45 «Щодо виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності під час запровадження простою на підприємстві» визначено наступне.
Статтею 34 Кодексу законів про працю України визначено, що простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.
Час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу) (абзац перший статті 113 Кодексу законів про працю України).
Умови надання допомоги по тимчасовій непрацездатності визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон).
Відповідно до ст. 22 Закону допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати у разі настання в неї страхового випадку.
Разом з тим Законом встановлено підстави для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності, зокрема, статтею 23 Закону визначено, що допомога по тимчасовій непрацездатності не надається:
у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину;
у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби;
за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи;
за час примусового лікування, призначеного за постановою суду; у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням;
за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням.
Отже, період простою підприємства не належить до переліку підстав для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності, встановлених статтею 23 Закону.
Підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності (стаття 31 Закону).
Порядок і умови видачі листка непрацездатності визначає Інструкція про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001 р. N 455, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 04.12.2001 р. за N 1005/6196 (зі змінами), яка не містить положення, згідно з яким листок непрацездатності не видається у період простою підприємства.
Виходячи із зазначеного, на думку Управління, під час простою підприємства не з вини працівника допомога по тимчасовій непрацездатності має надаватися працівнику на загальних підставах.
При цьому розрахунок середньої заробітної плати для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 р. N 1266 (зі змінами).
Здійснивши системний аналіз як зазначених вище норм чинного законодавства, так і доводів сторін, викладених в позовній заяві та відзиві на позовну заяву суд прийшов до висновку, що відповідачем не може бути відмовлено у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованим особам у випадах, інших, аніж передбачені ст. 23 Закону №1105, зокрема, з посиланням на обставини простою підприємства на якому працює така особа.
Судом встановлено, що листки непрацездатності, а саме: листок непрацездатності АДЮ №582924; листок непрацездатності АДЮ №583054 видані на підставі та у відповідності до приписів законодавства. Будь-яких помилок, виправлень, відсутності реквізитів, визначених вищенаведеними інструкціями, такий листок не містить. Це підтверджується і тим фактом, що при прийнятті вказаного листка непрацездатності відповідачем не наведено будь-яких недоліків в оформлені відповідного документа на отримання матеріальної допомоги. Вказана обставина не є спірною і не заперечується відповідачем.
Причиною не призначення допомоги позивачу, як зазначає відповідач і підтверджується матеріалами справи, є період перебування останнього на лікарняному у період простою Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».
Водночас суд зазначає, що відповідачем під час судового розгляду справи не надано доказів того, що листки непрацездатності, а саме: листок непрацездатності АДЮ №582924; листок непрацездатності АДЮ №583054, видані із порушеннями або є недійсними.
При цьому, відповідачем не може бути відмовлено у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованих особам у випадах, інших, ніж передбачені ст. 23 Закону №1105.
На підставі викладеного вище, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області у спірних правовідносинах є належним суб`єктом звернення, ураховуючи, що оскарженими діями відповідача порушено права та охоронювані законом інтереси саме позивача, як застрахованої особи - робітника Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", а не самого підприємства.
З аналізу чинного законодавства та фактичних обставин справи, суд прийшов до висновку про визнання дій Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні фінансування третьої особи-1: Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" в розмірі 12 470,60 грн. для надання ОСОБА_1 матеріального забезпечення - допомоги по тимчасовій непрацездатності по лікарняному листку серія АДЮ №582924 за період з 26.04.2020 року по 30.04.2020 року та по лікарняному листку серія АДЮ №583054 за період з 10.05.2020 року по 14.05.2020 року протиправними.
Відтак, встановивши та підтвердивши матеріалами справи протиправний характер дій суб`єкта владних повноважень, суд приходить до висновку, що належним та допустимим засобом щодо поновлення порушеного права буде зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області здійснити фінансування третьої особи-1: Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" в розмірі 12 470,60 грн. для надання ОСОБА_1 матеріального забезпечення - допомоги по тимчасовій непрацездатності по лікарняному листку серія АДЮ №582924 за період з 26.04.2020 року по 30.04.2020 року та по лікарняному листку серія АДЮ №583054 за період з 10.05.2020 року по 14.05.2020 року.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Як передбачено ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Окрім того, і за приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.
Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.
Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" констатував: " 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до квитанції № 29772045 від 04.12.2020 р. за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.),який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні фінансування третьої особи-1: Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" в розмірі 12 470,60 грн. для надання ОСОБА_1 матеріального забезпечення - допомоги по тимчасовій непрацездатності по лікарняному листку серія АДЮ №582924 за період з 26.04.2020 року по 30.04.2020 року та по лікарняному листку серія АДЮ №583054 за період з 10.05.2020 року по 14.05.2020 року протиправними.
Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області здійснити фінансування третьої особи-1: Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" в розмірі 12 470,60 грн. для надання ОСОБА_1 матеріального забезпечення - допомоги по тимчасовій непрацездатності по лікарняному листку серія АДЮ №582924 за період з 26.04.2020 року по 30.04.2020 року та по лікарняному листку серія АДЮ №583054 за період з 10.05.2020 року по 14.05.2020 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання даної позовної заяви у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.),
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова