Справа № 520/5175/20
Суддя: Калиновська Л. В.
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №520/5175/20
провадження №2-а/619/4/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2021 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Калиновської Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Булах С.М.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Качуренко Ю.Ю.,

представника позивача: Мирошник Ю.В.,

третьої особи: Скиба Є.К. ,

представника третьої особи: ОСОБА_4. - Шафоростова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду міста Дергачі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області, треті особи - ОСОБА_4 , заступник начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Харківській області ДПП капітан поліції Скиба Євгена Костянтиновича про визнання протиправною бездіяльність суб?єкта владних повноважень, зобов?язання вчинити дію, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, який в подальшому нею був уточнений, в остаточній редакції позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача - Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області, щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_4 , за порушення останньою 22.12.2019 року у м. Харків на перехресті вулиць Новгородська та Проспекту Науки, розділу 12 (п.12.4) Правил Дорожнього Руху внаслідок чого, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі позивача; зобов`язати відповідача - Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області вчинити дію щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_4 ; стягнути з відповідача - Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області, на користь позивача в якості відшкодування моральної шкоди грошову компенсацію - у розмірі 15 000 гривень; витрати пов`язані з розглядом справи покласти на відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 22.12.2019 року у м. Харків на перехресті вулиць Новгородська та Проспекту Науки o 11 годині сталася дорожньо-транспортна пригода. При проїзді перехрестя транспортний засіб позивача, Volkswagen Polo Sedan, НОМЕР_1 вдарила у правий бік ОСОБА_4 , яка керувала автомобілем Lexus, НОМЕР_2 . Матеріали даного ДТП були передані до відповідача - Управління патрульної поліції в Харківській області і передані на розгляд до заступника начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Харківській області ДПП капітану поліції Скиба Е.К . Через три дні після ДТП ОСОБА_1 через адвоката Сорока О.О. було передано уповноваженій особі відповідача - відеозапис аварії, інформація з Харків-сигналу щодо роботи світлофорів. Тобто у розпорядженні відповідача були письмові пояснення ОСОБА_4 , від 22.12. 2019 року, де вона особисто визнає, що їхала з підвищеною швидкістю - 55 км/г, замість дозволених 50 км. Особливо це небезпечно у зимню пору року, про що свідчать пояснення ОСОБА_4 , які були долучені до матеріалів зазначеного адміністративного провадження. Таким чином уповноважена особа відповідача у справі, мала необхідну інформацію щодо даної ДТП для того, щоб здійснити повне, всебічне, та об`єктивне розслідування справи. На підставі розгляду вищезазначеного адміністративного матеріалу, щодо позивача було складено адміністративний протокол за ознаками правопорушення в сфері безпеці дорожнього руху, зазначений протокол було направлено до суду - та розглянуто, про що свідчить копія постанови суду від 11.03.2020 у справі 638/1375/20, яка додається, постанова не вступила в закону силу, так як переглядається в апеляційному порядку. Проте, дій направлених на притягнення до визначеної законом відповідальності до іншого учасника ДТП, в діях якого вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, уповноваженою особою відповідача вчинено не було.

Позивач вказує, що бездіяльність відповідача полягає у наступному: не надання належної оцінки поясненням ОСОБА_4 від 22.12.2019, де вона особисто визнає факт застосованого останньою відповідного швидкісного режиму, а саме - 55 км/ч у зимову пору року в межах міста Харків, що є порушенням останньою приписів 12 Правил Дорожнього Руху.; не надання належної оцінки порушенням з боку ОСОБА_4 , вимог дорожніх знаків, які розташовані за місцем її руху (1.39. та 7.21.1.) та які попереджають про аварійно-небезпечну ділянку та необхідність збавити швидкість від дозволеної законом (тобто, від 50 км/ч); не надання належної оцінки відеозапису, з якого вбачається, що ОСОБА_4 не гальмує та при наближення до перехрестя, а навпаки, збільшує швидкість до самого зіткнення; не складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП на ОСОБА_4 . Позивач зазначає, що в даній ситуації вона вимушена була самостійно збирати докази, які б підтверджували вину ОСОБА_4 за ст.124 КУпАП, а саме: 11.09.2020 року вона звернулась до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. Проф. М. С. Бокаріуса для проведення комплексного авто технічного, фототехнічного, експертного дослідження та експертного дослідження відео, звукозапису № 15575/16574/16575/16576, результати якої отримала 24.11.2020. При розгляді справи про адміністративне правопорушення у Дзержинському районному суді м. Харкова, ОСОБА_1 06.03.2020 було надано клопотання про призначення автотехнічної експертизи, у якому було відмовлено без будь - яких мотивів та пояснень.

Також позивач ОСОБА_1 вказала, що вона страждає внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, проти неї вчинено фактично дискримінаційні дії з боку уповноважених осіб державного, спеціального (правоохоронного) органу. І все це наносить шкоду її фізичному здоров`ю, моральному стану, забирає час та кошти, внаслідок чого порушено звичайний ритм її життя. Погіршився стан здоров`я, у зв`язку з чим вона перебувала у стаціонарі Міської студентської лікарні м. Харкова з 2.03.2019 по 11.03.2020. Нанесену моральну шкоду позивач оцінює в 15000 грн.

ОСОБА_1 разом з представниками Качуренко Ю.Ю. та Мирошник Ю.В. , в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області в судове засідання не з?явився, повідомлявся своєчасно та належним чином.

Представник третьої особи, ОСОБА_4 - Шафоростов В.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення прозову та просив суд відмовити у його задоволенні. Надав письмові пояснення, відповідно до який зазначив, що 22.12.2019 позивач керуючи своїм автомобілем здійснила проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем третьої особи ОСОБА_4 , що спричинило пошкодження транспортних засобів та завдало майнової шкоди третій особі ОСОБА_4 . Також зазначив, що відповідачем виконано повністю усі обов`язкові дії та необхідні заходи по встановленню обставин ДТП у відповідності з КУпАП та Інструкцією, в зв?язку з чим відсутні правові підстави для визнання бездіяльності відповідача. А позовна вимога про зобов`язання відповідача скласти протокол на третю особу з вже наперед визначеною кваліфікацією не підлягає задоволенню через сплив строків давності та є втручанням у виключні повноваження відповідача.

Третя особа - заступник начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Харківській області ДПП капітан поліції Скиба Є.К. в судовому засіданні заперечував проти позову та просив суд відмовити у його задоволенні. Надав письмовий відзив, відповідно до якого зазначив, що жодних протиправних дій чи бездіяльності при складанні протоколу з його боку вчиненого не було, ним у відповідності до вимог Інструкції №1395 об`єктивно було визначено особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП та направлено матеріал до суду. Стосовно відшкодування моральної шкоди зазначив, що позивачкою не обґрунтовано наявності причинного зв?язку між шкодою та протиправними діями відповідача, відповідно до яких заподіяно шкоду, не надано доказів того, що саме дії, рішення відповідача призвели до матеріальних втрат і душевних страждань. Крім того, позивачка жодним чином не обґрунтовує з яких саме міркувань вона виходить при визначенні розміру моральної шкоди.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 20.01.2020 заступником начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Харківській області ДПП капітаном поліції Скиба Є.К. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №275227, з якого вбачається, що 22.12.2019 о 11 год. 00 хв., в м. Харкові на перехресті вул. Новгородська та пр. Науки водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Volkswagen Polo Sedan номерний знак НОМЕР_1 здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора та допустив зіткнення з автомобілем Lexus, номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до отримання механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив п.п.8.7.3 ПДР України, відповідальність за що передбачена ст.124 КУпАП.

Встановлено, що постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.03.2020 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Постанова не набрала законної сили, оскільки на даний час триває апеляційне оскарження.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилається на те, що відповідачем вчинено протиправну бездіяльність, яка полягає у тому, що при оформленні матеріалів ДТП не надано належної оцінки поясненням ОСОБА_4 від 22.12.2019, де вона особисто визнає факт застосованого останньою відповідного швидкісного режиму, а саме - 55 км/ч у зимову пору року в межах міста Харків, що є порушенням останньою розділу 12 Правил Дорожнього Руху; не надано належної оцінки порушенням з боку ОСОБА_4 , вимог дорожніх знаків, які розташовані за місцем її руху (1.39. та 7.21.1.) та які попереджають про аварійно-небезпечну ділянку та необхідність збавити швидкість від дозволеної законом (тобто, від 50 км/ч); не надано належної оцінки відеозапису, з якого вбачається, що ОСОБА_4 не гальмує та при наближення до перехрестя, а навпаки, збільшує швидкість до самого зіткнення; не складено протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_4 . В зв`язку з чим позивач просить визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобов`язати вчинити дію щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_4 .

На підтвердження доводів про бачення обставин, умов та причин ДТП, як вважає позивач, свідчить те, що водій ОСОБА_4 порушили правила дорожнього руху, що було зафіксовано на місці пригоди. Але ними не було складено відповідного протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні останньої.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про національну поліцію» завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Статтею 6 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. ст.254-255 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, складається протокол уповноваженою посадовою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Крім того відповідно до п.1 розділу VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб.

Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Національна поліція відповідно до ст.23 Закону України «Про національну поліцію» зобов`язана здійснити своєчасне реагування на заяви та повідомлення про адміністративні правопорушення або події, та здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Так, спір у справі виник у зв`язку зі складанням заступником начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Харківській області ДПП капітаном поліції Скиба Є.К. протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №275227.

Зазначені обставини свідчать про те, що третьою особою при складанні адміністративного протоколу здійснювалися не владні повноваження, а процесуальні, які підлягають оцінці та врахуванню, як одного з доказів при розгляді справ про адміністративне правопорушення судом, або іншою уповноваженою особою.

Протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а складається уповноваженою особою за наслідками вчинення адміністративного правопорушення у порядку та випадках, встановлених КУпАП. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст.251 КУпАП, є доказом по справі про адміністративне правопорушення. Питання щодо правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення, тощо, належить розглядати в порядку, визначеному КУпАП.

Тобто, питання розгляду та надання оцінки всім доказам, в тому числі, і самому протоколу про адміністративне правопорушення і діям співробітника патрульної поліції по його складанню здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Суд може прийняти інше рішення, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. При цьому, суд перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність критеріям, закріпленим частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єктів владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Такі втручання не можуть бути виправдані з підстав доцільності та необхідності врегулювання спірних відносин.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.3 Закону України «Про дорожній рух» державне управління у сфері дорожнього руху та його безпеки здійснюється Кабінетом Міністрів України, спеціально уповноваженими на це центральними органами виконавчої влади, органами виконавчої влади в Автономній Республіці Крим, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

Відповідно до змісту статті 3 Закону України «Про Національну поліцію», у діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч.ч.1, 2 ст. 7 КУпАП).

Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується, що за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо прийняття будь-яких нормативно-правових актів, у тому числі проведення перевірки на місці ДТП, складення протоколу про адміністративне правопорушення та надіслання його на розгляд суду відповідно до правил підсудності, є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя, а тому позовні вимоги про зобов`язання відповідача скласти протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_4 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за фактом порушення правил дорожнього руху, внаслідок чого сталося зіткнення, є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, із матеріалів справи, позивач, окрім дій відповідача, пов`язаних із складанням відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення № 272527 від 20.01.2020, оскаржує бездіяльність відповідача, яка полягає у не складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, визначені розділом IX вказаної Інструкції.

Відповідно до п.1 розділу ІХ у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.

При цьому слід враховувати, що дії суб`єкта владних повноважень це активна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб.

Бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Так, суд зазначає, що складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тобто, дії відповідача вчинені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності не оскаржуються, що узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду викладені в постановах від 13 березня 2019 року по справі № 712/7385/17, від 19 червня 2019 року по справі № 638/3490/18.

Відповідно до ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Враховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Між тим, щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди суд зазначає, оскільки вказана вимога є похідною від вимог про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити дію, а також враховуючи, що позивачем належним чином не доведені факт заподіяння відповідачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, а також не зазначено, з чого позивач виходив при оцінюванні заподіяної йому шкоди в зазначеному розмірі, суд приходить до висновку, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про Національну поліцію України», ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 250, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області, треті особи - ОСОБА_4 , заступник начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Харківській області ДПП капітан поліції Скиба Євгена Костянтиновича про визнання протиправною бездіяльність суб?єкта владних повноважень, зобов?язання вчинити дію, відшкодування моральної шкоди - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області, 6, місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченко, 315-А.

Третя особа: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Заступник начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Харківській області ДПП капітан поліції Скиба Євген Костянтинович, адреса: м. Харків, вул. Шевченко, 315-А.

Повний текст рішення виготовлено 09.02.2021.

Суддя Л. В. Калиновська