Справа № 146/51/21
Суддя: Скаковська І. В.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 146/51/21
РІШЕННЯ

Іменем України

"02" лютого 2021 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

з участю секретаря судового засідання Мухи Р.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, інспектора УПП у Вінницькій області 1 батальйону 4 роти Ляшко Тетяни Сергіївни про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕАН 33650182 від 10 січня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, інспектора УПП у Вінницькій області 1 батальйону 4 роти Ляшко Т.С. про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕАН 3 3650182 від 10 січня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 10 січня 2021 року інспектором УПП у Вінницькій області 1 батальйону 4 роти Ляшко Т.С. відносно нього було винесено постанову серії ЕАН № 3650182 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

В постанові зазначено, що 10 січня 2021 року 0 08 год. 58 хв. керуючи транспортним засобом в населеному пункті смт. Стрижавка Вінницької області, позначеному дорожнім знаком 5.45 перевищив дозволену швидкість руху на 30 км, рух зі швидкістю 80 км/год.

Дану постанову ОСОБА_1 вважає незаконною та таку що підлягає скасуванню, оскільки посадовою особою, яка її склала допущено порушення норм матеріального і процесуального права, постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена з грубим порушенням вимог актів законодавства України, що регулює дорожній рух, встановлює поведінку та правила учасників дорожнього руху, а також підстави, умови та порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності за відсутності жодних доказів, які б могли підтвердити його вину в скоєнні адміністративного правопорушення. Позивач вважає, що його було позбавлено можливості користуватися всіма процесуальними правами, які передбачено Законом, що потягло за собою прийняття на його думку, прийняття незаконної та необґрунтованої постанови та просить визнати протиправними дії інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області 1 батальйону 4 роти Ляшко Т.С. щодо винесення постанови та визнати незаконною і скасувати постанову серії ЕАН № 3650182 від 10 січня 2021 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою суду від 19 січня 2021 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися з урахуванням положень ст. 286 КАС України. Також відповідачу було запропоновано надати суду відзив на позовну заяву та всі докази.

Від представника відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькі області Департаменту патрульної поліції 01 лютого 2021 року на адресу Томашпільського районного суду Вінницької області надійшов відзив, в якому зазначено, що 10 січня 2021 року на А/Д М- 21 «Виступовичі Житомир - Могилів-Подільський» 296 км в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 Правила дорожнього руху України (далі ПДР України) смт. Стрижавка, екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС 000726) було виявлено порушення ПДР, а саме водій ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 80 км/год при цьому перевищив встановлення швидкості руху в населеному пункті 30 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Також у відзиві зазначено, що інспектор поліції діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, а тому у позові ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС Україниу разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку, з таких підстав.

Судом встановлено, що 10 січня 2021 року інспектором УПП у Вінницькій області 1 батальйону 4 роти Ляшко Т.С. відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕАН № 3650182 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., за те, що він на А/Д М- 21 «Виступовичі Житомир - Могилів-Подільський» в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 Правила дорожнього руху України (далі ПДР України) смт. Стрижавка, рухався зі швидкістю 80 км/год при цьому перевищив встановлення швидкості руху в населеному пункті 30 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Швидкість вимірюваласьї за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, згідно якої перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідач, як посадова особа, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення. Разом з тим, доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи не долучено та не надано суду.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Крім того п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

За положеннями ПДР України обмеження руху встановлені в залежності від місця керування транспортним засобом: в населеному пункті 50 км/год (п. 12.6), за межами населеного пункту, в залежності від категорії дороги швидкість має бути від 90 до 130 км/год (п.12.6).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП до адміністративної відповідальності може бути притягнута особа, яка допустила перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км на годину настає адміністративна відповідальність.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, які обмеження швидкості руху транспортних засобі діяли на ділянці дороги, де працівники органів поліції здійснювали контроль за додержанням безпеки дорожнього руху, що унеможливлює встановлення факту перевищення швидкості руху транспортного засобу. Факт встановлення на зазначеній автодорозі дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту» не доведений.

При перегляді наданого Управлінням патрульної поліції у Вінницькій області відео з лазерного вимірювача TruCam не можливо встановити де саме здійснювалась фіксація.

Вказане підтверджується також тим, що у постанові про накладення адміністративного стягнення вказано лише те, що водій керував у смт. Стрижавка, без зазначення точної адреси та місця.

Судом враховано, що контроль швидкості руху транспорних засобів здійсенюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення фото-, відеофіксації, що передбачено ч. 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення такого контролю за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Відповідачем не доведений факт наявності на вказаній ділянці автодороги дорожнього знаку 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень правил дорожнього руху», що є обов`язковим на ділянках дороги, де органами поліції здійснюється контроль за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні. Натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 вказаного Закону.

Водночас суд зазначає, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимромінювачів TruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Дослідивши наданий до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівників поліції суд встановив що фіксація швидкості приладом TruCam здійснювалась з руки, що суперечить вимогам законодавства.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оскільки інших доказів вчинення правопорушення суб`єктом владних повноважень суду не надано, тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП не може бути здійснено, на підставі неналежних доказів його вини.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначений Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853, яким затверджена Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція).

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАПУкраїни), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

При перегляді відео з нагрудного відореєстратора працівників патрульної поліції, наданого відповідачем, на записі відсутні дії поліції щодо розяснення прав та обов`язків, зясування чи вони зрозумілі позивачу, і чи від бажає такими правами скористатись, подати будь-які заяви чи клопатання.

Час розгляду справи у постанові зазначено 09 год. 07 хв 34 с, а час вчинення правопорушення в оскаржуваній постанові вказано 08 год. 58 хв. 56 с. Тобто, загальний перебіг часу від моменту фіксації порушення до роздруківки постанови складає 9 хв. 22 с. в цей час входить фіксація правопорушення, зупинка автомобіля, перевірка документів водія, заповнення постанови про накладення адміністративного стягнення тощо.

Суд критично оцінює дотримання в повній мірі працівниками поліції процедури розгляду справи за такий короткий проміжок часу. Що серед іншого виключає надання можливості особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, скористатися своїми правами, зокрема правом на захист.

Суд приходить до висновку, що під впливом стислого часу розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивач навіть не мав можливості виявити бажання скористатись правовою допомогою.

Відповідно до ч. 2 ст. 271 КУпАП розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові по справі № 524/9827/16-а від 18 лютого 2020 року дійшов висновку, що невжиття поліцейським дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги тягне за собою закриття справи про адміністративне правопорушення.

Такими діями відповідач порушив права позивача, як особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне скасувати постанову серії ЕАН № 3650182 від 10 січня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та закрити провадження у справі.

Позовна вимога ОСОБА_1 про визнання дій відповідача неправомірними задовленню не підлягає, оскільки останній діяв в межах своїх повноважень, визначених чинним законодавством України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 2, 5-9, 20, 73-78, 139, 194, 209-211, 241-243, 246, 255, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, інспектора УПП у Вінницькій області 1 батальйону 4 роти Ляшко Тетяни Сергіївни про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕАН 3 3650182 від 10 січня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3650182 від 10 січня 2021 року винесену інспектором УПП у Вінницькій області 1 батальйону 4 роти Ляшко Тетяною Сергіївною про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі - закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складання повного рішення суду згідно з ч. 4 ст. 286 КАС України.

Суддя: І. В. Скаковська

Повний текст рішення виготовлено 08 лютого 2021 року.