Справа № 640/20298/19
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Бужак Н.П.

Черпіцької Л.Т.

За участю секретаря Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, третя особа - Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправною відмови у перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, третя особа - Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, в якому просили:

- зобов`язати Києво-Святошинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити нарахування (перерахунок) та виплату невиплаченої ОСОБА_3 довічно призначеної державної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та пенсії як інваліду ІІ групи, інвалідність якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком , відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 23.07.2011 року по 11.03.2017 року, враховуючи частину нарахованої та невиплаченої пенсії за 2014 р. у сумі 165 224,30.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено. Зобов`язано Києво-Святошинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити нарахування (перерахунок) та виплату невиплаченої ОСОБА_3 довічно призначеної державної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та пенсії як інваліду ІІ групи, інвалідність якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком , відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" а період з 23.07.2011 року по 11.03.2017 року враховуючи частину нарахованої та невиплаченої пенсії за 2014 р. у сумі 165 224,30.

Не погодившись з рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області звернулося з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що виплати, передбачені, зокрема, ст.ст. 39, 49, 50, 51, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинні здійснюватися в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України, отже, правові підстави подальшої виплати пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та 75% мінімальної пенсії, відсутні.

21 грудня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - - ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

06 січня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника.

11 січня 2021 року електронною поштою до суду апеляційної інстанції від позивача - ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку із хворобою.

Розгляд справи було відкладено.

25 січня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника.

01 лютого 2021 року електронною поштою до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_2 надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 , 1928 р.н. - померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачі по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дочками померлої.

Державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області Білінець О.П. 06.12.2016 року було посвідчено Заповіт, реєстраційний №2-1617, відповідно до якого, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна в рівних частках є доньки ОСОБА_3 - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також, державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області Білінець О.П. були видані Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 січня 2018 року № НОМЕР_1 та №ННА 198429, відповідно до яких, спадщина, на яку в указаних частках видані ці свідоцтва, складається з нарахованої та невиплаченої державної пенсії у сумі 162 804,35 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.09.2010 року у справі №2-3143/10, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 04.04.2011 року у справі № 22а-4122/201 - зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_3 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та пенсію як інваліду II групи, інвалідність якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, відповідно ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 22 травня 2008 року з врахуванням отриманих виплат.

Відповідно до розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області від 28 січня 2013 року №117086 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була призначена пенсія по інвалідності з 02.02.1998 довічно.

На виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.09.2010 року у справі №2-3143/10 Управлінням Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області було здійснено перерахунок зазначених пенсій ОСОБА_3 на загальну суму 162 804,35 грн.

Відповідно до копій листа Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 07.12.2012 року та листів Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області від 27.11.2012 року та 13.02.2013 року, заборгованість з по перерахунку пенсії за період з 22.05.2008 р. по 22.07.2011 р. в сумі 162 804,35 грн. визнається Києво-Святошинським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області, включена у додаткову відомість листопада 2011 року та має бути виплачена після надходження коштів для фінансування такої виплати.

З розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області від 28.01.2013 року №117086 вбачається, що нарахування та виплата призначеної довічно пенсії припинено з 23.07.2011 року.

У листі від 25.11.2019 року №3717/102-17 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області вказало на відсутність заборгованості з нарахування пенсії за період з 23.07.2011 р. по 11.03.2017 р.

Аналогічна відповідь міститься у письмовій відповіді Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області позивачкам від 06.12.2019 року №843/Н-КЦ.

Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області від 25.11.2014 року №790, ОСОБА_3 була нарахована пенсія по інвалідності внаслідок аварії на ЧАЕС за період з січня 2014 р. по листопад 2014 р. у загальній сумі 189 432,80 грн.

З листа Головного управління державної казначейської служби України в Київській області від 22 липня 2018 року №13-04/1319-3963 вбачається, що документи ОСОБА_3 для отримання заборгованості з недоплаченої пенсії прийняті, згідно акта приймання-передавання за І квартал 2015 р. від Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київський області, а саме - виконавчий документ №2-3143/1 від 13.09.2010 р. та повідомлено спадкоємця стягувача ОСОБА_2 і Вишневу міську державну нотаріальну контору Київської області про повернення оригіналу виконавчого документа, оригіналу довідки про здійснення нарахування на виконання рішень суду до Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Після смерті ОСОБА_3 , ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.12.2018 року у справі №6/369/330/18 замінено стягувача ОСОБА_3 у виконавчому провадженні по виконанню рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2010 року по зобов`язанню управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_3 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської, катастрофи» та пенсію, як інваліду II групи, інвалідність якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 8 мінімальних пенсій, за віком, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 22 травня 2008 року, з урахуванням раніше здійснених виплат, на правонаступників ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2

З позовної заяви слідує, що Державною казначейською службою України позивачам були перераховані кошти у сумі 162 804,35 грн. Тому, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнають виконання відповідачем судового рішення від 13.09.2010 року у справі №2-3143/10 за період з 22.05.2008 по 22.07.2011, однак, вказують на те, що відповідач не здійснив нарахування (перерахунок) невиплаченої державної пенсії за період з 23.07.2011 р. по 11.03.2017 р.

За інформацією Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, відповідно до вимог Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року №440, - рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.09.2010 у справі №2-3143/10 внесено до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за №45517359 (перша черга).

Не погоджуючись із невиплатою ОСОБА_3 пенсії за період з 23.07.2011 року по 11.03.2017 року, позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII, в редакції, чинній на час призначення пенсії ОСОБА_3 ).

Відповідно до статті 49 вищевказаного Закону, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 50 Закону № 796-XII передбачено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах: - інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

За приписами статті 54 Закону № 796-XII (в редакції, чинній на час проведення перерахунку пенсії ОСОБА_3 ), пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

За приписами статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно норм 1 першої статті 91 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положеннями статті 52 Закону № 1058-IV передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2010 року у справі №2-3143/10 зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_3 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та пенсію як інваліду II групи, інвалідність якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, відповідно ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 22 травня 2008 року з врахуванням отриманих виплат (Т. 1 а.с. 11-14).

Згідно Довідки про здійснення нарахування на виконання рішення суду Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області від 09 січня 2015 року №149/04, на виконання постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області №2-3143/11 від 13.09.2011 року, якою зобов`язано УПФУ у Києво-Святошинському районі здійснити перерахунок і виплату державної пенсії, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду 2-ї групи - в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також, зробити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, з 22.05.2008 року гр. ОСОБА_3 нараховано 162 804,35 грн. з урахуванням виплачених сум (Т. а.с. 247).

Відповідно до Свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 18 січня 2018 року №ННА 198428 та №ННА 198429, посвідчених державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області Білінець О.П., позивачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями ОСОБА_3 та мають право на спадщину, яка складається з нарахованої та невиплаченої державної пенсії у сумі 162 804 гривні 35 копійок, що знаходиться на обліку у Головному управлінні Державної казначейської служби України в Київській області, яку не отримала ОСОБА_3 на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 станом на 18.01.2018 року , що належала померлій ОСОБА_3 , згідно з рішенням Києво-Святошинського районного суду від 13 вересня 2010 року по справі № 2-3143/10 року та листа повідомлення Головного правління Державної казначейської служби України в Київській області від 28 вересня 2017 року №12-04/1349-5149 (Т. 1 а.с. 18-19).

Матеріали справи свідчать та визнається позивачами, що на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2010 року у справі №2-3143/10 відповідачем було виплачено суму нарахованої ОСОБА_3 пенсії в розмірі 162 804,35 грн. Даний факт, також, підтверджується Історією по картковому рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_2 з 01.01.2019 по 30.06.2019 року та Довідкою АТ «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» за 16.08.2019 року щодо рахунку ОСОБА_1 (Т. 2 а.с. 214, 218).

Звертаючись до суду з адміністративним позовом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначають, що Києво-Святошинським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області не здійснено нарахування (перерахунок) невиплаченої державної пенсії, яку не отримала ОСОБА_3 , згідно з рішенням суду від 13.09.2010 року за період з 23.07.2011 р. по 11.03.2017 р.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зобов`язаний здійснити нарахування (перерахунок) невиплаченої основної та додаткової пенсії, згідно рішення від 13.09.2010 року за період з 23.07.2011 по 11.03.2017 та забезпечити спадкоємцям отримання належного їм спадкового майна за заповітом, а саме, вже призначених сум основної та додаткової пенсії ОСОБА_3 довічно.

Колегія суддів не погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції та вважає його помилковими, з огляду на наступне.

Предметом спору у даній справі є зобов`язання Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити нарахування (перерахунок) та виплату невиплаченої ОСОБА_3 довічно призначеної державної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та пенсії як інваліду ІІ групи, інвалідність якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 23.07.2011 року по 11.03.2017 року, враховуючи частину нарахованої та невиплаченої пенсії за 2014 р. у сумі 165 224,30.

Так, позивачі зазначають, що з 23 липня 2011 року відповідачем протиправно припинена виплата пенсії на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2010 року у справі №2-3143/10.

На переконання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виплата зазначеної пенсії повинна була здійснюватися до 11 березня 2017 року - дня смерті їхньої матері - ОСОБА_3 .

Колегія суддів не погоджується з даними твердженнями позивачів, з огляду на наступне.

Як вбачається з резолютивної частини рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2010 року у справі №2-3143/10, судом зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_3 пенсію за період з 22 травня 2008 року.

Отже, у резолютивній частині зазначеного рішення суду не визначено кінцеву дату здійснення перерахунку та виплати пенсії.

Разом з тим, у мотивувальній частині рішення суду від 13 вересня 2010 року у справі №2-3143/10 судом зазначено наступне: «…позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсій, передбачених ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підлягають задоволенню за період з 22 травня 2008 року по 03 вересня 2010 року, тобто в межах строку звернення з позовом до суду.

Вимоги позивача про зобов`язання відповідача в подальшому проводити перерахунок пенсії не підлягають задоволенню, оскільки судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання. Суд не може обмежувати законодавчий орган в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних правовідносин».

Таким чином, з вищевказаного вбачається, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2010 року у справі №2-3143/10 зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_3 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю та пенсію, як інваліду II групи, інвалідність якого пов`язана Чорнобильською катастрофою, по 03 вересня 2010 року.

Оскільки, сума додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю та пенсії, як інваліду II групи в розмірі 162 804,35 грн. була нарахована ОСОБА_3 , та, згодом, виплачена ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за період з 22 травня 2008 року по 22 липня 2011 року, колегія суддів вважає, що рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2010 року у справі №2-3143/10 відповідачем виконано в повному обсязі.

На переконання колегії суддів, дії Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області щодо зменшення розміру пенсії не охоплювалися предметом позову ОСОБА_3 у справі №2-3143/10 та вказаним діям не надавалася оцінка у рішенні Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2010 року.

При цьому, як зазначено в листі Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області від 27 грудня 2012 року №15/ДП/446/11-04 (Т.1 а.с. 31-32), 19 червня 2011 року набрав чинності Закон України від 14.06.2011 р. № 3491-VI, "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" (далі - Закон). Пунктом. 7 ч. 1 зазначеного закону Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" було доповнено пунктом 4, яким, зокрема, встановлено, що у 2011 році підвищення та доплати до пенсії за ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Як вказав Конституційний Суд України у рішенні від 03.10.1997 року № 4-зп, під час вирішення питання, яке виникає з однопредметних законодавчих норм рівної ієрархії, що не визнані неконституційними в установленому порядку, підлягає застосуванню для розв`язання спорів відповідної категорії та норма, яка прийнята пізніше.

На виконання вищевказаного Закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету від 06.07.2011 року №745 (набрала чинності 23.07.2011 року), якою були встановлені розміри відповідних пенсійних виплат.

З огляду на зазначене, саме дані обставини стали підставою для зменшення з 23 липня 2011 року розміру пенсії ОСОБА_3 .

З вищевказаного, також, вбачається, що за період з 23 липня 2011 року по 11 березня 2017 року додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю та пенсія, як інваліду II групи, інвалідність якого пов`язана Чорнобильською катастрофою ОСОБА_3 не була нарахована.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 24 травня 2018 року у справі №2а-7560/11 зазначив наступне: «…право на отримання заборгованості з пенсії правонаступник має у випадку, якщо пенсія була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, однак не отримана померлим».

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємці, згідно з ст. 1227 ЦК України, мають право на отримання лише нарахованої пенсії ОСОБА_3 .

Враховуючи вищезазначене, оскільки, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2010 року у справі №2-3143/10 відповідачем виконано в повному обсязі, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про зобов`язання Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити нарахування (перерахунок) та виплату невиплаченої ОСОБА_3 довічно призначеної державної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком та пенсії, як інваліду ІІ групи, інвалідність якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком за період з 23.07.2011 року по 11.03.2017 року - є необгрунтованими, а тому, помилково задоволені судом першої інстанції.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а тому, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Бужак Н.П.

Черпіцька Л.Т.

Повний текст постанови виготовлено 08.02.2021 р.