Справа № 380/2238/20
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 380/2238/20 пров. № А/857/15354/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Улицького В.З., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.,

представника апелянта Стець Р.Я.,

представника відповідача Кіх О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КРІСТАЛ ПЕЛЕС» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року (ухвалене головуючим суддею Сакалош В.М. о 12 год. 51 хв. у м. Львові, повний текст судового рішення складено 16 жовтня 2020 року) у справі № 380/2238/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРІСТАЛ ПЕЛЕС» до Державної податкової служби України про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив: визнати дії Департаменту боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ДПС України протиправними, щодо проведення та складення дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ «КРІСТАЛ ПЕЛЕС», стосовно наявності ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму або фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення та/або інших правопорушень за період з 2018 по 2019 роки, яке оформлене Аналітичним дослідженням №7/99-00-16-04-20/425151191 від 11.11.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що відповідач, вчиняючи дії, які передували прийняттю Аналітичного дослідження, вийшов за межі своїх повноважень, встановлених чинним законодавством України, а саме Аналітичне дослідження є незаконним та призвело до негативних наслідків для позивача. Так, наведене Аналітичне дослідження проведено за ініціативою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові. Однак, як свідчить відповідь на адвокатський запит, службові особи Департаменту не являються експертами, спеціалістами, не залучались у відповідній якості згідно вимог ст.ст. 69-71 КПК України під час досудового розслідування, не попереджались згідно ст. 384 КК України у зв`язку з складенням дослідження, а здійснювали свої повноваження щодо проведення аналітичного дослідження виключно згідно пп. 19 -1.35, п.19 -1 ст.19 Податкового кодексу України.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що нормами Податкового кодексу України не передбачено порядку та процедури ознайомлення платників податків з результатами податкового контролю, що здійснювався шляхом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів. Податковий контроль є одночасно однією з функцій контролюючого органу та його виключною компетенцією, а однією з форм податкового контролю є інформаційно-аналітичне забезпечення, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій Департаменту боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ДПС України, щодо проведення та складення дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ «КРІСТАЛ ПЕЛЕС», стосовно наявності ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму або фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення та/або інших правопорушень за період з 2018 по 2019 роки, яке оформлене Аналітичним дослідженням № 7/99-00-16-04-20/425151191 від 11.11.2019. Відтак контролюючим органом в рамках досліджуваних правовідносин не приймалось будь-яких рішень, які б впливали на права та інтереси позивача.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що ДПС України не являється ні експертною, ні науковою установою, яка може складати висновки для правоохоронних органів, щодо дотримання вимог законодавства платником податків, під час здійснення господарської діяльності. Відповідач не мав права проводити будь які дослідження фінансової та господарської діяльності позивача в тому числі і з метою виявлення, аналізу та перевірки фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, оскільки таке право є у відповідача виключно в межах здійснення податкового контролю, тобто в ході проведення перевірки позивача, як платника податків.

Відповідач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому покликається на те, що дії контролюючого органу стосовно внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок проведення податкової перевірки, у тому числі й складеного за її результатами висновку, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків із збирання доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження відповідних операцій, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку. Зазначені дії самі по собі не створюють для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав і не породжують для нього обов`язкових юридичних наслідків. У зв`язку з цим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник відповідача заперечила проти задоволення апеляційної скарги та надала пояснення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що ТОВ «КРІСТАЛ ПЕЛЕС» зареєстроване 03.10.2018, як платник податків та перебуває на обліку в ГУ ДПС у Львівській області (Франківський р-н м. Львова).

Як вбачається з пояснень наданих ДПС України Департаментом боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ДПС відповідно до Постанов третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові «Про визначення проведення аналітичного дослідження (з наданням висновку)» від 30.05.2019, які надійшли листами Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові від 31.05.2019 № 03/3-7427вих-19 (вх. ДФС № 30532/5 від 03.06.2019) на підставі листів Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львів від 12.09.2019 № 03/3-12741вих-19 (вх. ДПС №2710/5 від 20.09.2019), від 31.10.2019 №03/3-15430 вих-19 (вх. ДФС № 52915/5 від 04.11.2019) було проведено аналітичні дослідження, які регламентовано Методичними рекомендаціями щодо проведення аналітичного дослідження з метою запобігання та протидії легалізацій (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму, фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та/або іншими правопорушеннями, затверджені Наказом ДФС України від 28.08.2017 за № 564, складено висновок аналітичного дослідження щодо діяльності ТОВ «КРІСТАЛ ПЕЛЕС», яке було направлено на адресу третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові. (аналітичне дослідження № 8/99- 00-16-04-20/ 42515191 від 11.11.2019).

Листом ДПС від 12.11.2019 № 2246/5/99-00-16-04-16 на адресу Державного бюро розслідувань Територіального управління, розташованого у місті Львові направлено висновки аналітичного дослідження про результати фінансового-господарської діяльності ТОВ «КРІСТАЛ ПЕЛЕС» (), від 11.11.2019 № 8/99-00-16-04-20/42515191 на 23 арк. (копія листа наявна в матеріалах справи).

Як зазначає позивач про наявність проведення аналітичного дослідження товариству стало відомо під час оскарження Ухвали Личаківського районного суду м. Львова у справі № 463/3239/19 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді від 02.05.2019 у кримінальному провадженні № 0000093 від 07.02.2019 в частині накладення арешту на суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ. З якої вбачається, що згідно даного аналітичного дослідження встановлено неправомірне отримання коштів у сумі 66083534 грн. від ТОВ «Борт Торг», які не відображені у податковому та бухгалтерському обліку ймовірно для подальшої легалізації.

У зв`язку з цим до ДПС України було подано запит від 19.02.2020 № 65, зокрема щодо надання інформації стосовно того чи проведеним аналітичним дослідженням встановлено порушення ТОВ «КРІСТАЛ ПЕЛЕС» вимог ПКУ, які призвели до зниження чи несплати податків до бюджету, а також з проханням надати копію аналітичного дослідження.

Відповідач листом від 03.03.2020 № 8167/6/99-00-16-04-06, зокрема повідомив, що з урахуванням норм Кримінально процесуального кодексу України спеціальний порядок доступу учасників відповідних процесів до інформації створеної (одержаної) в ході (досудового) судового провадження, положення Закону України «Про доступ до публічної інформації» не поширюється на доступ учасників відповідних процесів та сторін виконавчого провадження до викладеної інформації.

Вважаючи дії Департаменту боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ДПС України, щодо проведення та складення дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ «КРІСТАЛ ПЕЛЕС», стосовно наявності ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму або фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення та/або інших правопорушень за період з 2018 по 2019 роки, яке оформлене Аналітичним дослідженням № 7/99-00-16-04-20/425151191 від 11.11.2019 протиправними, позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 71 Податкового кодексу України (далі - ПК України) інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Підпунктом 72.1.1 п. 72.1 ст. 72 ПК України встановлено, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Пунктом 61.1 ст. 61 ПК України встановлено, що податковим контролем є система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (пп. 62.1.2 п. 62.1 ст. 62 ПК України).

Статтею 71 ПК України встановлено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (п. 74.1, 74.2 ст.74 ПК України).

Надаючи правового значення вказаних положень ПК України, апеляційний суд відзначає, що висновки, викладені за результатом проведення аналітичного дослідження є відображенням суб`єктивної позиції посадової особи відповідача та не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що податковий контроль є одночасно однією з функцій контролюючого органу та його виключною компетенцією, а однією з форм податкового контролю є інформаційно-аналітичне забезпечення, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо проведення та складення дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ «КРІСТАЛ ПЕЛЕС», оскільки дії контролюючого органу щодо проведення аналітичного дослідження, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу спрямованої на виконання своїх професійних обов`язків.

Доводи апелянта, які викладені в позовні заяві та апеляційній скарзі не спростовують зазначеного, при цьому в більшій свої мірі стосуються його незгоди з діями у кримінальному провадженні № 0000093 за фактами, які були з`ясовані під час аналітичного дослідження.

Однак, як зазначив суд першої інстанції, з чим погоджується колегія суддів, що, в рамках адміністративного провадження може бути оскаржені лише рішення чи діяння суб`єкта владних повноважень прийнятого за наслідками виконання ним владних повноважень, а не рішення чи діяння правоохоронних органів, які розглядають кримінальні провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КРІСТАЛ ПЕЛЕС» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 380/2238/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді В. З. Улицький
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 09 лютого 2021 року