Справа № 1.380.2019.006194
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.006194 пров. № А/857/14659/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Гудима Л. Я.
суддів -Довгополова О. М.
Гуляка В. В.
за участю секретаря судового засідання: Копанишин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання ОСОБА_1 про проведення судової інженерно-екологічної експертизи при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Львівське комунальне підприємство «Зелене місто», про визнання протиправним і скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Виконавчого комітету Львівської МР, третя особа ЛКП «Зелене місто», в якому просив визнати протиправним і скасувати рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 07.12.2018 року №1343 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на будівництво Львівському комунальному підприємству «Зелене місто» механіко-біологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на АДРЕСА_1 ».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.10.2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Львівського комунального підприємства «Зелене місто» про визнання протиправним і скасування рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 07.12.2018 року №1343 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на будівництво ЛКП «Зелене місто» механіко-біологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на АДРЕСА_1 » відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволено.

Разом із апеляційною скаргою ОСОБА_1 заявив клопотання про проведення судової інженерно-екологічної експертизи.

В обґрунтування поданого клопотання заявник зазначає, що ч. 3 ст. 13 Закону України «Про екологічну експертизу» будівництво біологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів по АДРЕСА_1 передбачає обов`язкове проведення державної екологічної експертизи.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали подане клопотання, та просили його задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи заперечили проти поданого клопотання, вважають, що таке не підлягає задоволенню.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, пояснення позивача, представників сторін та третьої особи, дослідивши наявні в справі матеріали в сукупності, колегія суддів дійшла переконання про відсутність підстав для проведення судової інженерно-екологічної експертизи, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» встановлено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Необхідність призначення експертизи у судочинстві визначена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів і обставин, які виходять за межі юридичних професійних знань судді і потребують спеціальних досліджень.

У відповідності до частини 1 статті 102 Кодексу адміністративного судочинства суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до статті 103 Кодексу адміністративного судочинства про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Отже, судова експертиза в адміністративній справі може бути нічим іншим як дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини в адміністративній справі, що перебуває у провадженні суду.

Отже, відповідно до змісту наведених вище норм, суд може призначити судову експертизу у випадку об`єктивної неможливості встановлення обставин, що мають значення для справи, без проведення відповідного експертного дослідження, яке здійснює особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин.

Позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували, що обставини, з приводу яких між сторонами виник спір, не можуть бути встановлені без проведення судової експертизи.

Також, колегія суддів звертає увагу, що Закон України «Про екологічну експертизу» втратив свою чинність 18.12.2017 року, на підставі прийняття Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Тоді як оскаржене рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №1343 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на будівництво Львівському комунальному підприємству «Зелене місто» механіко-біологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на АДРЕСА_1 » прийнято 07.12.2018 року.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про проведення судової інженерно-екологічної експертизи.

Керуючись ст.ст. 102, 103, 241, 243, 310, 321, 325, 328 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про проведення судової інженерно-екологічної експертизи у справі №1.380.2019.006194 відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Гуляк

Повний текст ухвали складено 09.02.2021 року.