Справа № 640/13006/19
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2021 року м. Київ № 640/13006/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Воздвиженський"
до Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
провизнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Воздвиженське» з позовом до Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просило визнати незаконним і скасувати наказ Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.06.2019 №790 «Про демонтаж рекламних засобів» в частині пункту 61 додатку 1 до наказу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2019 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги вмотивовано тим, що відповідачем безпідставно віднесено інформаційну вивіску з інформацією про зареєстроване найменування позивача та вид його діяльності «Готель «Воздвиженський», розміщену на зовнішній поверхні будівлі за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 60, де він здійснює свою господарську діяльність, до рекламних засобів, у зв`язку з чим видано протиправний наказ про її демонтаж, оскільки посадова особа відповідача умисно об`єднала в акті обстеження дві різні інформаційні вивіски в один об`єкт, зазначивши площу об`єкта 5,1 кв.м, що не відповідає дійсності.

Наявність у відповідача повноважень щодо видання наказу про демонтаж рекламних засобів, встановлених з порушенням вимог законодавства про рекламу, позивачем не заперечується.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив відмовити в її задоволенні з огляду на необґрунтованість позовних вимог, стверджуючи, що оскаржуваний наказ виданий в межах повноважень та відповідно до вимог законодавства. Визнавши розміщення позивачем саме вивіски, а не рекламного засобу, відповідач зазначив, «що позивач не виконує вимоги чинного законодавства та не подає документи для оформлення вивіски на приміщення, яке йому належить на праві власності за адресою: вул. Воздвиженська, 60-в в Подільському районі м. Києва».

У відповіді на відзив позивач вказав, що розміщення вивіски « Готель Воздвиженський » мало місце ще задовго до прийняття Київською міською радою рішення від 20.04.2017 №224/2446 «Про затвердження Порядку розміщення вивісок у місті Києві», а саме у 2002 році, відтак, Порядок розміщення вивісок у місті Києві в частині, що стосується необхідності подання позивачем документів для оформлення згаданої вивіски, відповідно до статті 58 Конституції України не має зворотної сили в часі, тому не підлягає застосуванню до позивача. Крім того, за висновком позивача, згаданий Порядок не відповідає вимогам законодавства, яке не наділяє міські ради повноваженнями щодо визначення порядку встановлення вивісок.

Необґрунтованими є доводи відповідача про правомірність прийняття оскаржуваного наказу, вмотивовані порушенням позивачем законодавства у зв`язку з неподанням документів для оформлення вивіски, оскільки підставою для видання оскаржуваного наказу слугував його висновок про порушення ТОВ «Воздвженське» Порядку розміщення реклами в місті Києві.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд встановив, що ТОВ «Воздвиженський» є суб`єктом господарювання (), основним видом діяльності якого є діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування (код КВЕД 55.10). Місцезнаходженням ТОВ «Воздвиженський» є м. Київ, вул. Воздвиженська, 60-А, Б.

Згідно з інформацією, що міститься в довідці від 30.11.2017 №105662022 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ТОВ «Воздвиженський» є власником нежитлових приміщень за адресою: м.Київ, вул.Воздвиженська, 58 в літ А, 60 в літ А та 60 і літ Б.

Наказом Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.06.2019 №790 «Про демонтаж рекламних засобів» директору комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) доручено, поміж іншого, забезпечити демонтаж рекламних засобів у кількості 134 одиниць згідно з додатком до цього наказу.

Згідно з пунктом 61 Переліку рекламних засобів, що підлягають демонтажу, згідно отриманої інформації в щоденних звітах від КП «Київреклама», що міститься в додатку до вказаного наказу, демонтажу підлягає «Спеціальна рекламна конструкція на фасаді будинку (будівлі), площа рекламного засобу « 1», встановлена ТОВ «Воздвиженський» за адресою: м. Київ, Подільський район, вул. Воздвиженська, 60-в з порушенням пункту 17.2 «б» Порядку розміщення реклами в місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 №37/6253.

Оцінюючи доводи позивача про протиправність вищевказаного наказу в частині, що стосується демонтажу встановленого ним рекламного засобу за адресою: м.Київ, Подільський район, вул. Воздвиженська, 60-в, суд виходить із наступного.

Закон України «Про рекламу» від 03.07.1996 №270/96-ВР (далі - Закон №270/96-ВР) визначає засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.

За змістом статті 1 цього Закону:

- реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару;

- зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг;

- рекламні засоби - засоби, що використовуються для доведення реклами до її споживача;

- товар - будь-який предмет господарського обігу, в тому числі продукція, роботи, послуги, цінні папери, об`єкти права інтелектуальної власності.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №270/96-ВР законодавство України про рекламу складається з цього Закону та інших нормативних актів, які регулюють відносини у сфері реклами.

Частиною першою статті 16 Закону №270/96-ВР визначено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами регулюють Типові правила розміщення зовнішньої реклами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067 (далі - Типові правила №2067).

У пункті 2 Типових правил №2067 зазначено, що місце розташування рекламного засобу - площа зовнішньої поверхні будинку, споруди, елемента вуличного обладнання або відведеної території на відкритій місцевості у межах населеного пункту, що надаються розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування власником або уповноваженим ним органом (особою); спеціальні конструкції - тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та неназемні (повітряні), плоскі та об`ємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами.

Згідно з пунктом 3 Типових правил №2067 зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Відповідно до положень пунктів 4, 32 Типових правил №2067 на територіях, будинках і спорудах зовнішня реклама розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб) з урахуванням архітектурних, функціонально-планувальних, історико-культурних чинників, типології елементів місцевого середовища та з додержанням правил благоустрою територій населених пунктів.

Плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування, а місцем, що перебуває у державній або приватній власності, - на договірних засадах з його власником або уповноваженим ним органом (особою). При цьому площа місця розташування рекламного засобу визначається як сума площі горизонтальної проекції рекламного засобу на це місце та прилеглої ділянки завширшки 0,5 метра за периметром горизонтальної проекції цього засобу. Для неназемного та недахового рекламного засобу площа місця дорівнює площі вертикальної проекції цього засобу на уявну паралельну їй площину.

Рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 №223/2445 затверджено Правила розміщення рекламних засобів у місті Києві, які регулюють правові відносини між виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) та фізичними і юридичними (незалежно від форми власності та підпорядкованості) особами, що виникають у процесі розміщення засобів зовнішньої реклами та реклами на транспорті комунальної власності територіальної громади на території м. Києва, та визначає вимоги щодо їх розміщення, вимоги до проектування рекламних засобів, визначення місць встановлення рекламних засобів, їх експлуатації та обслуговування (далі - Правила №223/2445).

Згідно з пунктом 1.4 Правил №223/2445 рекламні засоби мають встановлюватись, експлуатуватись та обслуговуватись з дотриманням законів України «Про благоустрій населених пунктів», Закону України «Про автомобільні дороги», Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», Закону України «Про рекламу», Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067, інших обов`язкових до виконання нормативно-правових актів, рішень Київської міської ради, розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), вимог Зонування розміщення рекламних засобів у місті Києві, Класифікатора типових рекламних засобів, а також цих Правил.

На територіях, будинках і спорудах рекламні засоби розміщуються за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб) з урахуванням архітектурних, функціонально-планувальних, історико-культурних чинників, типології елементів місцевого середовища та з додержанням правил благоустрою територій населених пунктів.

У той же час Правила №223/2445 не поширюються на випадки розміщення вивісок та табличок з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що регламентується окремим рішенням Київської міської ради.

Разом з цим рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 №37/6253 затверджено Порядок розміщення реклами в місті Києві, метою якого є уніфікація всіх процедур з питань розміщення зовнішньої реклами, реклами на транспорті комунальної власності та реклами в ліфтах будинків комунальної власності міста Києва (далі - Порядок №37/6253).

Чинність цього Порядку поширюється на всю територію міста Києва, включаючи розташування рекламних засобів на будинках (будівлях) і спорудах, на відкритих майданчиках, на міських вулицях (дорогах), площах тощо, у зелених зонах, на елементах вуличного обладнання, на зовнішніх та внутрішніх поверхнях підземних переходів, інших об`єктах, розташованих на відкритій місцевості, незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування (пункт 1.5 Порядку №37/6253).

Згідно з підпунктом «б» пункту 17.2 Порядку №37/6253 демонтаж рекламного засобу здійснюється відповідно до цього Порядку у разі виявлення самовільно встановлених РЗ

Відповідно до частини восьмої статті 8 Закону №270/96-ВР розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою (частина шоста статті 9 Закону №270/96-ВР).

За визначенням, наведеним у пункті 2 Типових правил №2067, вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб`єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Пунктом 48 Типових правил №2067 визначено, що вивіски чи таблички:

- повинні розміщуватися без втручання у несучі конструкції, легко демонтуватися, щоб не створювати перешкод під час робіт, пов`язаних з експлуатацією та ремонтом будівель і споруд, на яких вони розміщуються;

- не повинні відтворювати зображення дорожніх знаків;

- не повинні розміщуватися на будинках або спорудах - об`єктах незавершеного будівництва;

- площа поверхні не повинна перевищувати 3 кв. метрів.

Забороняється вимагати від суб`єктів господарювання будь-які документи для розміщення вивісок чи табличок, не передбачені законодавством.

Згідно з пунктом 49 Типових правил №2067 демонтаж вивісок чи табличок, розміщених з порушенням вимог цих Правил, здійснюється у разі:

- припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичної особи - підприємця;

- невідповідності розміщення вивіски чи таблички вимогам щодо її розміщення, наданим у визначенні, та архітектурним вимогам, державним нормам, стандартам і правилам, санітарним нормам;

- порушення благоустрою території.

Розміщені вивіски чи таблички підлягають демонтажу за рахунок коштів юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців, якими вони були встановлені.

Указаний перелік містить вичерпний перелік підстав для демонтажу вивісок і не передбачає можливості його розширення іншими суб`єктами владних повноважень.

Рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 №224/2446 затверджено Порядок розміщення вивісок у місті Києві (далі - Порядок №224/2446) та виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації) доручено протягом одного місяця з моменту набрання чинності цим рішенням здійснити організаційно-правові заходи, пов`язані з реалізацією цього рішення (пункти 1 та підпункт 5.1 пункту 5 рішення).

Порядком №224/2446 врегульовано відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням вивісок у м. Києві, розміщення яких передбачено законодавством України, визначає процедуру розміщення вивісок та регулює правові відносини між органами місцевого самоврядування і фізичними та юридичними особами, що виникають у процесі розташування вивісок на території м. Києва, регламентує загальні вимоги до вивісок, а також порядок контролю за дотриманням вимог цього Порядку та розроблений метою забезпечення благоустрою, захисту культурних та майнових інтересів територіальної громади м. Києва, юридичних і фізичних осіб, у власності чи користуванні яких є будинки, будівлі, споруди, на яких розміщуються вивіски, поліпшення зовнішнього вигляду міського середовища та врегулювання порядку розміщення вивісок (пункт 1.2 Порядку №224/2446).

Згідно з пунктом 1.5 розділу І Порядку № 224/2446 дія Порядку не поширюється на відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у м.Києві.

Відповідно до пункту 1.6 розділу І Порядку №224/2446 розміщення вивісок з порушенням цього Порядку забороняється.

Підпунктом 1.7.1 пункту 1.7 розділу I Порядку №224/2446 визначено, що вивіска (інформаційна вивіска) - мала архітектурна форма, конструктивний елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі або яка має право його використання, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, яка розміщена на зовнішній поверхні фасаду будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Вивіска не може містити переліку товарів і послуг, меню та іншої інформації, яка не підлягає обов`язковому оприлюдненню відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», не може містити закликів до придбання товару або іншої інформації, що призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів та їх інтерес щодо товару.

Конструктивно вивіска може складатися з одного чи кількох елементів.

Табличка (інформаційна табличка) - табличка, що розміщується на фасаді будинку, будівлі або споруди, в якому фізична або юридична особа займає приміщення, розташована біля входу у таке приміщення, на дверях або на склі вітрини, та містить лише інформацію про зареєстроване найменування особи, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи) та час роботи фізичної або юридичної особи. Найменування особи та інша інформація, зазначена на табличці, виконуються державною мовою, якщо інше не передбачено законодавством. Площа таблички повинна бути не більше 0,5 кв. метра.

Про розміщення таблички повідомляти уповноваженим органам не потрібно.

Підпунктом 1.7.2 пункту 1.7 розділу I Порядку №224/2446 визначено місце розміщення вивіски.

Розділами ІІ та ІІІ Порядку №224/2446 встановлено вимоги до вивісок та порядок розміщення вивісок.

Так, зокрема, згідно з підпунктом 2.4.1 пункту 2.4 розділу ІІ Порядку №224/2446 вивіска може бути виготовлена у вигляді окремих об`ємних літер, прикріплених безпосередньо на стіні (рекомендується у разі короткого напису).

Згідно з пунктами 3.2 та 3.3 розділу ІІІ Порядку №224/2446 особа, яка має намір встановити вивіску, повинна подати до центру надання адміністративних послуг районної в місті Києві державної адміністрації за місцем розміщення об`єкта повідомлення про місце та дату розміщення вивіски у трьох примірниках. На кожному з примірників уповноважений представник центру надання адміністративних послуг районної в місті Києві державної адміністрації ставить відмітку з датою отримання повідомлення. Перший примірник з відміткою повертається особі, яка звернулася, другий передається робочому органу для реєстрації, третій примірник передається комунальному підприємству «Київреклама» (далі - КП «Київреклама») для контролю.

Суб`єкт, який встановив вивіску, зобов`язаний протягом 10 (десяти) календарних днів з дня її розміщення повідомити відповідним органам в порядку, визначеному в пункті 3.5, про таке розміщення шляхом надсилання (подання) заяви про розміщення вивіски.

До заяви про розміщення вивіски додаються:

- копія документа, що посвідчує право власності (користування) на приміщення (будівлю, споруду), де розміщено вивіску;

- копія свідоцтва на знаки для товарів і послуг (свідоцтва про реєстрацію знаку для товарів і послуг) заявника (у разі їх використання на вивісці) або завірена належним чином копія ліцензійного договору на право використання заявником знаку для товарів і послуг;

- чіткі кольорові знімки в електронному форматі усього фасаду будівлі, споруди, на якому розміщено вивіску, знімки розміщеної вивіски та знімки 1-го поверху будинку, будівлі, споруди зі всіма наявними на ньому вивісками (якщо у межах 1-го поверху будинку, будівлі, споруди, на якому розміщується вивіска, є кілька закладів з окремими входами);

- проект вивіски, який визначає основні характеристики вивіски (розміри, матеріали виконання тощо) та обґрунтовує її пропорційність до будівлі, на якій вона розміщується.

Позивачем надано суду фото, роздруковане з Інтернет - мережі за посиланням db.kievreklama.kiev.ua/db/tz.dll, з якого вбачається що на стіні першого поверху фасаду будинку розміщено об`ємні літери «Готель Воздвиженський». Фото містить підпис: «Встановлено без дозволу. №103940С. Власник «ВОЗДВИЖЕНИСЬКИЙ». Тип споруди: вивіска. Район: Подільський. Місцезнаходження: вул. Воздвиженська, 60-в. Опис: спеціальна рекламна конструкція на фасаді будинку (будівлі)заг.пл.1.0000 кв.м, кількість площин 1».

Беручи до уваги вказане фото і викладені вище приписи законодавства, суд погоджується з доводами позивача, що напис об`ємними літерами на стіні будівлі « Готель Воздвиженський » є вивіскою, а не рекламним засобом. Вказану обставину у відзиві на позовну заяву визнав і відповідач.

Пояснення позивача та відповідача містять розбіжності щодо місцезнаходження загаданої вивіски. Так:

- згідно з доводами позивача вивіска розміщена на будівлі готелю за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 60.

- згідно з доводами відповідача вивіска розміщена на будівлі готелю за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 60-в.

Однак, згідно з наданої позивачем довідки від 30.11.2017 №105662022 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що ТОВ «Воздвиженський» є власником нежитлових приміщень за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58 в літ А, 60 в літ А та 60 і літ Б. Докази перебування у власності чи в користуванні позивача будівлі за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 60-в судом не встановлено.

Проте, наведені обставина не впливають на вирішення судом даного спору, оскільки сторонами не заперечується, що в оскаржуваний частині вищевказаний наказ відповідача стосується демонтажу однієї й тієї ж вивіски, встановленої позивачем.

При цьому суд не погоджується з доводами відповідача щодо існування підстав для демонтажу вказаної вивіски відповідно до оскаржуваного наказу, оскільки, як слідує з його преамбули, він виданий відповідачем на виконання повноважень, визначених пунктами 17.3, 17.5, 17.6 Порядку розміщення реклами в місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 №37/6253. Крім того, відповідно до пункту 61 Переліку рекламних засобів, що підлягають демонтажу, згідно отриманої інформації в щоденних звітах від КП «Київреклама», що є додатком до оскаржуваного наказу, демонтажу підлягає встановлена ТОВ «Воздвиженське» за адресою: вул.Воздвиженська,60-в в Подільському районі м. Києва з порушенням пункту 17.2 «Б» Порядку №37/6253 спеціальна рекламна конструкція на фасаді будинку (будівлі), тоді як остання є вивіскою, а не рекламним засобом, і стосовно її демонтажу не підлягає застосуванню підпункт «б» пункту 17.2 Порядку №37/6253 (демонтаж у разі виявлення самовільно встановленого рекламного засобу).

Водночас суд не бере до уваги доводи відповідача щодо наявності підстав для демонтажу встановленої позивачем вищевказаної вивіски, в обґрунтування яких відповідач вказує на порушення позивачем Порядку №224/2446, яке полягає в неподанні ним до Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) документів для її оформлення.

Така позиція суду обґрунтовується тим, що вказана відповідачем обставина не слугувала підставою для прийняття ним оскаржуваного наказу в частині демонтажу згаданої вивіски, розміщеної позивачем.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскільки порушення позивачем Порядку №224/2446, на яке вказує відповідач, не було підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного наказу в оскаржуваній частині, суд не встановлює та не оцінює правомірність розміщення ТОВ «Воздвиженське» вищевказаної вивіски, оскільки це виходить за межі даного спору, у зв`язку з чим також не бере до уваги доводи позивача про протиправність Порядку №224/2446.

Разом з тим суд звертає увагу, пунктами 48 та 49 Типових правил №2067 встановлено відповідно заборону вимагати від суб`єктів господарювання будь-які документи для розміщення вивісок чи табличок, не передбачені законодавством, а також визначено вичерпний перелік підстав для демонтажу вивісок чи табличок, розміщених з порушенням вимог цих Правил, який не містить такої підстави ля демонтажу як неподання суб`єктом господарювання документів для оформлення вивіски.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно видав наказ від 05.06.2019 №790 «Про демонтаж рекламних засобів» в частині, що стосується демонтажу розміщеної позивачем вивіски за адресою: м. Київ, Подільський район, вул. Воздвиженська, 60-в, що зумовлює необхідність визнання його в цій частині протиправним і скасування.

Відповідно до положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач правомірність своїх дій та прийнятого рішення не довів, натомість доводи позивача знайшли своє підтвердження та обґрунтування.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 1 921,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 24.06.2019 №8176, тому відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України зазначені кошти підлягають йому відшкодуванню за рахунок відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 5-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позовні Товариства з обмеженою відповідальністю «Воздвиженський» (04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, 60-А, Б, ) задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати наказ Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.06.2019 №790 «Про демонтаж рекламних засобів» в частині пункту 61 Переліку рекламних засобів, що підлягають демонтажу, згідно отриманої інформації в щоденних звітах від КП «Київреклама», що є додатком до цього наказу.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Воздвиженський» (04071, м.Київ, вул.Воздвиженська, 60-А, Б, ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул.Хрещатик, 36, ) 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу .

Суддя А.С. Мазур