Справа № 160/15399/20
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у врахуванні стажу роботи в Дніпропетровському локомотивному депо Придніпровської залізниці з 13.05.1986 по 02.04.1992 рік за професією, посадою маляр, працюючий з емалевими красками, нітрокрасками, нітролаками та свинцевими красками, що передбачена Списком №2, розділу XV «Металообробка», підрозділ 6 «Производство окрасочных работ» пункт А. код КП_підстава: Постанова Кабінету Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року, ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - неправомірними;
- визнати наявність пільгового стажу роботи у ОСОБА_1 в Дніпропетровському локомотивному депо Придніпровської залізниці з 13.05.1986 по 02.04.1992 рік за професією, посадою маляр, працюючий з емалевими красками, нітрокрасками, нітролаками та свинцевими красками, що передбачена Списком №2, розділу XV «Металообробка», підрозділ 6 «Производство окрасочных работ» пункт А. код КП_підстава: Постанова Кабінету Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року, ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком N2, на підставі п.«Б» «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 16.07.2020 року, з моменту звернення.
В обґрунтування позову позивач посилається на протиправність неврахування відповідачем періодів роботи з 13.05.1986р. по 02.04.1992р. та 12.06.2013р. по 12.06.2020р., на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2. Також зазначає, що звернувшись до роботодавця з питання надання довідок відповідної форми для призначення пільгової пенсії, але отримала відповідь про те, що нормами чинного законодавства не вбачається можливим надати довідку з посиланням довідки пільгових професій, які діють на теперішній час. Довідка №ТЧК-209/42 від 05.06.2020 року надана ОСОБА_1 згідно Списку №2, що був чинним на період її роботи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Згідно розписки копію ухвали про відкриття провадження у справі з матеріалами позову отриманні ГУ ПФУ в Дніпропетровській області 14.12.2020р.
19.01.2021р. до суду надійшли копії відмовної пенсійної справи.
Станом на 10.02.2021р. до суду не надходили інші письмові заяви по суті справи від сторін.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Трудова книжка серії НОМЕР_1 , дата заповнення 11.04.1983р. на ім`я ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) містить наступні записи:
- №6, 13.05.1986, переведена маляром по п`ять розряду у кузовний цех. Наказ №69 від 11.05.1986р.;
- №9, 10.05.1993, звільнена за власним бажанням ст.38 КЗОТ України. Наказ №494 від 10.05.1993р.;
- №19, 12.02.2013, прийнята маляром 4-го розряду складського цеху дільниці з ремонту внутрішнього обладнання пасажирських вагонів. Наказ №1166/ос від 11.06.2013р.
Згідно довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній виданої Структурним підрозділом «Дніпровське локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 05.06.2020р. №ТЧК-209/22, ОСОБА_1 , 1964 року народження, працювала повний робочий день в Дніпропетровському локомотивному депо Придніпровської залізниці і за період:
- з 13.05.1986 року по 21.07.1986 року маляр (наказ від 11.05.1986 року №69);
- з 22.07.1986 року по 02.04.1992 року маляр (наказ від 22.07.1986 №107),
безпосередньо виконувала малярні роботи за професією, посадою: маляр, працюючий з емалевими красками, нітрокрасками, нітролаками та свинцевими красками, що передбачена Списком №2, розділ XV «Металообротка», підрозділ 6 «Производство окрасочных работ», пункт а. Код КП_ підстава: постанова КМ СРСР №1173 від 22.08.1956р., Ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
За період з 13.05.1986 року по 02.04.1992 року пільговий стаж складає 05 років 10 місяців 20 днів.
Заявою про призначення/перерахунку пенсії від 16.07.2020р. позивач звернулася до Кам`янського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з проханням призначити пенсії за віком.
Вважаючи протиправними дії щодо відмови у врахуванні стажу, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, законами України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ, „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV, які є чинними на час виникнення спірних відносин.
Згідно вступної частини Закону України "Про пенсійне забезпечення", положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років згідно із Законом № 3108-IV від 17.11.2005, ВВР, 2006, № 1, ст.18.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Законом України № 3108-IV від 17.11.2005 внесено зміни до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до пункту 16 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.
Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з вимогами ст. 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті виконанням робіт, передбачених Списком №2, виконання яких проводиться на протязі повного робочого дня.
При цьому під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу (роз`яснення Міністерства соціального захисту населення і Міністерства праці від 10.05.1994 р. № 01-3/406-02-2 та № 06-1649).
Відповідно до ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 вказаного Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).
Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637 Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно п.20 вказаної Постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що в уточнюючих довідках підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5) мають вказуватися списки, що чинні на період роботи особи.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність тверджень відповідача про невідповідність довідки №ТЧК-209/42 від 05.06.2020 нормам чинного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктом 1) ч.1 ст.19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
За загальним правилом, діями суб`єкта владних повноважень є сукупність вчинків здійснених у межах наданих чинним законодавством повноважень. Отже, під протиправними діями суб`єкта владних повноважень слід розуміти активну форму поведінки, пов`язану з виконанням дій, які такий суб`єкт не мав права вчинювати відповідно до його повноважень, за відсутності обставин, з якими пов`язана необхідність вчинення певної дії або з порушенням процедури.
До адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено, оскільки підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу саме позивача. При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення можливості чи неможливість реалізації її законного права та/або виникнення додаткового обов`язку.
Також без задоволення суд залишає вимоги про визнання наявності пільгового стажу роботи з 13.05.1986 по 02.04.1992 рік та з 12.06.2013 року по 12.06.2020 рік, оскільки встановлення факту не є по своїй суті спором між суб`єктом владних повноважень та при реалізація особою права на включення певного стажу до пільгового, у разі не визнання його відповідачем, здійснюється шляхом оскарження рішення такого суб`єкту про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах.
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Щодо позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком N2, на підставі п.«Б» «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 16.07.2020 року, з моменту звернення, суд зазначає наступне.
Згідно ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
Такі рішення приймаються на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що задоволення повністю вказаних позовних вимог, без перевірки суб`єктом владних повноважень, дотримання заявником усіх визначених законом умов, буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача, а відтак в цій частині позов слід задовольнити частково, шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення / перерахунку пенсії від 16.07.2020р.
З огляду на викладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
В задоволені інших вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко