Справа № 520/1603/21
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №520/1603/21

ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

08 лютого 2021 р. м . Харків

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мар`єнко Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, Головного управління ДФС у Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління ДПС у Харківській області Головне управління ДФС у Харківській області , Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд:

- зобов`язати відповідачів на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.05.2003 року по справі № 2 - 1687 поновити позивача на посаді заступника начальника - начальника оперативного відділу ДПА Дзержинському районі м. Харкова;

- зобов`язати відповідачів з урахуванням зі змінами грошового забезпечення нарахувати і виплатити позивачу на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.05.2003 року по справі №2 -1687 грошове забезпечення за один місяць;

- зобов`язати відповідачів на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.05.2003 року по справі №2 - 1687 нарахувати і виплатити позивачу грошове забезпечення з 20.05.2003 року по 18.06.2003 року, яке після ухвалення рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.05.2003 року по справі № 2 -1687 не було нараховано повивачу.

Також, позивач в позовній заяві просив витребувати у відповідачів довідку про грошове забезпечення позивача на день звернення до суду, з урахуванням всіх нарахувань передбачених постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 КАС України, зокрема, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Суд зазначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Як вбачається зі змісту позовних вимог, фактично предметом даної справи є невиконання відповідачем рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.05.2003 року по справі № 2 - 1687.

За змістом статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 372 КАС України - судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а.

Згідно статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.05.2003 року по справі №2 - 1687 позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано незаконним наказ голови ДПА в Харківській області №146-0 від 08.04.1999 року про звільнення у запас Збройних Сил по ст.64 п."д" (у зв`язку зі службовою невідповідністю) "Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України" майора податкової поліції ОСОБА_1 , поновив його на колишній посаді заступника начальника відділу податкової міліції ДПІ Дзержинського району м.Харкова.

Стягнуто з ДПА в Харківській області на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 26844,50 грн., а також компенсації моральної шкоди в розмірі 5000 грн., судові витрати на проведення експертизи - 276 грн., разом 32120,50 грн.

Рішення в частині поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Звертаючись до суду із адміністративним позовом позивач просить суд зобов`язати відповідачів на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.05.2003 року по справі № 2 - 1687 поновити позивача на посаді заступника начальника - начальника оперативного відділу ДПА Дзержинському районі м. Харкова; зобов`язати відповідачів з урахуванням зі змінами грошового забезпечення нарахувати і виплатити позивачу на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.05.2003 року по справі №2 -1687 грошове забезпечення за один місяць; зобов`язати відповідачів на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.05.2003 року по справі №2 - 1687 нарахувати і виплатити позивачу грошове забезпечення з 20.05.2003 року по 18.06.2003 року, яке після ухвалення рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.05.2003 року по справі № 2 -1687 не було нараховано повивачу.

У зв`язку з неодноразовою реорганізацією податкових органів правонаступником ДПА в Харківській області є Головне управління ДПС у Харківській області.

Суд зазначає, що оскаржувана бездіяльність, як стверджує позивач, пов`язана з неналежним виконанням судового рішення, а не є самостійним предметом спору.

Таким чином, фактично, оскаржуються дії відповідача відповідно до статті 383 КАС України.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 355/1648/15-а, постанові Верховного Суду від 24 вересня 2020 року № 640/15623/19.

За вказаних обставин, суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду. Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Підсумовуючи вище наведене, суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 522/10140/17.

Відтак, суд приходить до висновку, що оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду фактичного з того самого предмету спору і між тими самим сторонами, а тому суд дійшов до висновку про наявні підстави для відмови у відкритті провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15, як зазначено судом в ухвалі вище.

Крім того, слід зазначити, що як вбачається із автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду", позов фактично з такими ж самими вимогами вже подавався до Харківського окружного адміністративного суду, та ухвалами Харківського окружного адміністративного суду №520/12218/19 від 19.11.2019 року, №520/3618/19 від 15.04.2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті провадження.

Згідно ч. 5 ст. 170 КАС України, повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі за даним позовом.

Керуючись ст. ст. 9, 170, 242, 243, 248, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, Головного управління ДФС у Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мар`єнко Л.М.