Справа № 460/6928/20
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2021 року м. Рівне №460/6928/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Лютко М.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1.,

відповідача 1: представник Дяденчук А.І.,

відповідача 2, 3: представник Вороновська М.А.,

третьої особи відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Домецького Олексія Ігоровича
доНекомерційної професійної організації "Асоціація приватних виконавців України" в особі Ради приватних виконавців України, Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство "СЕТАМ"
про визнання протиправним та скасування рішень, -
В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Некомерційної професійної організації "Асоціація приватних виконавців України" в особі Ради приватних виконавців України (далі - відповідач 1), в якому просив:

-визнати протиправним рішення Ради приватних виконавців України №27 від 11.09.2020 в частині питання № 5 щодо направлення до Дисциплінарної комісії приватних виконавців подання про притягнення приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності;

-скасувати рішення Ради приватних виконавців України №27 від 11.09.2020 в частині питання № 5 щодо направлення до Дисциплінарної комісії приватних виконавців подання про притягнення приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Позов мотивує тим, що 11.09.2020 проведено засідання Ради приватних виконавців України, скликане Головою Ради приватних виконавців України та організоване у відповідності до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", за результатами якого було прийнято рішення направити подання до Дисциплінарної комісії приватних виконавців про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

На переконання позивача, оскаржуване рішення в частині питання № 5 є таким, що прийнято з грубим порушення порядку прийняття, зокрема, ст. 35 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", а також таким, що безпосередньо порушує права та законні інтереси позивача у зв`язку з тим, що: відповідачем, в порушення вимог чинного законодавства України, не здійснено перевірку діяльності приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області ОСОБА_1 ; у оскаржуваному рішенні Ради приватних виконавців України відсутні будь-які мотиви для прийняття такого рішення; порушено обов`язковий та безумовний принцип правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, який слідує з п. п. 4, 9 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, - безсторонність (неупередженість), забезпечення права особи на участь у процесі прийняття рішення. Зокрема, питання щодо направлення до Дисциплінарної комісії приватних виконавців подання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності було вирішено Радою приватних виконавців України безпосередньо під час проведення засідання 11.09.2020, без дотримання визначених чинним законодавством України вимог, без отримання від приватного виконавця ОСОБА_1 будь-яких пояснень та взагалі без надання можливості приватному виконавцю подати будь які пояснення. За наведеного, позивач просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 23.09.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 19.10.2020.

Ухвалою від 21.10.2020 підготовче засідання відкладено до 05.11.2020 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді.

Ухвалою від 05.11.2020 підготовче засідання у справі відкладено до 20.11.2020, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи.

16.11.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог у справі №460/6928/20, в якій у зв`язку з прийняттям 22.10.2020 Дисциплінарною комісією приватних виконавців рішення щодо припинення діяльності приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області ОСОБА_1 , просив прийняти до розгляду заяву про збільшення позовних вимог та викласти прохальну частину позову в такій редакції:

-визнати протиправним рішення Ради приватних виконавців України №27 від 11.09.2020 в частині питання № 5 щодо направлення до Дисциплінарної комісії приватних виконавців подання про притягнення приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності;

-скасувати рішення Ради приватних виконавців України №27 від 11.09.2020 в частині питання № 5 щодо направлення до Дисциплінарної комісії приватних виконавців подання про притягнення приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності;

-визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 22.10.2020, оформлене протоколом №43, про задоволення подання Міністерства юстиції України та застосування до приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді припинення діяльності приватного виконавця;

-визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №2570/7 від листопада 2020 року про введення в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 22.10.2020, оформлене протоколом №43, про задоволення подання Міністерства юстиції України та застосування до приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді припинення діяльності приватного виконавця.

20.11.2020 представником відповідача 1 подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого він заперечував проти задоволення позовних вимог. Обґрунтовуючи свою позицію представник відповідача 1 зазначав, що після отримання листа Міністерства юстиції України від 13.08.2020, на засіданні Ради приватних виконавців України, з урахуваннямпояснень ОСОБА_1 , встановлено, що у період зупинення діяльності такого приватноговиконавця та до моменту поновлення його діяльності у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 продовжував здійснювати діяльність приватного виконавця та вчинятивиконавчі дії по формуванню заявок та передачі на реалізацію арештованого майнаборжників, що підтверджується листом ДП "СЕТАМ" від 17.07.2020. За змістом цього листа, за сформованими заявками приватного виконавцяОСОБА_1 , у період зупинення його діяльності, 10.06.2020, 06.07.2020, 05.06.2020, було здійснено публікацію лотів № 425703, №431076, №425722, № 425731 уцентральній базі даних системи електронних торгів ДП "СЕТАМ". Усі наведені лоти містять посилання на проведення виконавчих дій приватним виконавцем ОСОБА_1 Згідно з ч.3 ст.27 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусовевиконання судових рішень і рішень інших органів", особа не має права здійснюватидіяльність приватного виконавця після внесення до Єдиного реєстру приватнихвиконавців України запису про зупинення або припинення права на здійсненнядіяльності приватного виконавця.Також вказував на вимоги ч.4 ст.42 цього ж Закону, відповідно до яких з дня внесення інформації прозупиненнядіяльності приватного виконавця до Єдиного реєстру приватних виконавцівУкраїни приватному виконавцю забороняється здійснювати, діяльність приватноговиконавця, крім дій, пов`язаних із передаванням виконавчих документів іншомуприватному виконавцю або відповідному органу державної виконавчої служби.За наведеного, Радою приватних виконавців України булоприйнято рішення, оформлене протоколом №27 від 11.09.2020, про направленняподання до Дисциплінарної комісії приватних виконавців про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. В подальшому, протоколом №43 від 22.10.2020 прийнято рішення про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді припинення діяльності приватного виконавця. Рішення Дисциплінарної комісії введено в дію наказом Міністерства юстиції України від 06.11.2020 №3873/5. Відповідач наголошував, що доводи позовної заяви обґрунтовані виключно порушеннями процедурних питань, при цьому позивачем взагалі не спростовується та не заперечуються обставини вчинення ним грубого порушення вимогчинного законодавства України та Кодексу професійної етики приватних виконавців, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення і притягненняйого до відповідальності.Вказував, що Рада приватних виконавців України, приймаючи оспорювань рішення, діяла в межах дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень, а тому просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог (т.1 а.с.79-86).

Ухвалою суду від 20.11.2020 прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог.

Залучено до участі у справі №460/6928/20 як співвідповідача Дисциплінарну комісію приватних виконавців (далі - відповідач 2), а також Міністерство юстиції України (далі - відповідач 3).

Клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі третіх осіб - задоволено частково.

Залучено до участі у справі №460/6928/20 в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Державне підприємство "СЕТАМ".

Підготовче засідання у справі відкладено до 10.12.2020 до 09:30 год.

10.12.2020 в судовому засіданні оголошено перерву до 21.12.2020 до 12:15 год.

15.12.2020 представником відповідача 2, 3 подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого вона заперечувала проти задоволення позовних вимог. Зазначала на обґрунтування такої позиції про те, щостаном на час вчинення в червні-липні 2020 року позивачем виконавчих дій, а саме: звернення стягнення на майно боржника, приватний виконавець не мав повноважень на вчинення зазначених виконавчих дій, а тому дані дії вчинялися з порушенням норм чинного Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Повідомляла, що рішенням Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 27.12.2019, оформленим протоколом №25, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на один місяць. Наказом Міністерства юстиції України від 13.01.2020 №111/5 "Про зупинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 " вищезазначене рішення введено в дію та зупинено діяльність позивача. Відповідно до ст.43 Закону №1403-VIII для поновлення діяльності приватного виконавця, зупиненої на підставі пункту 4 частини 1 статті 42 Закону №1403-VIII, приватний виконавець після закінчення строку зупинення його діяльності зобов`язаний скласти іспит у порядку передбаченому статтею 33 вищезазначеного Закону.Таким чином, після закінчення строку зупинення діяльності позивач був зобов`язаний скласти іспит. Однак, даних про те, що ОСОБА_1 був складений вищевказаний іспит уМіністерства юстиції України не було. Також, наказ від 13.01.2020 №111/5 діяв та не скасований увстановленому законом порядку. Відповідно, діяльність позивача не була поновлена. З огляду на виявлені порушення вимог ч.4 ст.42 Закону №1403-VІІІ та ст.7 Кодексу професійної етики приватних виконавців, Радою приватних виконавців було направлено подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача. Таким чином, враховуючи свідомий умисел, протиправність дій, ступінь тяжкостівчиненого проступку та наявність значних шкідливих наслідків для авторитету професіїприватних виконавців, Дисциплінарною комісією приватних виконавців винесено рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Представник відповідача 2, 3 наголошувала на дискреційності повноважень Дисциплінарної комісії. Просила повністю відмовити у задоволенні позову(т.1 а.с.192-197).

Ухвалою суду від 21.12.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 14.01.2021 на 10:00 год.

14.01.2021 судовий розгляд відкладено до 28.01.2021 до 10:00 год.

У судовому засіданні, призначеному на 28.01.2021, позивач позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просив позов задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні, призначеному на 28.01.2021, представник відповідача 1 проти задоволення позову повністю заперечив з підстав, наведених у відзиві.

У судовому засіданні, призначеному на 28.01.2021, представник відповідача 2, 3 проти задоволення позову повністю заперечувала з підстав, наведених у відзиві.

Представник третьої особи на стороні відповідача у судове засідання, призначене на 28.01.2021, не прибув. Про дату, місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином.

У відповідності до вимог ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за даною явкою.

Заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів, з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено і не є спірним у справі, що рішенням кваліфікаційної комісії приватних виконавців від 19.11.2018 ОСОБА_1 надано право на здійснення діяльності приватного виконавця.

Рішенням Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 27.12.2019, оформленим протоколом №25, до приватного виконавця ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення його діяльності строком на один місяць.

Зазначене рішення введено в дію наказом Міністерства юстиції України від 13.01.2020 №111/5.

Державне підприємство "СЕТАМ" (далі - ДП "СЕТАМ") 17.07.2020 надіслало некомерційній професійній організації "Асоціація приватних виконавців України" та Міністерству юстиції України лист №4731/17-18-20, в якому повідомило, що ДП "СЕТАМ" на підставі заявокна реалізацію арештованого майна, переданих приватним виконавцем Рівненського виконавчого округу Домецьким Олексієм Ігоровичем 10.06.2020, 06.07.2020, 05.06.2020 здійснило публікацію лотів за №425703, №431076, №425722,№425731 у центральній базі даних системи електронних торгів ДП "СЕТАМ".Однак, згідно інформаційної довідки від 16.07.2020, щовдалося сформувати із офіційного веб-сайту https://erpv.minjust.gov.ua/#/search-private-performer, діяльність приватного виконавця ОСОБА_1 зупинена. Зважаючи на викладене, ДП "СЕТАМ" просило надати наступну інформацію, а саме: прізвище, ім`я по батькові, номер телефону, електронну адресу, адресу місцязнаходження офісу виконавця, якому було передані виконавчі провадження приватного виконавця ОСОБА_1 (т.1 а.с.91, 212).

Листом від 27.07.2020 №325 некомерційна професійна організація "Асоціація приватних виконавців України", у відповідь на запит ДП "СЕТАМ", повідомила, що у Ради приватних виконавців України відсутня інформація щодо приватного виконавця, якому були передані виконавчі провадження приватного виконавця ОСОБА_1 (т.1 а.с.101).

Міністерство юстиції України звернулося до Ради приватних виконавців України з листом від 13.08.2020 №3829/20.5.1/33-20, в якому зазначило, що зі змісту отриманого від ДП "СЕТАМ" листа встановлено, що приватним виконавцем ОСОБА_1 05.06.2020, 10.06.2020, 06.07.2020 направлено заявки на реалізацію арештованого майна до ДП "СЕТАМ", на підставі яких зазначене підприємство здійснило публікацію лотів за №425703, №431076, №425722, №425731 у центральній базі даних системи електронних торгів ДП "СЕТАМ". Водночас звертало увагу, що рішенням Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 27.12.2019, оформленим протоколом №25, до приватного виконавця ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення його діяльності строком на один місяць. Відомості про зупинення діяльності приватного виконавця внесені до Єдиного реєстру приватних виконавців України. Вказувало на те, що поновлення діяльності приватного виконавця здійснюється в порядку, встановленому ст.4 Закону, частиною шостою якого визначено, щодіяльність приватного виконавця поновлюється на підставі наказу Міністерстваюстиції з дня внесення відповідної інформації до Єдиного реєстру приватнихвиконавців України. Зазначало, що на даний час наказ про поновлення діяльностіприватного виконавця ОСОБА_1 Міністерством юстиції не видавався тавідповідні відомості до Єдиного реєстру приватних виконавців України невносилися. Разом з цим, з листа ДП "СЕТАМ" вбачається, що приватним виконавцем впорушення вимог частини четвертої статті 42 Закону, під час зупинення йогодіяльності вчинялись дії щодо звернення стягнення на майно боржника. Зазначену інформацію Міністерство юстиції України доводило до відома Ради приватних виконавців длявжиття заходів реагування відповідно до законодавства.Про результати розгляду цього листа просило повідомити Міністерствоюстиції (т.1 а.с.89-90, 210-211).

11.09.2020 проведено засідання Ради приватних виконавців України, скликане Головою Ради приватних виконавців України та організоване у відповідності до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". У засіданні взяли участь 17 членів РПВУ.

Порядком денним було визначено наступні питання:

1) Про внесення змін до річного Плану дій щодо реалізації Стратегії АПВУ на 2020 р. у зв`язку з карантинними обмеженнями.

2) Про затвердження форми зі збору відповідної інформації щодо витрат на організацію та здійснення діяльності приватних виконавців зі збереженням умов конфіденційності.

3) Про направлення подання до Дисциплінарної комісії щодо приватних виконавців, які порушили вимоги п.5 ч.5 ст.54 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та рішення Ради приватних виконавців України № 1 від 22.12.2017 (несплата членських внесків).

4) Про розгляд звернень Рад приватних виконавців регіонів міста Києва, Дніпропетровської, Одеської та Харківської областей щодо збільшення кількості членів Рад зазначених регіонів.

5) Про розгляд листа Міністерства юстиції України №3829/20.5.1/33-20 від 13.08.2020 щодо порушення приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області ОСОБА_1 вимог ч.4 ст.42 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

За результатами проведення засідання, 11.09.2020 було прийнято Рішення №27 (т.1 а.с.92-94).

Про прийняття даного рішення, приватному виконавцю виконавчого округу Рівненської області ОСОБА_1 стало відомо 12.09.2020, з офіційного сайту Асоціації приватних виконавців України.

З тексту даного рішення вбачається, що за результатом розгляду питання №5 Радою приватних виконавців України прийнято наступне рішення: "Членами РПВУ розглянуто та обговорено ситуацію щодо дій приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області ОСОБА_1 , який під час зупинення його діяльності продовжував вчиняти процесуальні дії щодо звернення стягнення на майно боржника, а також заслухано пояснення приватного виконавця ОСОБА_1 .

За результатами розгляду прийнято рішення направити подання до Дисциплінарної комісії приватних виконавців про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Результати голосування: "за" - 11, "проти" - 1, "утримався" - 5".

На виконання рішення Ради приватних виконавців України від 11.09.2020 №27, Некомерційною професійною організацією "Асоціація приватних виконавців України" до Дисциплінарної комісії приватних виконавців листом від 18.09.2020 №455 направлено подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області ОСОБА_1 (т.1 а.с.95-97, 214-216).

22.10.2020 рішенням Дисциплінарної комісії приватних виконавців, яке оформлено Протоколом №43, з урахуванням пояснень ОСОБА_1 , задоволено подання Ради приватних виконавців України про притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді припинення його діяльності (т.1 а.с.199-209).

Дане рішення введено в дію наказом Міністерства юстиції України від 06.11.2020 №3873/5 (т.1 а.с.213).

Досліджена судом інформація щодо надання ОСОБА_1 права на здійснення діяльності приватного виконавця, її зупинення та припинення, міститься в Єдиному реєстрі приватних виконавців України, інформаційні довідки з якого долучені відповідачами до матеріалів справи (т.1 а.с.98, 102, 198).

За наведених обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон України "Про виконавче провадження") визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень і рішень інших органів".

При цьому, згідно з ч.2 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону.

Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"від 02.06.2016 № 1403-VIII (далі - Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів") визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

У відповідності до ст.16 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" приватним виконавцем може бути громадянин України, уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом.

Приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності.

Згідно з положеннями ст.17 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" Міністерство юстиції України: 1) формує та реалізує державну правову політику у сфері організації примусового виконання рішень; 2) забезпечує підготовку приватних виконавців та підвищення їхньої кваліфікації, для чого визначає: порядок проходження навчання та стажування осіб, які виявили намір здійснювати діяльність приватного виконавця; перелік документів, які подаються Кваліфікаційній комісії приватних виконавців особою, яка виявила намір здійснювати діяльність приватного виконавця, для підтвердження відповідності цієї особи вимогам, встановленим частинами першою та другою статті 18 цього Закону; порядок допуску таких осіб до складання кваліфікаційного іспиту; порядок складання кваліфікаційного іспиту; порядок підвищення кваліфікації приватними виконавцями; 3) видає посвідчення приватного виконавця; 4) визначає вимоги до офіса приватного виконавця; 5) забезпечує діяльність Кваліфікаційної комісії приватних виконавців та Дисциплінарної комісії приватних виконавців; 6) формує Єдиний реєстр приватних виконавців України, визначає порядок його ведення; 7) встановлює форму та порядок подання приватними виконавцями інформації про здійснення ними діяльності; 8) здійснює контроль за діяльністю приватних виконавців та визначає порядок здійснення контролю за діяльністю приватного виконавця; 9) подає Кабінету Міністрів України пропозицію про встановлення розміру основної винагороди приватного виконавця; 10) вводить в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення; 11) зупиняє та припиняє право на здійснення діяльності приватного виконавця; 12) здійснює інші повноваження, передбачені цим та іншими законами.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Рада приватних виконавців України має право за зверненням учасника виконавчого провадження або за власною ініціативою здійснити перевірку діяльності приватного виконавця на предмет дотримання ним:

1) статуту Асоціації приватних виконавців України;

2) Кодексу професійної етики приватного виконавця;

3) рішень Ради приватних виконавців України та з`їзду приватних виконавців України, пов`язаних із діяльністю приватних виконавців.

Перевірка Радою приватних виконавців України діяльності приватного виконавця здійснюється шляхом надсилання приватному виконавцю письмового запиту в межах предмета перевірки. Протягом 15 календарних днів з дня отримання запиту приватний виконавець зобов`язаний надати Раді приватних виконавців України пояснення та копії відповідних документів.

Рада приватних виконавців України зобов`язана протягом 30 робочих днів з дня отримання пояснень приватного виконавця або часу, коли такі пояснення мали бути отримані, у разі їх ненадання розглянути надані матеріали на предмет наявності ознак дисциплінарного проступку та вирішити питання щодо внесення до Дисциплінарної комісії приватних виконавців подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до положень ст.36-37 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" рішення, дії чи бездіяльність приватного виконавця можуть бути оскаржені у порядку, встановленому законом. Приватний виконавець несе за свої рішення, дії чи бездіяльність та завдану третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну чи кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, установлених законом, а також дисциплінарну відповідальність у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно звимогами ст.38 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" підставою для притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком приватного виконавця є: 1) факт зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю приватного виконавця; 2) порушення правил професійної етики приватного виконавця; 3) розголошення професійної таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 4) невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків; 5) невиконання статуту Асоціації приватних виконавців України, рішень Ради приватних виконавців України та з`їзду приватних виконавців України.

Положеннями ст.39 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначено, що дисциплінарна комісія приватних виконавців (далі - Дисциплінарна комісія) утворюється при Міністерстві юстиції України для розгляду питань притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків. Дисциплінарна комісія: 1) розглядає подання Міністерства юстиції України, Ради приватних виконавців України про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності; 2) у разі надходження скарг на діяльність приватних виконавців направляє їх на перевірку Міністерству юстиції України чи Раді приватних виконавців України; 3) приймає рішення на підставі подання Міністерства юстиції України чи Ради приватних виконавців України про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Відповідно по вимог ст.40 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" Дисциплінарна комісія розглядає подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності та приймає рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення протягом двох місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

У разі якщо подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності внесено за результатами перевірки діяльності приватного виконавця, здійсненої на підставі скарги учасника виконавчого провадження, яка одночасно є предметом судового розгляду з оскарження рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця, Дисциплінарна комісія відкладає розгляд цього подання до набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду такої скарги. У такому разі перебіг строку, передбаченого частиною першою цієї статті, зупиняється до набрання судовим рішенням законної сили.

Дисциплінарна комісія, розглядаючи подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності: 1) зобов`язана запросити на засідання приватного виконавця та заслухати його пояснення з питань, що стали підставою для внесення подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності; 2) має право запросити на засідання учасника виконавчого провадження, скарга якого стала підставою для перевірки діяльності приватного виконавця та внесення подання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності, для надання додаткових пояснень по суті скарги; 3) має право запросити на засідання та заслухати думку представників органів державної влади, органів місцевого самоврядування та інших осіб за їхньою згодою.

Дисциплінарна комісія, розглядаючи подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, приймає одне з таких рішень: 1) задовольнити подання та застосувати до приватного виконавця дисциплінарне стягнення; 2) відхилити подання та направити матеріали для повторної перевірки діяльності приватного виконавця; 3) відхилити подання та відмовити в застосуванні до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Статтею 41 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" передбачено, що за вчинення дисциплінарного проступку до приватного виконавця може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1) попередження; 2) догана; 3) зупинення діяльності приватного виконавця на строк до шести місяців; 4) припинення діяльності приватного виконавця.

Рішення Дисциплінарної комісії про задоволення відповідного подання Міністерства юстиції України чи Ради приватних виконавців України та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення вводиться в дію наказом Міністерства юстиції України.

Про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення робиться запис у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

У разі якщо приватний виконавець протягом року з дня застосування до нього дисциплінарного стягнення не вчинив нового дисциплінарного проступку, він вважається таким, що не притягувався до дисциплінарної відповідальності. Рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, введене в дію наказом Міністерства юстиції України, може бути оскаржено до суду.

Як встановлено з оскаржуваного рішення Ради приватних виконавців України від 11.09.2020 №27 - рішення про направлення подання до Дисциплінарної комісії приватних виконавців про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності прийнято на підставі листа Міністерства юстиції України від 13.08.2020 №3829/20.5.1/33-20 щодо порушення приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області ОСОБА_1 вимог ч.4 ст.42 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Порядок діяльності Дисциплінарної комісії та процедура розгляду подань про притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності визначено відповідним Положенням, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 27.11.2017 № 3791/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2017 за № 1442/31310 "Про затвердження Положення про Дисциплінарну комісію приватних виконавців" (далі -Положення № 3791/5).

Пунктами 3-4 Положення №3791/5 визначено, що основними завданнями Дисциплінарної комісії є: розгляд питань про притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків; прийняття рішень про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарна комісія відповідно до покладених на неї завдань: розглядає подання Мін`юсту, Ради приватних виконавців України про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності; у разі надходження скарг на діяльність приватних виконавців направляє їх на перевірку Мін`юсту чи Раді приватних виконавців України; приймає рішення на підставі подання Мін`юсту чи Ради приватних виконавців України про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Згідно з п.13 даного Положення засідання Дисциплінарної комісії вважається повноважним у разі присутності на ньому не менше п`яти членів комісії.

Відповідно до пункту 16 Положення № 3791/5 рішення Дисциплінарної комісії оформлюється протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії протягом двох робочих днів після засідання Дисциплінарної комісії.

Пунктом 18 Положення №3791/5 встановлено, що протокол засідання Дисциплінарної комісії має містити перелік присутніх на засіданні осіб, порядок денний, питання, що розглядались на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, прийняте Дисциплінарною комісією рішення.

У разі прийняття Дисциплінарною комісією рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення у протоколі засідання Дисциплінарної комісії зазначається вид дисциплінарного стягнення, який застосовано до приватного виконавця.

У разі прийняття Дисциплінарною комісією рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця у протоколі засідання Дисциплінарної комісії зазначається строк, на який зупинено діяльність приватного виконавця.

Згідно з п.25 Положення № 3791/5 розгляд подання Мін`юсту чи Ради приватних виконавців України про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності на засіданні Дисциплінарної комісії починається із заслуховування доповіді члена Дисциплінарної комісії, який попередньо за дорученням голови Дисциплінарної комісії вивчав таке подання, після чого заслуховуються присутні на засіданні члени Дисциплінарної комісії, приватний виконавець та інші запрошені на засідання особи, а також вивчаються та аналізуються необхідні документи.

Дисциплінарна комісія зобов`язана запросити на засідання приватного виконавця, стосовно якого Мін`юстом внесено подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності, та заслухати його пояснення з питань, що стали підставою для внесення подання.

Приватний виконавець щодо якого внесено подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності, повідомляється про дату, час і місце проведення засідання не пізніше ніж за 10 днів до проведення засідання Дисциплінарної комісії рекомендованим поштовим відправленням.

У разі неявки приватного виконавця на засідання Дисциплінарної комісії головуючий виносить на обговорення Дисциплінарної комісії пропозицію щодо можливості розгляду питання за відсутності приватного виконавця.

Розгляд подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності може бути відкладено у разі неявки приватного виконавця з поважних причин.

Як вбачається із п.26 Положення №3791/5 за результатами розгляду подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності Дисциплінарна комісія приймає рішення про: задоволення подання та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, передбаченого частиною першою статті 41 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"; відхилення подання та направлення матеріалів для повторної перевірки діяльності приватного виконавця; відхилення подання та відмову в застосуванні до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п.27 Положення № 3791/5 у разі якщо Дисциплінарною комісією прийнято рішення про задоволення подання та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, ступінь вини приватного виконавця, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, наявність наслідків, розмір заподіяної шкоди, а також факти застосування до приватного виконавця дисциплінарних стягнень протягом останнього року.

Таким чином, розглядаючи питання притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, Дисциплінарна комісія має у відповідності до ч.2 ст.38 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та Положення № 3791/5 встановити наявність обов`язкових елементів для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, а саме - порушення приватним виконавцем закону, його вину, наявність негативних наслідків, які наступили в результаті дій приватного виконавця та причинний зв`язок між цими діями, вчиненими в процесі виконання рішення суду і негативними наслідками.

Судом встановлено, що в поданні Ради приватних виконавців України про притягнення до дисциплінарної відповідальності відображено, що членами Ради приватних виконавців України розглянуто ситуацію щодо дій приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області ОСОБА_1 , який під часзупинення його діяльності продовжив здійснювати діяльність приватного виконавця та вчиниввиконавчі дії щодо звернення стягнення на майно боржника та передачу його на реалізацію доторгівельної організації. За результатами розгляду, з врахуванням пояснень приватного виконавця ОСОБА_1 , встановлено підтвердження фактів викладених в листі Міністерства юстиції України № 3829/20.5.1/33-20 від 13.08.2020. Встановлено порушення приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області ОСОБА_1 вимог ч.4 ст.42 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", що полягає увчиненні дій щодо звернення стягнення на майно боржника під час зупиненої діяльності безнаявних відомостей щодо її поновлення у відповідності до вимог ст.43 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та положень ст.7 Кодексу професійної етики приватних виконавців.

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" з дня внесення інформації про зупинення діяльності приватного виконавця до Єдиного реєстру приватних виконавців України приватному виконавцю забороняється здійснювати діяльність приватного виконавця, крім дій, пов`язаних із передаванням виконавчих документів іншому приватному виконавцю або відповідному органу державної виконавчої служби.

При цьому, ч.3, 6 ст.43 вказаного Закону регламентовано, що для поновлення діяльності приватного виконавця, зупиненої на підставі пункту 4 частини першої статті 42 цього Закону, приватний виконавець після закінчення строку зупинення його діяльності зобов`язаний скласти іспит у порядку, передбаченому статтею 33 цього Закону.

Діяльність приватного виконавця поновлюється на підставі наказу Міністерства юстиції України з дня внесення відповідної інформації до Єдиного реєстру приватних виконавців України.

Положеннями ст.7 Кодексу професійної етики приватних виконавців, затвердженого рішенням Першого З`їзду приватних виконавців України №1 від 14.11.2017, визначено що приватний виконавець, під час здійснення своєї діяльності, повиненнеухильно дотримуватись вимог чинного законодавства. Дотримуватисьпринципів: верховенства права, законності, незалежності, справедливості, неупередженності та об`єктивності, обов`язковості виконання рішень та обсягувимог за рішеннями. Приватний виконавець повинен вжити усіх передбаченихзаконодавством заходів до повного виконання рішення у розумні строки здотриманням прав сторін у виконавчому провадженні.

Суд враховує, що із змісту норм законодавства, які регламентують діяльність Дисциплінарної комісії, остання в кожному конкретному випадку повинна надати належну правову оцінку виявленому порушенню, які наслідки воно за собою потягнуло, чи вплинуло, чи є допущене порушення підставою для дисциплінарної відповідальності.

На підставі аналізу долученого до матеріалів справи витягу з протоколу засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 22.10.2020 №43 суд дійшов висновку, що комісією надано належну правову оцінку обставинам, викладеним в листіМіністерства юстиції України від 13.08.2020 № 3829/20.5.1/33-20, та виявленим порушенням ч.4 ст.42 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та ст.7 Кодексу професійної етики приватних виконавців, наслідкам, які такі порушення за собою потягнули, наявності підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Так, при визначені міри стягнення враховано той факт, що протягом всього часу здійснення професійної діяльності позивача до нього раніше застосовувалося дисциплінарне стягнення, а саме: 27.12.2019 до приватного виконавця ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення його діяльності строком на 1 місяць. Наказом Міністерства юстиції України від 13.01.2020 №11/5 зазначене рішення введено в дію. Діяльність ОСОБА_1 не поновлювалась. Необхідний для поновлення діяльності іспит не складався. Разом з тим встановлено, що позивачпродовжив здійснювати діяльність приватного виконавця, вживати заходипримусового виконання рішень та вчиняти виконавчі дії, зокрема, щодо зверненнястягнення на майно боржників та передачі арештованого майна на реалізацію доторгівельної організації.

Дисциплінарною комісією встановлено, що приватним виконавцем ОСОБА_1 05.06.2020, 10.06.2020,06.07.2020 направлено заявки на реалізацію арештованого майна до ДП "СЕТАМ", на підставі яких вказане підприємство здійснило публікацію лотів № 425703,431076, 425722, 425731.

Зазначене підтверджується долученим до матеріалів справи доказами, зокрема, листом ДП "СЕТАМ" від 17.07.2020 №4731/17-18-20 (т.1 а.с.91, 212),інформацією про розміщення лотів на електронному майданчику ДП "СЕТАМ" (т.1 а.с.104-114).

Крім того, у зафіксованих в протоколі від 22.10.2020 №43 поясненнях ОСОБА_1 підтвердив, що іспит для поновлення його діяльності приватного виконавця ним не складався, а також те, що він здійснював діяльність, яка стосувалася закінчення виконавчих проваджень, що перебували у нього на виконанні.

У ході судового розгляду позивачем також жодним чином не спростовано виявлені порушення ч.4 ст.42 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та ст.7 Кодексу професійної етики приватних виконавців.

Щодо покликань позивача на порушення процедури внесення подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визначеної ст.35 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", з огляду на те, що Радою приватних виконавців України не було надіслано йому письмового запиту в межах предмета перевірки і не було надано можливості скористатися правом надання пояснень та копій відповідних документів, суд зазначає таке.

Як встановлено судом, позивач був повідомлений про можливість надання пояснень у телефонному режимі, що не узгоджується з положеннями ст.35 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Суд враховує, що особа, щодо якої приймається рішення, має право бути вислуханою, наводити доводи та докази на підтвердження своїх аргументів.

Резолюцією (77) 31 про захист особи відносно актів адміністративних органів, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 28.09.1977, було визначено п`ять основних принципів, у тому числі серед них й право бути вислуханим. Право бути вислуханим є одним із фундаментальних принципів справедливої процедури й означає забезпечення особі можливості надавати адміністративному органу факти й аргументи у справі. Право бути вислуханим має бути забезпечене насамперед у справах, де передбачається прийняття "несприятливих" адміністративних актів, тобто таких, які негативно впливають на права, свободи та законні інтереси відповідної особи.

Разом з тим, суд зазначає, що саме по собі рішення про внесення подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо впливає на права та обов`язки позивача, оскільки саме по собі рішення про направлення подання до Дисциплінарної комісії приватних виконавців не може безпосередньо заподіяти майнову чи іншу шкоду позивачу та не призводить до настання невідворотних негативних наслідків.

Більше того, позивач не був позбавлений права надання пояснень і усіх наявних у нього доказів на стадії безпосереднього розгляду питання про можливість притягнення його до дисциплінарної відповідальності, в якому він безпосередньо брав участь 22.10.20. Разом з тим, позивач під час засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців у своїх поясненнях жодним чином не заперечив пред`явлених йому порушень вимог чинного законодавства.

Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22.05.2020 №825/2328/16, порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення".

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справа №813/1790/18.

Тому, на переконання суду, ненадання пояснень позивачем на стадії внесення подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності не може бути безумовною підставою для скасування спірних рішень, оскільки факт вчинення позивачем порушення вимог ч.4 ст.42 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та ст.7 Кодексу професійної етики приватних виконавців є доведеним, а обраний комісією вид застосованого до позивача дисциплінарного стягнення відповідає характеру вчиненого ним проступку.

За наведеного у сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не було доведено наявності порушень суб`єктами владних повноважень процедури прийняття оскаржуваних рішень, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 24.01.2020 (справа № 420/2921/19).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст.139 КАС України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для їх розподілу, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області ОСОБА_1 (вул. 16 Липня, 10, оф. 27, м. Рівне, 33028) до Некомерційної професійної організації "Асоціація приватних виконавців України" в особі Ради приватних виконавців України (вул. Шепелєва Миколи, 6, м. Київ 61,03061, ), Дисциплінарної комісії приватних виконавців (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13), Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13, ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державне підприємство "СЕТАМ" (01001, м.Київ, вул. Стрілецька, 4-6 ) про визнання протиправним та скасування рішень - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 08 лютого 2021 року.

Суддя С.А. Борискін