Справа № 360/4836/20
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року справа №360/4836/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року у справі № 360/4836/20 (головуючий І інстанції Петросян К.Є., повний текст складений у м. Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації сіл Троїцьке та Новозванівка Попаснянського району Луганської області в особі керівника Шевченко Микити Андрійовича про визнання незаконним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди, середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Військово-цивільної адміністрації сіл Троїцьке та Новозванівка Попаснянського району Луганської області в особі керівника Шевченко Микити Андрійовича (далі - відповідач) про визнання незаконним та скасувати розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації сіл Троїцьке та Новозванівка Попаснянського району Шевченка М.А. від 13 листопада 2020 року № 110 про звільнення з посади паспортиста та інспектора з обліку та бронювання військовозобов`язаних на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України; поновлення на посаді паспортиста та інспектора з обліку та бронювання військовозобов`язаних військово-цивільної адміністрації сіл Троїцьке та Новозванівка Попаснянського району; стягнення матеріальних збитків в сумі 769 грн., моральної шкоди в сумі 5000 грн., середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виходячи із розміру середньомісячного та середньоденного заробітку та з урахуванням отриманих при звільненні грошових сум.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.12.2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України (а.с. 13-15).

Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апелянт зазначив, що на теперішній час наявні дві ухвали судів першої інстанції різних юрисдикцій про відмову у відкритті провадження у цивільній справі № 423/3245/20 та у адміністративній справі № 360/4836/20. Також, позивач просила розглянути справу у її відсутність (19-20).

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив доводи апеляційної скарги, і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень»; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»; 14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства; 15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи: 1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; 2) що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства; 3) про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом; 4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об`єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Згідно п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справи адміністративної юрисдикції. Необхідно виходити з суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Колегія суддів зазначає, що не є публічною службою у розумінні КАС України діяльність керівників та інших працівників державних підприємств, установ.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Спори з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби охоплює весь спектр спорів, що виникають у відносинах публічної служби. Водночас до цієї категорії не належать трудові спори: а) керівників та інших працівників державних і комунальних підприємств, установ та організацій; б) працівників, які працюють за трудовим договором у державних органах і органах місцевого самоврядування; в) працівників бюджетних установ та ін.

Спір, який виник з трудових відносин та не пов`язаний з проходженням публічної служби, має розглядатися судами в порядку цивільного судочинства.

Згідно трудової книжки позивача прийнято на посаду інспектора з обміну та бронювання військовозобов`язаних розпорядженням від 9 січня 2019 року № 2; розпорядженням керівника військово-цивільної адміністрації сіл Троїцьке та Новозванівка Попаснянського району Луганської області від 13 листопада 2020 року № 110 позивача звільнено з посади паспортиста, інспектора з обміну та бронювання військовозобов`язаних на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України (а.с. 6).

Згідно п. 1.1, п. 1.2 посадової інструкції інспектора з обліку та бронювання військовозобов`язаних військово-цивільної адміністрації сіл троїцьке та Новозванівка Попаснянського району Луганської області інспектор з обліку та бронювання військовозобов`язаних належить до категорії службовців. Інспектор з обліку та бронювання військовозобов`язаних призначається на посаду та звільняється з посади керівником військово-цивільної адміністрації з дотриманням вимог Кодексу законів про працю України (а.с. 7).

Згідно пункту 1.1 посадової інструкції паспортиста військово-цивільної адміністрації сіл Троїцьке та Новозванівка Попаснянського району Луганської області посада «паспортист» відноситься до категорії «технічні службовці» (а.с. 9).

Таким чином, відповідно до посадових інструкцій, посади інспектора з обліку та бронювання військовозобов`язаних військово-цивільної адміністрації сіл Троїцьке та Новозванівка Попаснянсбкого району Луганської області та паспортиста військово-цивільної адміністрації сіл Троїцьке та Новозванівка Попаснянського району Луганської області належать до категорії службовців.

Згідно абз. 4 ч. 1 статті 1 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» від 03.02.2015 року № 141-VIII військово-цивільні адміністрації населених пунктів - це тимчасові державні органи, що здійснюють на відповідній території повноваження сільських, селищних, міських рад, районних у містах рад, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах рад та голів та інші повноваження, визначені цим Законом.

За змістом ст. 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 №2493-III (далі - Закон № 2493) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України (ст. 3 Закону № 2493).

Статтею 10 Закону № 2493 встановлені питання прийняття громадян на службу в органи місцевого самоврядування.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону № 2493 громадяни України, які вперше приймаються на службу в органи місцевого самоврядування (за винятком посад, зазначених в абзаці другому частини першої статті 10 цього Закону), у день прийняття відповідного рішення складають Присягу.

Згідно матеріалів справи позивач не приймала присягу при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування.

Таким чином, розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації сіл Троїцьке та Новозванівка Попаснянського району Луганської області від 13 листопада 2020 року № 110 про звільнення позивача стосується безпосередньо трудової діяльності позивача, а тому його оскарження повинно відбуватись в порядку цивільного процесуального судочинства, оскільки у даному випадку відповідач діє не як суб`єкт владних повноважень відносно позивача, а як його роботодавець.

Судом першої інстанції роз`яснено позивачу, що даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства місцевим загальним судом.

Щодо посилання апелянта на наявність ухвали Попаснянського районного суду Луганської області від 02.12.2020 року у справі № 423/3245/20 за аналогічним позовом, що й у цій справі, колегія суддів вважає зазначену ухвалу про відмову у відкритті провадження у цивільній справі такою, що може бути оскарженою до суду апеляційної інстанції відповідної юрисдикції за заявою про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження із зазначенням причин пропуску строку на її оскарження (а.с. 56-57).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За встановлених обставин та норм процесуального закону в їх сукупності, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції ухвала прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 170, 241, 250, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року у справі № 360/4836/20 за позовом ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації сіл Троїцьке та Новозванівка Попаснянського району Луганської області в особі керівника Шевченко Микити Андрійовича про визнання незаконним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди, середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 8 лютого 2021 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач І.В. Геращенко

Судді Е.Г. Казначеєв

Г.М. Міронова