Справа № 120/6469/20-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Вінниця

05 лютого 2021 р. Справа № 120/6469/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: Військової частини НОМЕР_1 про: визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача вказує на протиправну бездіяльність військової частини щодо непроведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 по 17.05.2019 та протиправні дії військової частини щодо застосування грудня 2014 року та січня 2018 року, як місяців з яких починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базових місяців) в період з 01.12.2015 по 28.02.2020, а в період з 01.03.2018 по 17.05.2019 неврахування абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 за №1078, а тому за захистом своїх прав звернувся до суду з даним позовом.

Вказано, що до періоду з 01.12.2015 по 28.02.2018 року для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців має застосовуватись базовий місяць 2008, оскільки він є місяцем підвищенням тарифних ставок (посадових окладів), що передбачено Порядком №1078.

Щодо періоду з 01.03.2018 по 17.05.2019 року, тобто по день звільнення та фактичного розрахунку, нарахування індексації грошового забезпечення позивачу має розраховуватись як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, що відповідачє приписам абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078.

В позові зазначено, що відповідно до наданої Відповідачем інформації нараховане позивачу грошове забезпечення за штатною посадою за лютий 2018 року становить 8 560,97 грн.; за березень 2018 року - 8 528,80 грн. (в тому числі: посадовий оклад - 3170,00 грн.; оклад за військовим званням - 1020,00 грн.; надбавка за вислугу років - 1676.00 грн.; щомісячна премія - 2662,80 грн.). Отже, зі збільшенням посадових окладів з 01.03.2018 року у Позивача не відбулось збільшення грошового доходу та становить 0,00 грн.

Позивач вказує, що в лютому 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн, а величина приросту індексу споживчих цін за його розрахунками становить 241,70%, то відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку №1078 сума індексації за лютий рахується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 лютого 2018 року шляхом множення на величину приросту індексу споживчих цін та діленням на 100 (1762,00 грн. * 241.70% / 100), що становить 4 258,75 грн.

Виходячи з наведеного, загальна сума індексації грошового забепечення, яка не була нарахована та виплачена відповідачем за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року становить 86 054,90 грн., а за період з 01.03.2018 року по 17.05.2019 року - 61 957,94 грн.

Ухвалою суду від 13.11.2020 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, витребувано у відповідача: довідку про розмір грошового забезпечення позивача за період проходження служби з 01.12.2015 по 17.05.2019 (помісячно), із зазначенням в розрізі окремо розміру основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку за вислугу років) та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки премії, винагороди), довідку про нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 по 17.05.2019.

14.12.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення адміністративного позову. Зазначено, що в межах часу спірних правовідносин з 01.12.2015 по 01.12.2019 неодноразово змінювався розмір грошового забезпечення позивача за рахунок основних його складових.

За вказаний період позивач неодноразово переміщувався на службі, та як наслідок посадовий оклад його збільшувався з восьмого тарифного розряду на дев"ятий, тому для обрахунку індексації його грошового забезпечення ставав місяць такого збільшення.

Перший базовий місяць був в грудні 2014 року, в зв"язку з тим, що у позивача змінився розмір окладу за вислугу років. Зазначена зміна у вислузі років позивача призвела до встановлення та початку виплати йому більшої надбавки за вислугу років як основної складової частини грошового забезпечення згідно розмірів, встановлених додатком №29 до Постанови КМУ від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка діяла на той час.

Другий базовий місяць був в січні 2018 за результатами переміщення по службі, в зв"язку з чим його оклад розраховувався з восьмого тарифного розряду на дев"ятий.

Третій базовий місяць березень 2018, оскільки набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою змінено структуру грошового забезпечення, збільшено розміри посадових окладів та всіх інших основних складових грошового забезпечення.

Право на отримання індексації грошового забезпечення у позивача виникло у грудні 2018, яка йому була і виплачена що підтверджується Інформацією щодо нарахованого та виплаченого грошового забезпечення (додаток 15).

Щодо періоду з січня 2019 по травень 2019, то відповідач вказує, що індексації грошового забезпечення була виплачена в повному обсязі, розрахунок був проведений в травні 2019.

За наведеного, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

21.12.2020 до суду надійшла від представника позивача відповідь на відзив за змістом якої вказано, що починаючи з грудня 2015 року повинен застосовуватися січень 2008 як базовий місяць для розрахунку індексації грошового забезпечення, оскільки саме з грудня 2015 року застосовуються нові єдині підходи щодо нарахування та виплати індексації, які затверджені Порядком №1078, який був змінений постановою КМУ від 09.12.2015 №1013.

В своїх поясненнях покликається на судову практику Верховного Суду по справі №200/9297/19-а, де відповідачем був аналогічний структурний підрозділ Державної прикордонної служби України, де вказано, що для розрахунку індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 повинен бути базовий місяць січень 2008.

04.01.2021 року до суду надійшли заперечення, за змістом які є аналогічними змісту відзиву.

18.01.2021 до суду надійшла заява від відповідача в якій зазначено, що з огляду на обмежене фінансування, за період з липня 2015 по лютий 2018 року відповідачем не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення. Відповідно до довідки фінансово-економічного відділу прикордонного загону від 08.12.2020 (додаток приєднується), з урахуванням базових місяців зазначених вище та на основі чинного законодавства на кожний період проходження служби позивачем, остнньому за липень 2015 - лютий 2018 року виплачена сума коштів у розмірі 33 137,49 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2790 від 14.12.2020, реєстром перерахувань на особисті вклади від 15.12.2020.

Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , з 17.05.2001 року по 17.05.2019 року проходив військову службу у військових частинах Державної прикордонної служби України, зокрема останнім місцем служби була військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, яка здійснювала остаточні розрахунки за період проходження служби.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.05.2019 року №150-ос позивача було звільнено та виключено зі списків особового складу, усіх видів забезпечення, що підтверджується письмовими доказами та не заперечується жодною із сторін.

30.09.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою, зокрема щодо виплат індексації грошового забезпечення за період проходження служби.

Листом від 06.10.2020 року №11/К-6 відповідач повідомив, що у зв"язку з обмеженими показниками помісячного розпису Державного бюджету, затвердженого для Державної прикордонної служби України на липень-грудень 2015, 2016, 2017, та січень-лютий 2018 індексація грошового забезпечення військовослужбовців в цьому періоді не нараховувалась та не виплачувалась.

Починаючи з 01.03.2018 року, після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовцям став березень 2018.

Індексація за період з квітня по листопад 2018 не нараховувалась, оскільки індекс споживчих цін не перевищував 103%. За період з грудня 2018 по травень 2019 індексація нарахована та виплачена.

До листа долучено довідку за підписом бухгалтера з розрахунком належної до виплати індексації позивачу із застосуванням базового місяця: до періоду з липня 2015 - грудня 2017 із застосуванням базового місяця грудень 2014, до періоду січень-лютий 2018 - базового місяця січень 2018.

На думку позивача у період з 01.12.2015 року по 28.02.2020 року відповідач протиправно застосовує грудень 2014 року та січень 2018 року, як місяці з яких здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовий місяць), а в період з 01.03.2018 року по 30.06.2019 року протиправно не враховує абзаци 4, 6, пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, чим саме не в повному обсязі здійснює нарахування та виплату індексації грошового забезпечення, а в деякий період служби і взагалі не здійснює нарахування та виплату індексації, яка є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці і її проведення, у зв`язку зі зростанням споживчих цін.

Відтак, позивач вважає дії відповідача такими, що порушують його права, тому звернувся до суду з цим позовом.

Виходячи з доводів сторін, спірним питанням, яке потребує дослідження та надання оцінки судом в рамках даної адміністративної справи, є протиправна бездіяльність щодо не нарахування та не виплати індексації; застосування спірного базового місяця у період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року; проведення індексації з березня 2018 року, яка розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме як фіксована величина.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується наступним.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регламентуються Законом України Про індексацію грошових доходів населення (далі - Закон № 1282-XII).

В розумінні статті 1 Закону № 1282-XII, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Положеннями статті 2 Закону № 1282-XII встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.

Соціальні виплати, що мають цільовий і разовий характер (допомога при народженні дитини, допомога на поховання, матеріальна допомога, одноразова допомога при виході на пенсію тощо), а також допомога у зв`язку з вагітністю і пологами індексації не підлягають. Підтримка купівельної спроможності провадиться шляхом підвищення розміру зазначених виплат.

Підтримка купівельної спроможності соціальних виплат, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму, здійснюється шляхом перегляду їх розміру у зв`язку із зростанням прожиткового мінімуму відповідно до законодавства.

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 4 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка до 01.01.2016 р., а з 1 січня 2016 року в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 5 Закону № 1282-XII, підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів.

Індексація пенсій, інших виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, за рахунок коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначаються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ від 17 липня 2003 р. № 1078 (далі Порядок №1078) і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка до 1 січня 2016 р., а з 1 січня 2016 року в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно пункту 2 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Положеннями пункту 4 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Відповідно до пункту 6 Порядку №1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету; об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів; індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, інших видів соціальної допомоги провадиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету; індексація стипендій особам, які навчаються, провадиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються.

Так, нормами Закону України Про індексацію грошових доходів населення та Порядку № 1078 визначено і джерело коштів на проведення індексації. Пунктом 6 Порядку № 1078 безпосередньо не скасовано виплату індексації заробітної плати (грошового забезпечення) та не пов`язано індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації.

Із аналізу вказаних вище норм видно, що індексація грошових доходів населення в тому рахунку грошового забезпечення військовослужбовців проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється до 01.01.2016 р. в розмірі 101%, а з 01.01.2016 р. в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону.

Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 15.10.2013 №9-рп/2013, держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями частини 6 статті 95 Кодексу законів про працю України, статей 33, 34 Закону України «Про оплату праці», такими заходами є, зокрема індексація заробітної плати. В аспекті конституційного звернення слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати.

Відповідно до п. 10-1 Порядку №1078, (в редакції постанови КМ № 526 від 13.06.2012), обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій особам, які набули право на її призначення, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачуються замість пенсії, здійснюється починаючи з місяця, в якому їх призначено. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу.

Згідно з п. 5 Порядку №1078 (в редакції постанови №1013 від 09.12.2015) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Отже, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації починаючи з грудня 2015 року здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

Враховуючи викладене, обчислення індексу споживчих цін має здійснюватись з місяця підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулося у січні 2008 на чому наполягає позивач, а відповідач не спростовує цього, то для визначення суми індексації такому працівнику з грудня 2015 року має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з лютого 2008 року.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджується, що відповідачем проведена індексація грошового забезпечення позивача за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року без урахування базового місяця 2008, відтак має місце протиправна дія.

При цьому, суд враховує, що відповідачем проведено розрахунок з позивачем за період з липня 2015 по лютий 2018 року, та виплачена сума коштів у розмірі 33 137,49 грн., що підтверджується належними та допустимими доказами, а саме платіжним дорученням №2790 від 14.12.2020, реєстром перерахувань на особисті вклади від 15.12.2020.

Проте, з урахуванням того, що базові місяці застосовувались на кожний період проходження служби у період з грудня 2015 по грудень 2017 із базовим місяцем грудень 2014, січень-лютий 2018 січень 2018 відповідно, то суд вважає, що з метою ефективного захисту позивача необхідно зобов"язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 року з урахуванням базового місяця січень 2008 року.

Зміст ефективності розкрито в рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003р. по справі "Дорани проти Ірландії", де указано, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Також зміст ефективності розкрито і у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", у якому зазначено, що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Щодо періоду з липня 2015 по листопад 2015 року, то суд не надає оцінку такій виплаті, оскільки не є спірним питанням, до того ж позивач не заявляє вимог до цього періоду.

Стосовно посилань відповідача на неможливість здійснення своїх зобов`язань через ненадходженння коштів від головного розпорядника, не ґрунтується на вимогах закону та є безпідставними в силу того, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат, гарантованих державою, на чому неодноразово вказував Верховний Суд України у своїх рішеннях (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10).

На користь такого висновку і вказує практика Європейського Суду, зокрема, відповідно до рішень ЄСПЛ Кечко проти України (заява № 63134/00, пункти 23, 26) та Ромашов проти України (заява № 67534/01, пункт 43), реалізація особою права, яке пов`язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, є безпідставними.

Щодо розрахунку проведеного представником позивача самостійно, то суд його відхиляє з огляду на те, що визначення суми індексації на підставі розрахунку самого представника позивача є необґрунтованою, оскільки такий розрахунок не є належним та допустимим доказом визначення суми індексації необхідної для перерахунку. При цьому, нарахування суми індексації за певний період, на переконання суду, належить до дискреційних повноважень відповідача, а в даному випадку ці повноваження мають здійснюватися з урахуванням висновків суду, зроблених у цьому рішенні.

Щодо вимог про не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 17.05.2019 та зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення із встановленням фіксованої суми індексації в розмірі 4 258,75 грн., з урахуванням абз. 4, 6 п. 5 Порядку №1078, то суд вважає їх необгрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Представник позивача вказує, що відповідно до наданої відповідачем інформації щодо нарахованого та виплаченого грошового забезпечення позивача за лютий 2018 року становить 8 560,97 грн. в тому числі: посадовий оклад - 772,90 грн.; оклад за військовим званням - 65,00 грн.; надбавка за вислугу років - 251,37 грн.; надбавка за особливі умови служби (ризики) - 115,94 грн.; надбавка за виконання особливо важливих завдань - 980,34 грн.; щомісячна додаткова премія - 77,29 грн; щомісячна премія - 3097,29 грн.; щомісячна додаткова грошова винагорода - 3200.84 грн.; за березень 2018 року становить 8 528,80 грн. в тому числі: посадовий оклад - 3170,00 грн.; оклад за військовим званням - 1020,00 грн.; надбавка за вислугу років - 1676.00 грн.; щомісячна премія - 2662,80 грн. Відтак грошовий дохід позивача збільшився на 0,00грн.

На переконання представника позивача підлягає застосуванню абз. 4 пункту 5 Порядку №1078 яким передбачено, що якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

З таким твердженням суд не погоджується з огляду таке.

Постановою Кабінету Міністрів України №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року в редакції від 24 лютого 2018 року, яка набрала чинності з 01 березня 2018 року, було змінено систему виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та розміри тарифних ставок. Відповідно до п. 4 цієї Постанови №704, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Таким чином, постановою Кабінету Міністрів України №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу осіб рядового та начальницького складу.

Пунктом 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у п. 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 %.

Отже, відповідно до п. 5 вказаного Порядку, проведення індексації грошових доходів населення, індекс споживчих цін у березні 2018 року рівний 1 та індексація грошового забезпечення не нараховується.

Разом з тим, відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з квітня 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%, а тому передбачених законом підстав для індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 березня 2018 року по листопад 2018 року немає.

Щодо періоду з грудня 2018 по травень 2019, тобто по день звільнення позивача зі служби та виключення його із списків, індексація горошового забезпечення проведена та виплачена, що доводиться належними доказами.

Щодо вимоги позивача про протиправність дій відповідача в період з 01.12.2015 по 28.02.2020, то суд вважає, що остання дата є помилковою, оскільки позивача виключено із списків особового складута всіх видів забезпечення 17.05.2019, що підтверджується витягом з наказу №150-ос (а.с. 12). З приводу протиправних дій відповідача за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, то вони знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, тому суд цю частину вимог задовольнив.

Щодо вимоги визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 17.05.2019 року в повному обсязі, то суд вважає, що така не підлягає задоволенню, оскільки при розгляді цієї справи судом визнано протиправними дії щодо проведення індексації грошового забезпечення за відповідний період без урахування базового місяця 2008.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини дають підстави для висновку, що адміністративний позов належить задовольнити частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, питання щодо повернення останнього на користь позивача не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року без урахування базового місяця січня 2008 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 року з урахуванням базового місяця січня 2008 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ); Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ - 14321819, вул. Острівська, буд. 2, м. Могилів-Подільський, Вінницька область, 24004)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна