Справа № 813/2818/16
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/2818/16
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення

за нововиявленими обставинами

04 лютого 2021 року
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.,

секретаря судового засідання Роздіна Ю.Н.,

за участю: представника відповідача Невелич Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання неправомірним та скасування наказу, поновлення на роботі та виплату грошової компенсації за час вимушеного прогулу, -

У С Т А Н О В и в :

В провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання неправомірним та скасування наказу, поновлення на роботі та виплату грошової компенсації за час вимушеного прогулу.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку ст. 361 КАС України просить суд прийняти до судового розгляду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.10.2016 у справі №813/2818/16; 813/3005/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання неправомірним та скасування наказів, поновлення на службі залишену без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2019 скасувати, ухваливши судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Заява обґрунтована тим, що після набрання законної сили судовим рішенням заявникові стали відомі обставини, які є істотними для справи.

Зокрема, 21.11.2020 на адресу дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , (яка 12.11.2020 уклала в інтересах ОСОБА_1 з адвокатом договір про надання правничої допомоги) із ГУНП у Львівській області за підписом заступника начальника вказаного управління полковника поліції Ільчишина В. надійшов Лист - відповідь від 20.11.2020 № Л-373/зі/05/13-2020, із змісту якого вбачається, що у запитуваний ОСОБА_2 період часу, зокрема з 06.11.2015 - 09.07.2016 р.р. на полковника поліції ОСОБА_3 (відповідними наказами Національної поліції України) було покладено тимчасове виконання обов`язків (за вакантною посадою) начальника ГУНП у Львівській області.

Аналогічна по змісту відповідь отримана ОСОБА_2 27.11.2020 з Національної поліції України.

Доказом відправки - отримання поштової кореспонденції з поліції є дато - штампи на конвертах, а також реєстраційні номера поштових відправлень датованих 21.11.2020 та 27.11.2020 відповідно.

Відомостями, що підтверджують перебування в шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 а Свідоцтво про шлюб від 13.08.2008, штамп у паспорті ОСОБА_1 з відповідною відміткою про «Сімейний стан» Окрім того, в деклараціях поданих до НАЗК ОСОБА_1 є відомості про члена сім`ї декларанта - ОСОБА_4 .

Проходження ОСОБА_1 служби в поліції та припинення впливало та вплинуло на соціально - економічне становище сім`ї в цілому, оскільки ОСОБА_2 підпадає під визначення «Член сім`ї» працівника поліції та у випадку поновлення ОСОБА_1 на службі на неї будуть розповсюджуватись певні правові гарантії (захист від посягання на працівника поліції та членів його сім`ї, пенсія в разі втрати годувальника, інше).

Стверджує, що до 21.11.2020 йому не було відомо про наведені у листах поліції відомості про тимчасове покладення (у зазначений вище проміжок часу) на полковника поліції ОСОБА_5 обов`язків за вакантною посадою, більше того у нього не було обов`язку знати про такі обставини.

Отже в період листопада 2015 - липня 2016 р.р. полковник поліції ОСОБА_3 на основній посаді Радник Голови НПУ) безперервно тимчасово виконував обов`язки за вакантною посадою очільника поліції Львівщини, а відповідно, з огляду на «первинний наказ» від 06.11.2015 № 5 о/с, - безперервне виконання ним обов`язків мало - б припинитись 03.03.2016, оскільки «переривання» строку тимчасово виконання обов`язків вказаного посадовця у період 2015 -2016 р.р. (на час призначення службового розслідування та видачі обох оскаржуваних наказів) не було.

Тобто, полковник поліції ОСОБА_3 перебуваючи на вакантній посаді був тимчасово наділений Головою НПУ делегованими повноваженнями очільника ГУНП у Львівській області, проте (у даному випадку) по закінченню строку безперервного виконання ним обов`язків не мав адміністративно ї процесуальної дієздатності та був на момент підписання організаційно- розпорядчих документів не уповноваженою на те особою, що була правомочна видати оскаржувані накази про покарання та звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 .

Ухвалою від 15.12.2020 суд відкрив провадження за нововиявленими обставинами.

ГУНП у Львівській області надало відзив на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Зазначає, що із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 мав право звернутися в межах трьох років з дня набрання рішенням законної сили, а саме: до 15.12.2019. Щодо підстав перегляду рішення, то відповідач зазначає, що не можуть вважатися нововиявленими ті обставини. що встановлюються на підставі доказів, які не буди своєчасно подані сторонами чи іншими особами які беруть участь у справі.

Зазначено, що проявляючи зацікавленість проведенням службового розслідування щодо себе, позивач міг ще у 2016 році дізнатися про перебування полковника ОСОБА_3 на вакантній посаді. При цьому наведені позивачем в заяві аргументи, на переконання відповідача, не являються істотними для справи обставинами.

Заявник надав пояснення, зазначив, що 01.07.2019 закінчився строк дії відносно ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби та факт притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності у минулому не може свідчити про наявність обмежень до прийняття служби в поліції (в разі проходження ОСОБА_1 ) конкурсу.

В судовому засіданні по розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами представник відповідача проти задоволення заяви заперечила, просила відмовити у її задоволенні.

Представник ОСОБА_1 подав заяву про розгляд заяви без його участі.

З огляду на наведене, судом не встановлено підстав передбачених ст.ст. 205, 206 КАС України для відкладення розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, заяви, вирішуючи заяву по суті, суд виходив з наступного.

ОСОБА_1 звертався до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання неправомірним та скасування наказу, поновлення на роботі та виплату грошової компенсації за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що інцидент який мав місце 17 червня 2016 року і став підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності на переконання позивача не був пов`язаний з виконанням ОСОБА_1 службових обов`язків, таким чином, всупереч положенням ст.15 КУпАП та ст.5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ відповідачем протиправно накладено стягнення на ОСОБА_1 .

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що при видачі оскаржуваних наказів Головне управління Національної поліції у Львівській області та його посадові особи діяли на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Також вказано, що посилання позивача про передчасність наказів відповідача є безпідставною, адже досудове розслідування органу прокуратури та службове розслідування Головного управління Національної поліції, зважаючи на норми Дисциплінарного статуту та Кримінально-процесуального кодексу України мають різну мету та різну реалізацію.

Вказане рішення залишене без змін Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.12.2016.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції про те, що службове розслідування, яке призначено на відповідній правовій підставі, об`єктивно проведено та закінчено в порядку та у строк визначений чинним законодавством. Будь-яких порушень процедури проведення службового розслідування та видачі дисциплінарного наказу в матеріалах позовної заяви не наведено.

Рішення суду набрало законної сили.

При вирішенні заяви суд керується наступними правовими нормами.

гідно ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 ст. 361 КАС України, передбачено підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Аналіз наведених положень вказує на те, що під обставинами, які зазначаються у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, слід розуміти конкретні юридичні факти, які могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи.

Отже, необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на момент вирішення справи, по-друге, те, що ці обставини не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний акт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час постановлення судового рішення, вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Істотність обставини означає те, що якби суд її міг врахувати при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення справи.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України в постанові від 22.05.2015 № 7 "Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

У відповідності до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, а згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 20 березня 1952 року та практика Європейського Суду з прав людини застосовується в Україні як джерело права, і така є частиною національного законодавства в розумінні статті 9 Конституції України.

У п. 46 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" від 06.10.2015 Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою потворного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Аналогічна правова позиція Європейським судом також викладена у рішенні від 28 жовтня 1999 року в справі "Брумареску проти Румунії" (п. 61).

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового рішення, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтовано.

Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Викладена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 06 березня 2018 року в справі № 2а-23903/09/1270.

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14 травня 2019 року по справі №520/16586/16-а.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як на підставу для перегляду рішення Львівського окружного адміністративного суду за нововиявленими обставинами заявник посилається на те, що йому не було відомо про тимчасове покладення у проміжок часу, коли виникли спірні правовідносини, на полковника ОСОБА_3 обов`язків за вакантною посадою.

Наведені заявником обставини, на переконання суду не спростовують відомостей які встановлені судом в ході розгляду справи, щодо висновку службового розслідування та інших доказів, яким була надана оцінка при прийнятті рішення.

Також суд бере до уваги покликання відповідача на ті обставини, що службове розслідування яке передувало звільненню ОСОБА_1 , об`єктивно проведено та закінчено в порядку і у строк визначений законодавством чинним на момент виникнення спірних правовідносин. Судами встановлено, що будь-яких порушень процедури проведення службового розслідування та видачі дисциплінарного наказу ні в матеріалах позовної заяви, ні в матеріалах заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не встановлено.

Суд зазначає, що обставини даної адміністративної справи повно, всебічно та належним чином проаналізовані судом та їм надана відповідна оцінка в рішенні Львівського окружного адміністративного суду, яке залишене без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду, і такі судові рішення набрали законної сили.

З огляду на вказаний висновок суд вважає, що наведені ОСОБА_1 аргументи не нововиявленими обставинами, а тому не є підставою для перегляду судового рішення в порядку ст. 361 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів. Відповідач у свою чергу надав суду належні докази, які лягли в основу рішення, про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 368, ч. 1 ст. 369 КАС України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 241-243, 248, 256, 368, 369 КАС України, суд -

У Х В А Л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року у справі № 813/2818/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання неправомірним та скасування наказу, поновлення на роботі та виплату грошової компенсації за час вимушеного прогулу відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.02.2021.

Суддя В.М.Сакалош