Справа № 460/9764/20
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2021 року м. Рівне №460/9764/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправною відмову та скасувати відмову у призначенні пенсії, викладену у листі від 14.12.2020 № 1700-0702-8/40268 та зобов`язати відповідача зарахувати період роботи з 03.09.1993 по 02.08.1996 до трудового стажу та призначити пенсію з 21.11.2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02.12.2020 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про призначення пенсії. Проте, йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з тим, що до страхового стажу не зарахований період з 03.09.1993 по 02.08.1996 (25-26 записи трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 12.12.1977), оскільки є виправлення в даті звільнення та наказі на звільнення, що суперечить Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року №162 (із змінами і доповненнями). Позивач зазначає, що не несе відповідальності за ведення трудової книжки, а тому просить задовільнити позовні вимоги в повному обсязі. З підстав наведених у позові, позивач просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.1-6).

Ухвалою суду від 04.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена ним у відзиві на позовну заяву, відповідно до змісту якого він заперечував проти їхнього задоволення. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до управління з відповідною заявою від 02.12.2020 про призначення йому пенсії за віком. Вказав, що пенсія позивачу може бути призначена лише з 22.11.2020, а не з 21.11.2020 як зазначається у позовних вимогах. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Зазначає, що згідно з документами, доданими до заяви про призначення пенсії від 02.12.2020 №12064 та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача становить 24 роки 3 місяці 27 днів. Зазначає, що інших первинних документів, а саме наказу про прийняття на роботу, переведення та звільнення позивачем не надано, відтак і зарахувати вищенаведений період підстав не має, оскільки це суперечить нормам Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок № 637)(а.с.28-30).

Позивачем 03.02.2021 подано заяву про уточнення позовних вимог, у якій пункт 2 прохальної частини позову виклав у наступні редакції: зобов`язати відповідача зарахувати період роботи з 03.09.1993 по 02.08.1996 до трудового стажу та призначити пенсію з 22.11.2020(а.с.31).

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріли по справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до системи персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача становить 24 роки 3 місяці 27 днів.

02.12.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про призначення пенсії, що стверджується листом відповідача від 14.12.2020 №1700-0702-8/40268.

Листом від 14.12.2020 №1700-0702-8/40268 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомило ОСОБА_1 , що йому відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Було відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з тим, що до страхового стажу не зарахований період з 03.09.1993 року по 02.08.1996 рік (25-26 записи трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 12.12.1977), оскільки є виправлення в даті звільнення та наказі на звільнення, що суперечить Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року №162 (із змінами і доповненнями).

Так, відповідно до записів 25-26 трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 12.12.1977, наявні виправлення стосовно дати звільнення позивача(а.с.15).

Враховуючи вказану обставину, відповідач відмовив у зарахуванні до страхового стажу позивача, період його роботи з 03.09.1993 по 02.08.1996.

Не погоджуючись з діями Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненської області щодо відмови у призначенні пенсії за віком та не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 03.09.1993 року по 02.08.1996 рік та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Згідно з ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч.2 ст.24 Закону № 1058-IV).

В силу ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно з ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, у відповідності до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Наданою трудовою книжкою ОСОБА_1 підтверджується, що оскаржуваний період, а саме з 03.09.1993 р. по 02.08.1996 рік позивач працював в ТОВ фірма «Сармат» (а.с.15).

Листом від 04.12.2020 №264/01-16 Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради повідомило, що відповідно до відомостей автоматизованої бази даних виконавчого комітете Рівненської міської ради, яка велась до 01.07.2004 року, розпорядженням міського голови від 22.05.1992 № 218Р здійснена державна реєстрація Товариства з обмеженою відповідальністю «Сармат» () за адресою м. Рівне, вул. Євгена Коновальця, будинок 5. У вищевказаній базі даних також містяться відомості про призупинення діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Сармат» на підставі постанови Арбітражного суду Рівненської області від 18.11.1997 року по справі № 3/289-Б, згідно якої Товариства з обмеженою відповідальністю «Сармат» визнано банкрутом. (а.с.23).

Суд звертає увагу на те, що доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо даного періоду роботи відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги при розрахунку стажу.

Суд також зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Посилання на неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Отже, власне, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі й не зарахування періоду роботи до страхового стажу.

Аналогічна за змістом позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 06.02.2018 у справі №677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17) та від 06.03.2018, 29.03.2019, у справі № справа №548/2056/16-а (№К/9901/44334/18), у справі №754/14898/15-а, яку суд відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України враховує при ухваленні рішення у даній справі.

Отже, відповідачем при обчисленні страхового стажу ОСОБА_1 безпідставно не зараховано стаж роботи в ТОВ «Сармат».

Таким чином, відхиляються твердження відповідача про те, що період роботи позивача в ТОВ «Сармат» з 03.09.1993 по 02.08.1996 рік не взято до уваги через наявні виправлення в трудової книжці, оскільки певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону України №1058-ІV від 09.03.2003, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.12.2020 подав заяву про призначення пенсії за віком. А тому суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити позивача пенсію за віком з 22.11.2020.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

При зазначених обставинах, вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають до задоволення, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать чинному законодавству та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, на користь ОСОБА_1 слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 840,80 грн., сплачений згідно із квитанцій від 22.12.2020 № 53415003, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи (а.с.24).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка 7, м. Рівне, 33028 Код ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у призначенні пенсії ОСОБА_1 , оформлену у вигляді листа від 14.12.2020 №1700-0702-8/40268.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 22.11.2020, зарахувавши до страхового стажу період роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю фірмі «Сармат» з 03.09.1993 по 02.08.1996.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка 7, м. Рівне, 33028 Код ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 05 лютого 2021 року.

Суддя Д.П. Зозуля