Справа № 320/160/19
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/160/19 Суддя (судді) першої інстанції: Лапій С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Шурка О.І.,

за участі секретаря судового засідання Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арт-Пласт» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Арт-Пласт» звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.08.2018 № та № .

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 10.08.2018 № та № .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 20.01.2021.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2021 продовжено строк розгляду апеляційної скарги на п`ятнадцять днів.

У судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу ГУ ДФС у м. Києві від 12.07.2018 № 10988, направлень на перевірку від 13.07.2018 № 1676/20-15-14-03-02, № 1677/26-15-14-03-02, № 1678/26-15-14-09, № 1253/26-15-42-08 та п. п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України, ст. 25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», ГУ ДФС у м. Києві проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «АРТ-ПЛАСТ» з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства за період з 20.06.2018 по 19.07.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 20.06.2018 по 19.07.2018.

За результатами перевірки складено акт від 26.07.2018 № 260/1-26-15-14-03-02/32487006.

Перевіркою встановлено порушення:

- п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, п. 7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 та п. 10 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.99 №23, у результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування (збитку) у сумі 24206020,00 грн за І квартал 2018 та занижено податок на прибуток підприємств в період, що перевірявся, на суму 17609044,00 грн;

- п. 287 ст. 287 ПК України відповідно до бази даних ІС Податковий блок станом на 30.06.2018 року обліковується заборгованість по орендній платі з юридичних осіб у сумі 1602,99 грн.

Позивач, не погоджуючись з актом перевірки, подав 31.07.2018 до ГУ ДФС у м. Києві заперечення на акт перевірки.

Листом від 08.08.2018 № 42868/10/26-15-14-03-02, ГУ ДФС у м. Києві повідомило TOB «АРТ-ПЛАСТ» про залишення висновків, викладених в акті перевірки, без змін, а заперечення - без задоволення.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 10.08.2018 № та № .

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями від 10.08.2018, позивач звернувся зі скаргою до ДФС України, однак, рішенням ДФС України від 22.10.2018 № 34171/1/91-94-11-01-02-25, залишило без змін податкові повідомлення-рішення від 10.08.2018 № та № , а скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись з правомірністю і обґрунтованістю вказаних податкових повідомлень-рішень, товариство звернулось до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що висновки, зроблені в акті перевірки та які стосуються порушення позивачем вимог податкового законодавства, не відповідають вимогам закону, відповідно, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправним та підлягають скасуванню.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

08.05.2018 загальними зборами ТОВ «АРТ-ПЛАСТ» прийнято рішення про припинення діяльності ТОВ «АРТ-ПЛАСТ», шляхом ліквідації та встановлено строк для пред`явлення кредиторами своїх вимог - 2 (два) місяці.

Згідно відомостей з державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «АРТ-ПЛАСТ» перебуває у ліквідації з 15.05.2018, а вимоги кредиторів приймаються до 15.07.2018.

Відповідно до положень ч. ч. 8, 11, 12 ст. 111 ЦК України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає ліквідаційний баланс, забезпечує його затвердження учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, та забезпечує подання органам доходів і зборів.

Так, за ч. 12 ст. 111 ЦК України, майно юридичної особи, що залишилося після задоволення вимог кредиторів (у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування), передається учасникам юридичної особи, якщо інше не встановлено установчими документами юридичної особи або законом.

У акті перевірки ГУ ДФС у м. Києві зазначило, що за період з 20.06.2018 по 19.07.2018, ТОВ «АРТ-ПЛАСТ» податкова декларація з податку на прибуток станом на 19.07.2018 не була подана.

Також, проміжний ліквідаційний баланс ТОВ «АРТ-ПЛАСТ» станом на 19.07.20108 до контролюючого органу не подано.

Згідно з нормами п. 3 ст. 13 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», звітнім періодом підприємства, що ліквідується, є період з початку звітного року до дати прийняття рішення про його ліквідацію.

Перевіркою повноти визначення доходу від будь-якої діяльності (за вирахуванням не прямих податків), визначеного за правилами бухгалтерського обліку, за період з 20.06.2018 по 19.07.2018 встановлено його заниження на суму 268770342,00 грн за 2018рік.

Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації

За ч. 5 ст. 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», у разі ліквідації підприємства ліквідаційна комісія складає ліквідаційний баланс та у випадках, передбачених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», публікує його протягом 45 днів після затвердження.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», порядок та строки подання фінансової звітності, консолідованої фінансової звітності, звіту про управління та звіту про платежі на користь держави до органів державної влади визначаються Кабінетом Міністрів України для банків - Національним банком України.

З наведеного слідує, що до моменту зняття з обліку юридичної особи як платника податків, зборів, обов`язкових платежів ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана здійснювати розрахунок зобов`язань щодо таких податків, зборів, обов`язкових платежів, сплачувати їх і подавати відповідну звітність.

Комісією з припинення (ліквідаційною комісією, ліквідатором) платника податків складається ліквідаційний баланс, передавальний акт або розподільчий баланс.

У ліквідаційному балансі, який затверджується учасниками юридичної особи або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи, відображаються результати прийнятих рішень про стягнення боргів, розподілення активів, власного капіталу та погашення (списання) зобов`язань, що повинно привести до відсутності активів, власного капіталу і зобов`язань ліквідованого підприємства на заключну дату складання ліквідаційного балансу.

Таким чином, ТОВ «АРТ-ПЛАСТ» зобов`язане буде подати ліквідаційний баланс виключно на дату ліквідації підприємства, яка ще не настала, на що, цілком обґрунтовано звернув увагу суд першої інстанції.

Згідно з п. п. 137.4.3 п. 137.4 ст. 137 ПК України, податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду, крім: якщо платник податку ліквідується (у тому числі до закінчення першого податкового (звітного) періоду), останнім податковим (звітним) періодом вважається період, на який припадає дата ліквідації.

Отже, звітній період підприємства, що ліквідується, є період, на який припадає дата його ліквідації, адже за ч. 5 ст. 104 ЦК України, юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення, з урахуванням чого, товариство позивача зобов`язано подавати звітність у загальному порядку у встановлені Податковим кодексом України строки, а не на встановлену дату контролюючим органом, як це зазначено в акті перевірки.

Так, до моменту зняття з обліку юридичної особи, як платника податків, зборів, обов`язкових платежів ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана здійснювати розрахунок зобов`язань щодо таких податків, зборів, обов`язкових платежів, сплачувати їх і подавати відповідну звітність, а до податкових органів юридичною особою подається тільки один ліквідаційний баланс і на дату прийняття рішення про ліквідацію у вигляді комплекту річної фінансової звітності, та за наявності копії передавального акта або розподільчого балансу.

Як слідує з акту перевірки податковим органом перевірявся період діяльності підприємства з 20.06.2018 по 19.07.2018, однак, зазначений контролюючим органом період не є звітним (податковим) періодом для податку на прибуток підприємств, а тому, не мав достатніх підстав вимагати подання податкової декларації з податку на прибуток станом на 19.07.2018 року, а ТОВ «АРТ-ПЛАСТ» не було зобов`язане подавати таку декларацію станом на 19.07.2018.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в цій частині висновки акта перевірки не знайшли свого підтвердження.

У частині висновків податкового органу про заниження операційних витрат ТОВ «АРТ-ПЛАСТ» на суму 146736 300,00 грн., що вплинуло на завищення фінансового результату за 2018 рік, слід врахувати, що під час проведення перевірки було виявлено, що позивачем за період з 20.06.2018 по 19.07.2018 не задекларовано фінансовий результат до оподаткування (збиток) визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності. Так, перевіркою повноти визначення фінансового результату до оподаткування (прибуток або збиток), за період з 20.06.2018 по 19.07.2018 встановлено його заниження на суму 268770342,00 грн. за 2018 рік та завищення на суму 146736300,00 грн. за 2018 рік.

Податковий орган на підставі наданих для перевірки документів встановив, що відповідно до рахунку 182 «Довгострокові векселі одержані» станом на 19.07.2018 обліковується дебіторська заборгованість у сумі 146736 300,00 грн. з ТОВ «АЛЬТЕРА ФІНАНС», яка виникла на підставі: договору № БВ-146/2014 від 28.05.2014, відповідно до умов якого, вартість цінних паперів становить 143750000,00 грн., строк оплати цінних паперів становить 365 банківських днів, термін погашення векселів - не раніше 20.01.2023; договору № БВ-152/2014 від 02.06.2014, відповідно до умов якого, вартість цінних паперів становить 19000000,00 грн. без ПДВ строк оплати цінних паперів становить 365 банківських днів, термін погашення векселів - не раніше 20.01.2023.

Згідно положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», дебіторська заборгованість визнається активом, якщо існує ймовірність отримання підприємством майбутніх економічних вигод та може бути достовірно визначена її сума.

При цьому, балансова вартість такого активу є меншою від визнаної за документами суми дебіторської заборгованості на величину створеного по даній заборгованості резерву сумнівних боргів. Тобто, якщо такий резерв створюється, заборгованість є сумнівною (щодо неї у підприємства існує невпевненість її погашення боржником).

Відповідно до норм п. п. 139.2.1 п. 139.2 ст. 139 ПК України, фінансовий результат до оподаткування збільшується: на суму витрат на формування резерву сумнівних боргів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму витрат від списання дебіторської заборгованості, яка не відповідає ознакам, визначеним у п. п. 14.1.11 п 14.1 ст.14 ПК України, понад суму резерву сумнівних боргів.

Таким чином, у разі якщо безнадійна дебіторська заборгованість, яка відповідає ознакам, встановленим п. п. 14.1.11 п 14.1 ст. 14 ПК України, у разі недостатності суми нарахованого резерву сумнівних боргів списується з активів на інші операційні витрати, то збільшення фінансового результату до оподаткування не здійснюється.

У разі списання безнадійної дебіторської заборгованості за рахунок резерву сумнівних боргів, фінансовий результат до оподаткування, який визначений у фінансовій звітності, не підлягає зменшенню на суму списаної заборгованості.

Фінансовий результат до оподаткування зменшується лише тоді, коли здійснюється коригування у бік зменшення резерву сумнівних боргів, і на цю суму збільшується фінансовий результат до оподаткування відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Відповідно до п. 4 П(с)БО 10 «Дебіторська заборгованість», безнадійна дебіторська заборгованість - це поточна дебіторська заборгованість, щодо якої існує впевненість про її неповернення боржником або за якою минув строк позовної давності.

У дебіторської заборгованості ТОВ «АРТ-ПЛАСТ» з ТОВ «АЛЬТЕРА ФІНАНС» у сумі 146736300,00 грн. відсутні ознаки безнадійної, так як довгострокова дебіторська заборгованість забезпечена векселями, строк погашення яких настане не раніше 20.01.2023.

Відповідно до ст. 34 Уніфікованого Закону «Про переказні векселі та прості векселі», переказний вексель строком за пред`явленням підлягає оплаті при його пред`явленні. Він повинен бути пред`явлений для платежу протягом одного року від дати його складання. Трасант може скоротити цей строк або обумовити більш тривалий строк. Ці строки можуть бути скорочені індосантами.

Трасант може встановити, що переказний вексель зі строком платежу за пред`явленням не може бути пред`явленим для платежу раніше визначеної дати. У цьому разі строк для пред`явлення починається від зазначеної дати.

Отже, суд першої інстанції правильно вказав на те, що станом на день проведення перевірки, строк погашення дебіторської заборгованості у позивача ще не настав, а тому, така визначенням п. п. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 ПК України, не відповідає, адже, безнадійна заборгованість - це заборгованість, що відповідає одній з таких ознак. а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності, б) прострочена заборгованість померлої фізичної особи, за відсутності у неї спадкового майна, на яке може бути звернено стягнення; в) прострочена заборгованість осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, оголошені померлими; г) прострочена понад 180 днів заборгованість особи, розмір сукупних вимог кредитора за якою не перевищує мінімально встановленого законодавством розміру безспірних вимог кредитора для порушення провадження у справі про банкрутство, а для фізичних осіб - заборгованість, що не перевищує 25 відсотків мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у разі відсутності законодавчо затвердженої процедури банкрутства фізичних осіб); д) актив у вигляді корпоративних прав або не боргових цінних паперів, емітента яких визнано банкрутом або припинено як юридичну особу у зв`язку з його ліквідацією; е) сума залишкового призового фонду лотереї станом на 31 грудня кожного року; є) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії щодо примусового стягнення майна боржника не призвели до повного погашення заборгованості, ж) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством; з) заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією;

Також, в акті перевірки зазначено, що відповідно до рахунку 6851 «Розрахунки з іншими кредиторами (в національній валюті)», станом на 19.07.2018, у позивача обліковується кредиторська заборгованість у сумі 268770342,00 грн. з наступним контрагентами: FIRST ELITE INVESTMENTS LIMITED у сумі 135000000,00 грн, ПАТ «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Сатурн» у сумі 133765978,00 грн., ТОВ «ПКТБ ЦІННІ ПАПЕРИ» у сумі 4364,00 грн, яка виникла згідно з документів: ТОВ «АРТ-ПЛАСТ» за договором купівлі-продажу цінних паперів від 22.05.2014 № БВ24-2/2014, придбало у FIRST ELITE INVESTMENTS LIMITED цінні папери «Київський завод газового устаткування та приладів» у кількості 375000000 шт. за ціною 135000000,00 грн.; ТОВ «АРТ-ПЛАСТ» згідно договору на відступлення прав вимоги від 19.03.2015 № 19-03/20105, має заборгованість у сумі 135000000,00 грн перед ПАТ «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Сатурн»; ТОВ «АРТ-ПЛАСТ» за договором № Д/2016/3068 від 26.04.2016 отримало депозитарні послуги від ТОВ «ПКТБ ЦІННІ ПАПЕРИ» на суму 4364,00 грн.

Отже, поки не сплине строк позовної давності за договором, заборгованість за таким договором не може бути визнана безнадійною та/або простроченою.

Згідно аналізу податкової звітності, поданої ТОВ «АРТ-ПЛАСТ» до органів ДФС, підприємство не декларувало доходу від простроченої кредиторської заборгованості.

Відповідно до даних бухгалтерського обліку, у ТОВ «АРТ-ПЛАСТ» відсутні активи для погашення зазначеної кредиторської заборгованості.

Підпунктом 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, передбачено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

У свою чергу, відповідно до п. п. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 ПК України, заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією є такою, що відповідає ознаці, як безнадійна заборгованість.

Відповідно до договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ24-2/2014 від 22.05.2014, ТОВ «АРТ-ПЛАСТ» мав сплатити FIRST ELITE INVESTMENTS LIMITED за придбані цінні папери суму у розмірі 135000000,00 грн. у строки, передбачені договором, а саме, протягом 360 банківських днів з моменту підписання договору. Таким чином, ТОВ «АРТ-ПЛАСТ» мало провести розрахунки до 27.10.2015 включно.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином, починаючи з 28.10.2015 по 29.10.2018, діє трьохрічний період (строк позовної давності), протягом якого FIRST ELITE INVESTMENTS LIMITED має право звернутися до суду з вимогою до ТОВ «АРТ-ПЛАСТ» про погашення заборгованості за договором купівлі-продажу цінних паперів № БВ24-2/2014 від 22.05.2014

Щодо заборгованості ТОВ «АРТ-ПЛАСТ» перед ПАТ «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Сатурн», то, починаючи з 08.08.2017 по 08.08.2020, також діє трьохрічний період (строк позовної давності), протягом якого ПАТ «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Сатурн» має право звернутися до суду з вимогою до ТОВ «АРТ- ПЛАСТ» про погашення заборгованості за договором відступлення прав вимоги № 19- 03/2015 від 19.03.2015.

Отже, станом на момент проведення перевірки та на день складання акту перевірки, трьохрічний період (строк позовної давності) ще не минув, з огляду на що, така заборгованість не може бути визнана на той час безнадійною та/або простроченою, а тому, у позивача не виникло зобов`язання декларувати дохід у розмірі суми заборгованості за ними, на що було також звернуто увагу судом першої інстанції.

Також, поточна кредиторська заборгованість ТОВ «АРТ-ПЛАСТ» перед ТОВ «ПКТБ ЦІННІ ПАПЕРИ» у сумі 4364,00 грн виникла 30.06.2018 у результаті поточної діяльності підприємства, а отже, таку заборгованість вважити безнадійною та включати у дохід, у той час, коли ще не сплив термін позовної давності, передбачений ст. 257 ЦКУ, також неможливо.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення від 10.08.2018 № , ТОВ «АРТ-ПЛАСТ» було завищено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 24206020,00 грн за звітний період - І квартал 2018 року, однак, за матеріалами справи вбачається, що ГУ ДФС у м. Києві у період з 11.06.2018 по 15.06.2018 проводило документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання податкового, валютного законодавства за період з 01.01.2015 по 19.06.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 19.06.2018. За результатами перевірки складено акт від 23.06.2018 № 227/1-26-15-14-03-02/32487006, на підставі якого позивачу було донараховано зобов`язання за несвоєчасну сплату (перерахування до бюджету утриманих сум податку на доходи фізичних осіб та несвоєчасну сплату (перерахування) утримання суми військового збору до бюджету, однак, порушень позивача щодо податку на прибуток за І квартал 2018 зазначеною перевіркою не встановлено.

Згідно п. 78.2 ст. 78 ПК України, контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені п. п. 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8, 78.1.11 ПК України, у разі якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Проте, в акті перевірки не зазначено ні про подання ТОВ «АРТ-ПЛАСТ» уточнюючого розрахунку із конкретного податку за раніше перевірений період, ні було подано скаргу контролюючому органу заперечення до акту перевірки, ні було ДФС України в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб органу ДФС нижчого рівня перевірено документи обов`язкової звітності платника податків або матеріали документальної перевірки і виявлено невідповідність висновків акту перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування питань, що були предметом перевірки.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що висновки, зроблені в акті перевірки та які стосуються порушення позивачем вимог податкового законодавства, не відповідають вимогам закону, відповідно, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправним та підлягають скасуванню.

Висновки суду апеляційної інстанції за наслідком розгляду апеляційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві.

У цілому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, та, насамперед, стосуються намагання апелянта вдатись до переоцінки обставин, яким вже було надано правову оцінку та обгрунтування відповідача по яким, були правомірно відхилені судом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 р.- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 329 - 331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Повний текст постанови складено 08.02.2021.