Справа № 160/16708/20
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східне міжрегіональне правління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови, відшкодування шкоди,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східне міжрегіональне правління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови відповідача про стягнення виконавчого збору ВП №60920891 від 20.12.2019 року.
Позовна заява обґрунтована протиправністю оскарженої постанови, як такої, що прийнята відповідачем не у спосіб, передбачений законодавством України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Відповідач скористався наданим правом та надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що виконавчий напис нотаріуса не є виконавчим документом про стягнення періодичних платежів та не підпадає під дію п.5 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження». Підкреслює, що відповідно до списку 655 від 24.12.2019 року направляв, у тому числі позивачеві постанови про відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору ще наприкінці 2019 року, у зв`язку з чим вважає, що останній пропустив строк звернення до суду із цим позовом.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Судом встановлено, що 12.08.2019 року між позивачем та його батьком укладено Договір про сплату аліментів, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Биковою І.В. і зареєстрований в реєстрі за № 233. Умовами договору передбачено щомісячна сплата аліментів готівкою у розмір 50% заробітної плати.
На підставі цього виконавчого напису постановою старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження № 60920891 та одночасно прийнято постанову про стягнення виконавчого збору від 20.12.2019 року, яка і є предметом розгляду у цій справі.
При вирішені спору суд виходить із того, що згідно зі статтею 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до статті 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Частиною 1 статті 5 Закону Закон № 1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Згідно ч. 1 та 2ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII(далі - Закон № 1404-VІІІ), виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувану за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" від 03.07.2018р. № 2475-VIII(далі - Закон № 2475-VIII), який набрав чинності з 28.08.2018р. (п.п. 3 п. 27 розділ І):
частина 4 статті 27 Закону №1404-VIII викладена в новій редакції, відповідно до якої за виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, державний виконавець нараховує виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів У подальшому, державний виконавець зобов`язаний нараховувати виконавчий збір щомісяця у розмірі, визначеному частиною другою цієї статті, залежно від розміру простроченого щомісячного аліментного платежу. Постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування;
пункт 1 частина 5 статті 27 Закону №1404-VIII викладена в новій редакції, відповідно до якої виконавчий збір не стягується:
1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню.
З аналізу наведених норм слідує, що законодавством виділений окремий випадок, коли при відкритті виконавчого провадження не виноситься постанова про стягнення виконавчого збору - за виконавчими документами про стягнення аліментів.
При цьому, за виконавчими документами про стягнення аліментів, виконавчий збір стягується за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за дванадцять місяців та постанова про стягнення такого виконавчого збору виноситься після погашення заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі або в разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування.
У межах спірних правовідносин, жодної з перелічених обставин для прийняття постанови про стягнення виконавчого збору не настало, адже заборгованість позивача по аліментах виникла лише за 3 місяці;
Суд не погоджується з позицією представника відповідача, що виконавчий документ (виконавчий напис нотаріуса) №374 від 15.11.2019 року не є документом про стягнення періодичних платежів, оскільки вищевказаний документ винесено на підставі договору, яким зокрема, передбачено сплату аліментів щомісячно.
Крім того, згідно ч.4 ст.27 Закону №1404-VIII постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування.
Однак, відповідачем не надано доказів того, що позивачем погашено заборгованість або відповідачем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування.
Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, ураховуючи, що заборгованість позивача зі сплати елементів на момент виникнення спірних правовідносин не перевищувала суму відповідних платежів за дванадцять місяців, суд доходить висновку, що приймаючи оскаржену постанову діяв не у спосіб, передбачений законодавством України, а тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню. Відповідно, позовні вимоги у цій частині - задоволенню.
Доводи відповідача щодо порушення позивачем строку звернення до суду із цим позовом судом до уваги не приймаються з огляду на те, що ним так і не надано жодного беззаперечного доказу, що про оскаржену постанову позивачеві стало відомо у 2019 або у 2020 році. Наданий список № 655 таких обставин не установлює з огляду на те, що з його змісту неможливо достовірно упевнитись що саме надсилалось на адресу позивача та у рамках якого виконавчого провадження це відбувалось.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Відповідно до статті 139 КАС України, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східне міжрегіональне правління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про стягнення виконавчого збору ВП №60920891 від 20.12.2019 року.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східне міжрегіональне правління Міністерства юстиції (м.Дніпро)
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна