Справа № 200/871/21-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 р. Справа№200/871/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шинкарьової І.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі -- позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до приватного виконавця Табінського Олега Володимировича (далі -- відповідач, приватний виконавець, Табінський О.В.) згідно тексту позовної заяви просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського О.В. від 28.12.2020 про відкриття виконавчого провадження № 64000641.

В обґрунтування адміністративного позову позивач вказав, що відповідачем протиправно відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документа - виконавчий напис нотаріуса, оскільки місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1 . Водночас у позивача відсутнє майно у м. Києві. Отже, приватний виконавець порушив ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 200/871/21-а та призначено до розгляду за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ.

З метою об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи, судом витребувано у приватного виконавця Табінського О. В. копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 64000641.

Відповідно даних поштового відстеження Укрпошти поштове відправлення № 337 вручено відповідачу 01.02.2021.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано, вимоги ухвали суду від 26 січня 2021 у частині надання матеріалів виконавчого провадження не виконано.

Відповідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Сторони до судового засідання 04 лютого 2021 року не з`явилися, належним чином повідомленні про час та дату розгляду справи. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі.

Згідно вимог ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Ухвала суду від 26 січня 2021 направлена сторонам у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією та на електронні адреси позивача, відповідача.

Частиною 1 ст. 205 КАС України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

Враховуючи приписи ст. ст. 124, 194, 205 та 268 КАС України, суд вважає, що неприбуття сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами у порядку письмового провадження.

Фактичні обставини встановлені судом у справі такі.

ОСОБА_1 , є громадянином України паспорт серія № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , з 10 липня 2002 року.

Табінський О. В. (місцезнаходження: 02125, м. Київ, вулиця Старосільська, 1 У, офіс № 3 ) є приватним виконавцем у виконавчому окрузі м. Києва, про що свідчать відомості з Єдиного реєстру приватних виконавців України. (доступно за посиланням erpv.minjust.gov.ua)

28 грудня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64000641 за виконавчим написом нотаріуса від 17 грудня 2020 № 2238, якою постановлено стягнути з боржника позивача на користь ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" заборгованість у розмірі 18096,61 грн., згідно кредитного договору від 31 серпня 2012 року, украденого з АТ «СБЕРБАНК» та основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1809,66 грн.

У спірній постанові адресою боржника визначено: АДРЕСА_2.

Правова позиція суду обґрунтована таким.

Відповідно до ч. 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон № 1404).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 3 Закон № 1404, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону № 1404, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 23 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (надалі - Закон №1403-VIII), у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону №1403-VIII, виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

За правилами ч. 2 ст. 24 Закону №1404 приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень застосовується у редакції від 12.06.2020.

III. Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження

У разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцем проживання чи перебування боржника - фізичної особи, місцезнаходженням боржника - юридичної особи, адреса якого відрізняється від адреси, зазначеної у виконавчому документі, до заяви про примусове виконання рішення стягувач має додати документ / копію документа, який підтверджує, що місцезнаходженням боржника - юридичної особи або адресою проживання чи перебування боржника - фізичної особи є територія, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або територія виконавчого округу приватного виконавця. (Пункт 3 розділу III доповнено новим абзацом одинадцятим згідно з Наказом Міністерства юстиції № 1825/5 від 01.06.2020)

У разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документ/копія документа, який підтверджує, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться(яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.

(Пункт 3 розділу III доповнено новим абзацом згідно з Наказом Міністерства юстиції № 3940/5 від 09.12.2019; із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства юстиції № 1825/5 від 01.06.2020)

4. Виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що Закон України "Про виконавче провадження" та Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження, а наведені положення Інструкції вимагають документального підтвердження у випадку наявності розбіжностей щодо місця проживання боржника у виконавчому документі та заяві про примусове виконання.

При цьому право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Отже, у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Частиною п`ятою статті 24 Закону №1404-VIII визначено, що для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Згідно приписів п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували місце проживання/перебування позивачки, або наявності у неї на час відкриття спірного виконавчого провадження рахунку та наявності коштів у банку, розташованого у м. Києві, або іншого майна з розташуванням у м. Києві.

Відтак, суд вважає, що відповідач порушив правила територіальної діяльності приватних виконавців, оскільки, безпосередньо у постанові про відкриття виконавчого провадження від 28 грудня 2020 зазначено місце проживання боржника, яке не відповідає виконавчому округу приватного виконавця.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 30.04.2020 у справі № 580/3311/19 та від 08 квітня 2020 року у справі № 804/6996/17.

Отже, суд погоджується із доводами позивача про протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження № 64000641 від 28 грудня 2020 року, з огляду на порушення відповідачем приписів ст. 24 Закону № 1404-VIII.

Звідси, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що належить задовольнити у спосіб визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця Табінського О. В. про відкриття виконавчого провадження 64000641 від 28 грудня 2020 року.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст. 242-246, 250, 255, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича (02125, м. Київ, вул. Старосільська, 1 У, офіс №3) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича від 28 грудня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 64000641.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908,00 грн.

Рішення суду першої інстанції за наслідками розгляду справи, визначеної ст. 287 КАС України, оскаржується у строк та порядку, встановленому ч. 6 ст. 287 КАС України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Шинкарьова