Справа № 460/3496/20
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2021 року м. Рівне №460/3496/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М. за участю секретаря судового засідання Сищук К.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув,

відповідача: представник Форет М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріанекс - Агро"
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тріанекс-Агро» (далі ТОВ «Тріанес-Агро», позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі ГУ ДПС у Рівненській області, відповідач), в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16.01.2020 року №1, №1, №1, №1, №2, №2, №2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним документально підтверджено факт правомірності формування витрат по господарських операціях з ФОП ОСОБА_1 та правомірність нарахування амортизаційних відрахувань по легкових автомобілях PASSAT Sed, HL 110 та Renault Logan. Щодо твердження відповідача про не нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість по проведених будівельно-монтажних роботах, то виконані роботи ТОВ «Добробут» з виготовлення та облаштування бункерів для зберігання зернової продукції є прямими витратами ТОВ «Тріанекс-Агро», безпосередньо пов`язаними із господарською діяльністю. Щодо господарських операцій з ТОВ «Чингул», ТОВ «Сервісагроінтер», ТОВ «Респект-Лоджистік», то позивачем надано до перевірки всі первинні бухгалтерські документи, які свідчать про реальність таких господарських операцій. Позивач вказував, що з аналізу наданих до перевірки документів вбачається, що вони відповідають домовленостям сторін, зафіксованим у договорах і за своїм змістом засвідчують факти передачі від постачальника до покупця послуг, тобто свідчать про здійснення конкретних господарських операцій. При цьому, ці документи також відповідають і вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV від 16.07.1999 року, які ставляться до підприємств у частині здійснення облікової політики, та містять необхідні для первинних документів дані в достатній мірі для ідентифікації господарських операцій, визначення їх змісту, вартості та інших істотних обставин їх здійснення. У всіх документах наведено інформацію про учасників відповідної господарської операції, тобто вказано найменування, коди, місцезнаходження юридичних осіб - учасників відповідних господарських операцій тощо, а самі первинні документи підписані від імені таких юридичних осіб (містять особистий підпис відповідальних осіб) та засвідчені відтисками їхніх печаток. Окрім того, обґрунтуванням спрямування намірів підприємства і його контрагентів на реальне виконання умов укладених договорів підряду слугує й факт здійснення розрахунків за придбані послуги та товари. Також позивач вказує про те, що платником податків надавалися до перевірки належним чином перекладені довідки та сертифікати по нерезидентах Fabris & Co S.r.L. (Італія); Derigran N.V. (Belgium); Jose N. Soriano Balaguer S.L. (Іспанія), які підтверджують, що нерезиденти є резидентами країн, з якими укладено міжнародні договори України, у зв`язку із чим, відсутній факт не утримання та не перерахування до бюджету податку на доходи нерезидента за надані брокерські послуги. На підставі наведеного, позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 21.05.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, визначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 17.06.2020.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав на безпідставність позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначав, що актом перевірки встановлено відсутність у ФОП ОСОБА_1 достатньої кількості найманих працівників, виробничих потужностей, основних засобів для фасування, навантаження, розвантаження значної кількості зерна, фізично не можливо 1 особою за 1 робочий день розвантажити, складувати, зафасувати і навантажити 26,74 тон зерна), неможливість встановлення фактичного місця здійснення господарської операції, відсутність факту залучення інших СГ (відсутні перерахування ФОП ОСОБА_1 для інших СГ), проведеною перевіркою неможливо підтвердити факт надання послуг збереження, фасування зерна, навантаження та розвантаження автомобілів ФОП ОСОБА_1 . Вказував, що на підставі наданих до перевірки документів не надається можливість встановити факт використання транспортних засобів PASSAT Sed, НОМЕР_1 та Renault Logan у господарській діяльності ТОВ «Тріанекс-Агро», у зв`язку з чим підлягають визначенню податкові зобов`язання з податку на додану вартість на підставі абзацу «г» п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України. Також зазначав, що згідно оборотно-сальдових відомостей по рахунку 10 та згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за перевіряємий період з 01.04.2017р. по 30.09.2019 р., у ТОВ «Тріанекс-Агро» відсутні власні нерухомі основні засоби (приміщення, земельні ділянки, тощо) та те, що витрати по комплексу будівельно-монтажних робіт за адресою: АДРЕСА_1 , не були перевиставлені для Орендодавця - ТОВ Рівненський автоцентр «Камаз», то операції по комплексу будівельно-монтажних робіт не є господарською діяльністю товариства. Вказував про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Чингул», ТОВ «Сервісагроінтер», ТОВ «Респект-Лоджистік», тому надходження активів від таких контрагентів призвело до зростання власного капіталу позивача, тому безоплатно отримані активи загальною вартістю 2662790 грн. є доходом у розумінні п. 5 П(С)БО 15 «Доходи». Також, як встановлено актом перевірки, перевіркою достовірності відображених показників у поданій звітності за період з 01.04.2017 року по 30.09.2019 року встановлено порушення п. 46.1 ст. 46, п. 48.1 ст. 48, п. 103.9 ст. 103 Податкового кодексу України, а саме: за 2018 рік при виплаті доходів наступним нерезидентам із джерелом їх походження з України: Fabris & Co S.r.L. (Італія); Derigran N.V. (Belgium); Jose N. Soriano Balaguer S.L. (Іспанія) за надані брокерські послуги, не утримано та не перераховано до бюджету податок на доходи нерезидента за ставкою 15 %. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 17.06.2020 підготовче судове засідання відкладено до 21.07.2020.

Ухвалою суду від 21.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу до судового розгляду по суті на 19.08.2020.

19.08.2020 судове засідання у справі не відбулось, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді, у зв`язку із чим розгляд справи відкладено до 13.10.2020, яке в подальшому відкладено до 04.11.2020.

04.11.2020 розгляд справи відкладено до 23.12.2020, яке в подальшому відкладено до 28.01.2020.

У судове засідання 28.01.2021 представник позивача в судове засідання не прибув. Про дату, місце і час судового розгляду повідомлений належним чином. Разом з тим, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

В період з 02.12.2019 року по 20.12.2019 року працівниками Головного управління ДПС у Рівненській області (далі по тексту ГУ ДПС у Рівненській області) була проведена планова виїзна документальна Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріанекс-Агро» (далі по тексту ТОВ «Тріанекс-Агро») з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2017 року по 30.09.2019 року, валютного законодавства за період з 01.04.2017 року по 30.09.2019 року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2017 року по 30.09.2019 року, іншого законодавства за період з 01.04.2017 року по 30.09.2019 року.

За результатами такої перевірки було складено акт за №661/17-00-05-01/35567492 від 27.12.2019 року, згідно висновків якого, перевіркою встановлені наступні порушення:

1. п. 44.1 ст. 44, п. 44.2 ст. 44, п. 134.1 ст. 134, п. 138.2 ст. 138, пп. 138.3.2 п. 138.3 ст. 138, пп. 140.5.10 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України, п. 5, 21 П(С)БО 15 «Дохід», п. 5 П(С)БО 1 «Зобов`язання», ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України за №88 від 24.05.1995 року (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704), товариством занижено податок на прибуток всього на суму 1 914 139 грн. 00 коп. (в т.ч. за ІІ-IV кв. 2017 року на суму 1 167 130 грн. 00 коп., за 2018 рік на суму 718 138 грн. 00 коп., за ІІІ квартали 2019 року на суму 28 871 грн. 00 коп.);

2. п. 188.1 ст. 188, п. 198.1 ст. 198, п. 198.2 ст. 198, п. 198.3 ст. 198, абз. «г» п. 198.5 ст. 198, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в наслідок чого завищено суму бюджетного відшкодування на загальну суму 902 588 грн. 00 коп. (в т.ч. за квітень 2017 року в сумі 66 148 грн. 00 коп., за травень 2017 року в сумі 7 272 грн. 00 коп., за червень 2017 року в сумі 17 075 грн. 00 коп., за липень 2017 року в сумі 48 663 грн. 00 коп., за серпень 2017 року в сумі 39 141 грн. 00 коп., за вересень 2017 року в сумі 204 590 грн. 00 коп., за жовтень 2017 року в сумі 27 116 грн. 00 коп., за листопад 2017 року в сумі 122 734 грн. 00 коп., за грудень 2017 року в сумі 105 741 грн. 00 коп., за січень 2018 року в сумі 10 533 грн. 00 коп., за лютий 2018 року в сумі 52 253 грн. 00 коп., за березень 2018 року в сумі 10 690 грн. 00 коп., за квітень 2018 року в сумі 4 212 грн. 00 коп., за травень 2018 року в сумі 3 039 грн. 00 коп., за серпень 2018 року в сумі 95 228 грн. 00 коп., за вересень 2018 року в сумі 50 365 грн. 00 коп., за жовтень 2018 року в сумі 19 347 грн. 00 коп., за листопад 2018 року в сумі 7 474 грн. 00 коп., за грудень 2018 року в сумі 2 400 грн. 00 коп., завищення від`ємного значення за вересень 2019 року на суму 26 145 грн. 00 коп.;

3. п. 198.5 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, не зареєстровано податкових накладних на суму ПДВ 240 636 грн. 95 коп.;

4. п. 103.4 ст. 103, п. 103.5 ст. 103, абз. з) пп. 141.4.1 п. 141.4 ст. 144, пп. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України, а саме:

- ТОВ «Тріанекс-Агро» у 2017-2019 роках не оподатковано дохід із джерелом його походження з України (брокерська винагорода) в сумі 4 562,68 євро / 146 372 грн. 68 коп., який виплачений нерезиденту фірмі Jose N. Soriano Balaguer, S.L. (Іспанія), не утримано та не внесено до бюджету податок на доходи нерезидента за ставкою 15 % в сумі 21 955 грн. 91 коп.;

- ТОВ «Тріанекс-Агро» у ІІІ кв. 2018 року не оподатковано дохід із джерелом його походження з України (брокерська винагорода) в сумі 199,95 євро / 6 305 грн. 40 коп., який виплачений нерезиденту фірмі Fabris & Co S.r.L. (Італія), не утримано та не внесено до бюджету податок на доходи нерезидента за ставкою 15 % в сумі 945 грн. 81 коп.;

- TOB «Тріанекс-Агро» у І кв. 2019 року не оподатковано дохід із джерелом його походження України (брокерська винагорода) в сумі 154,00 євро / 4 890 грн. 30 коп., який виплачений нерезиденту фірмі Derigran N.V. (Бельгія), не утримано та не внесено до бюджету податок на доходи нерезидента за ставкою 15 % в сумі 733 грн. 55 коп.;

5. п. 46.1 ст. 46, п. 48.1 ст. 48, п. 48.7 ст. 48, п. 103.9 ст. 103 Податкового кодексу України, а саме: ТОВ «Тріанекс-Агро» при виплаті у 2017-2019 роках доходів нерезидентам із джерелом їх походження з України не подано до податкового органу додатки ПН «Розрахунок (звіт) податкових зобов`язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України» до Декларації з податку на прибуток підприємства за І півріччя 2017 року (уточнююча декларація за І півріччя 2017 року подана 10.06.2019 року, реєстраційний №), ІІІ кв. 2017 року (уточнююча декларація за ІІІ кв. 2017 року подана 10.06.2019 року, реєстраційний №), річна за 2017 рік (уточнююча декларація за 2017 рік подана 10.06.2019 року, реєстраційний №), І кв. 2018 року (уточнююча декларація за І кв. 2018 року подана 18.06.2019 року, реєстраційний №), І півріччя 2018 року (уточнююча декларація за І півріччя 2018 року подана 18.06.2019 року, реєстраційний №), ІІІ кв. 2018 року (уточнююча декларація за ІІІ кв. 2018 року подана 18.06.2019 року, реєстраційний №), річна за 2018 рік (уточнююча декларація за 2018 рік подана 18.06.2019 року, реєстраційний №), І кв. 2019 року (уточнююча декларація за І кв. 2019 року подана 18.06.2019 року, реєстраційний №), І півріччя 2019 року (звітна декларація за І півріччя 2019 року подана 09.08.2019 року, реєстраційний №), ІІІ кв. 2019 року (звітна декларація за ІІІ кв. 2019 року подана 11.11.2019 року, реєстраційний №);

6. ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме: ненадходження у законодавчо встановлений 180-денний строк валютної виручки в сумі 4 977,00 євро при виконанні експортного контракту поставки за №007-66 від 26.05.2017 року, укладеного з нерезидентом «AvesPro S.r.i.s.», Italy. За результатами попередньої перевірки (акт за №903/17-00-14-02-10/35567492 від 29.03.2018 року) пеня за порушення строків розрахунків в іноземній валюті по контракту поставки не нараховується відповідно до норм ч. 3 ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», у зв`язку з поданням до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви про стягнення заборгованості. Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 10.04.2018 року у справі АС за № 324І/2017 вирішено стягнути з «AvesPro S.r.i.s.», Italy 4 977,00 євро заборгованості за поставлений товар;

7. ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», а саме: ТОВ «Тріанекс-Агро» 07.08.2017 року, 30.10.2017 року, 01.02.2018 року, 19.04.2018 року, 19.07.2018 року, 29.10.2018 року, 02.01.2019 року подані до податкового органу Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належить резиденту України і знаходиться за її межами станом відповідно на 01.07.2017 року, 01.10.2017 року, 01.01.2018 року, 01.04.2018 року, 01.07.2018 року, 01.10.2018 року, 01.01.2019 року, однак у п. 5 «Товари (роботи, послуги), що експортовані резидентом за межі України з оплатою в іноземній валюті і за які на звітну дату не надійшли в установлені законодавством терміни валютні кошти на валютний рахунок резидента в уповноваженому банку» Розділу III «Майно та товари за кордоном» не задекларовано прострочену дебіторську заборгованість в сумі 4 977,00 євро, яка виникла при виконанні зовнішньоекономічного експортного контракту за №007-66 від 26.05.2017 року, укладеного з нерезидентом «AvesPro S.r.i.s.», Італія.

Скаржником було подано заперечення від 11.01.2020 року на акт перевірки з документами на їх обгрунтування, проте, відповіддю №425/10/17-00-05-01 від 15.01.2020 року на заперечення ГУ ДПС у Рівненській області лише виклало висновки акту перевірки у новій редакції, збільшивши суму ПДВ, на яку не зареєстровано податкові накладні.

На підставі акту перевірки ГУ ДПС у Рівненській області прийнято наступні рішення:

1. податкове повідомлення-рішення №1 від 16.01.2020 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 2 392 674 грн., з яких 1 914 139 грн. за податковими зобов`язаннями та 478 535 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

2. податкове повідомлення-рішення №1 від 16.01.2020 року, яким встановлено завищення від`ємного значення з податку на додану вартість в сумі 26 145 грн.;

3. податкове повідомлення-рішення №1 від 16.01.2020 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 902 588 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 225 649 грн.;

4. податкове повідомлення-рішення №1 від 16.01.2020 року, яким застосовано штраф в розмірі 198 087,10 грн. за порушення термінів реєстрації податкових накладних;

5. податкове повідомлення-рішення №2 від 16.01.2020 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи нерезидента в розмірі 29 544,09 грн., з яких 23 635,27 грн. за податковими зобов`язаннями та 5 908,82 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

6. податкове повідомлення-рішення №2 від 16.01.2020 року, яким застосовано штраф в розмірі 1 700 грн. з податку на прибуток іноземних юридичних осіб;

7. податкове повідомлення-рішення №2 від 16.01.2020 року, яким застосовано штраф в розмірі 2 380 грн. за порушення вимог валютного законодавства.

Позивач подав скаргу на вищенаведені податкові повідомлення-рішення до ДПС України, яка рішенням №11041/6/99-00-08-05-01-06 від 26.03.2020 року залишила їх без змін, а скаргу без задоволення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно акту перевірки, перевіркою достовірності відображених показників у р.02 «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» поданих Декларацій з податку на прибуток підприємств за період з 01.04.2017 року по 30.09.2019 року, на підставі даних представлених документів: узагальнений перелік документів (додаток 4 до акта перевірки), встановлено заниження задекларованих суб`єктом господарювання показників у рядку 02 Декларації всього на суму 6 802 064 грн., в тому числі за 2-4 квартали 2017 року на суму 4 319 040 грн., за 2018 рік - на суму 2 483 024 грн.

Зокрема, перевіркою встановлено взаєморозрахунки ТОВ «Тріанекс-Агро» з ФОП ОСОБА_1 , який протягом періоду з 01.04.2017 року по 31.12.2018 року надавав для ТОВ «Тріанекс-Агро» послуги фасування, зберігання зерна, завантаження, розвантаження автомобіля на суму 4 319 039,80 грн. за 3-4 кв. 2017 року та 2 483 024 грн. за 2018 рік.

Також перевіркою встановлено заниження задекларованих суб`єктом господарювання показників у рядках 3.1.10 «Сума перерахованої безповоротної фінансової допомоги (безоплатно наданих товарів, робіт, послуг) особам, що не є платниками податку (крім фізичних осіб), та платникам податку, які оподатковуються за ставкою 0 відсотків відповідно до пункту 44 підрозділу 4 розділу XX ПКУ (підпункт 140.5.9 пункту 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України)» додатків Р1 до рядків 03 декларацій: Різниці, які збільшують фінансовий результат за період з 01.04.2017р. по 30.09.2019р. на загальну суму 829 022 грн., що призвело до заниження показників у рядках 03 Декларацій та, відповідно до заниження об`єкта; оподаткування податком на прибуток всього на суму 829 022 грн., в тому числі за 2-4 квартали 2017 року на суму 779 022 грн., за 2018 рік - на суму 50 000 грн. Розбіжності виникли за рахунок порушення, детально описаного в розділі акту 3.2.1 «Податкові зобов`язання», а саме: підприємством на порушення підпункту 140.5.10 пункту 140.5 ст. 140 ПКУ, яким встановлено, що фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується на суму перерахованої безповоротної фінансової допомоги (безоплатно наданих товарів, робіт, послуг) особам, що не є платниками податку і (крім фізичних осіб), та платникам податку, які оподатковуються за ставкою 0 відсотків відповідно до пункту 44 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ, крім безповоротної фінансової допомоги (безоплатно наданих товарів, робіт, послуг), перерахованої неприбутковим організаціям, внесеним до Реєстру неприбуткових установ та організацій на дату такого перерахування коштів, передачі товарів, робіт, послуг, для яких застосовується положення пп. 140.5.9 п. 140.5 ст. 140 ПКУ, не включено в різниці, які збільшують фінансовий результат вартість проведених будівельних робіт невіддільні покращення орендованих площ, які передано ТОВ Рівненський автоцентр «Камаз», код 5791685 (платник єдиного податку за ставкою 5%) по закінченню терміну дії договору без відповідної компенсації понесених витрат (безоплатно).

Враховуючи вищеописане, підприємством на порушення пункту 138.2, пункту 138.3.2 статті 138, підпункту 140.5.10 пункту 140.5 ст. 140 розділу ІІІ Податкового кодексу України занижено різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України на загальну суму 1 169 255 грн., що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування за період з 01.04.2017 року по 30.09.2019 року на загальну суму 1 169 255 грн., в тому числі за 2-4 квартали 2017 року на суму 822 767 грн. за 2018 рік - на суму 186 093 грн., за 3 квартали 2019 року - на суму 160 395 грн.

На думку відповідача, враховуючи відсутність достатньої кількості найманих працівників, виробничих потужностей, основних засобів для фасування, навантаження, розвантаження значної кількості зерна, фізично не можливо 1 особою за 1 робочий день розвантажити, складувати, зафасувати і навантажити 26,74 тон зерна, неможливість встановлення фактичного місця здійснення господарської операції, відсутність факту залучення інших СГ (відсутні перерахування ФОП ОСОБА_1 для інших СГ), проведеною перевіркою неможливо підтвердити факт надання послуг збереження, фасування зерна, навантаження та розвантаження автомобілів ФОП ОСОБА_1 .

Суд не погоджується із такими висновками відповідача, оскільки згідно з абз. 1 та абз. 2 п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням має дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Визначення поняття господарської операції також наведене у ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», згідно положень якої господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 05.11.2019 року по справі за № 804/1571/15, за умови реального здійснення платником податку господарської операції з придбання товарів (робіт, послуг), яка призвела до об`єктивної зміни складу активів такого платника, придбання такого товару (робіт, послуг) з метою використання у господарській діяльності, наявності первинних документів, які підтверджують понесені витрати, платник податку має право на віднесення таких витрат до витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування.

ТОВ «Тріанекс-Агро» підтвердило факт отримання послуг від ФОП ОСОБА_1 наданими до перевірки та матеріалів справи належними та допустимими доказами, а саме: Договором про надання послуг №2 від 15.08.2015 року, додатковою угодою до договору про надання послуг №2 від 15.08.2015 року, актами виконаних робіт №161 від 28.12.2018 року, №160 від 21.12.2018 року, №159 від 20.12.2018 року, №158 від 18.12.2018 року, №157 від 17.12.2018 року, №155 від 14.12.2018 року, №156 від 14.12.2018 року, №154 від 11.12.2018 року, №153 від 06.12.2018 року, №150 від 29.11.2018 року, №152 від 29.11.2018 року, №148 від 23.11.2018 року, №149 від 23.11.2018 року, №147 від 22.11.2018 року, №144 від 20.11.2018 року, №145 від 20.11.2018 року, №146 від 20.11.2018 року, №142 від 16.11.2018 року, №143 від 16.11.2018 року, №141 від 15.11.2018 року, №140 від 14.11.2018 року, №139 від 09.11.2018 року, №138 від 09.11.2018 року, №137 від 09.11.2018 року, №136 від 09.11.2018 року, №135 від 09.11.2018 року, №134 від 09.11.2018 року, №133 від 006.11.2018 року, №132 від 06.11.2018 року, №131 від 06.11.2018 року, №130 від 02.11.2018 року, №129 від 02.11.2018 року, №128 від 01.11.2018 року, №127 від 01.11.2018 року, №123 від 31.10.2018 року, №124 від 31.10.2018 року, №122 від 30.10.2018 року, №121 від 26.10.2018 року, №120 від 25.10.2018 року, №126 від 25.10.2018 року, №116 від 24.10.2018 року, №117 від 24.10.2018 року, №118 від 24.10.2018 року, №119 від 24.10.2018 року, №115 від 23.10.2018 року, №114 від 19.10.2018 року, №111 від 18.10.2018 року, №112 від 18.10.2018 року, №113 від 18.10.2018 року, №109 від 17.10.2018 року, №110 від 17.10.2018 року, №107 від 11.10.2018 року, №108 від 11.10.2018 року, №105 від 05.10.2018 року, №106 від 05.10.2018 року, №104 від 04.10.2018 року, №103 від 30.09.2018 року, №99 від 20.09.2018 року, №100 від 20.09.2018 року, №101 від 20.09.2018 року, №102 від 20.09.2018 року, №98 від 19.09.2018 року, №86 від 13.09.2018 року, №97 від 13.09.2018 року, №96 від 11.09.2018 року, №85 від 07.09.2018 року, №88 від 06.09.2018 року, №89 від 06.09.2018 року, №90 від 06.09.2018 року, №91 від 06.09.2018 року, №92 від 06.09.2018 року, №84 від 05.09.2018 року, №87 від 05.09.2018 року, №83 від 29.08.2018 року, №82 від 23.08.2018 року, №80 від 16.08.2018 року, №81 від 16.08.2018 року, №78 від 08.08.2018 року, №79 від 07.08.2018 року, №77 від 31.07.2018 року, №76 від 27.07.2018 року, №75 від 26.07.2018 року, №74 від 24.07.2018 року, №73 від 20.07.2018 року, №72 від 16.07.2018 року, №70 від 08.06.2018 року, №69 від 29.05.2018 року, №68 від 25.05.2018 року, №67 від 23.05.2018 року, №66 від 21.05.2018 року, №65 від 17.05.2018 року, №63 від 16.05.2018 року, №64 від 16.05.2018 року, №62 від 14.05.2018 року, №61 від 11.05.2018 року, №60 від 11.05.2018 року, №59 від 08.05.2018 року, №85 від 25.04.2018 року, №57 від 24.04.2018 року, №53 від 20.04.2018 року, №56 від 19.04.2018 року, №52 від 16.04.2018 року, №51 від 13.04.2018 року, №55 від 08.04.2018 року, №50 від 06.04.2018 року, №49 від 06.04.2018 року, №48 від 04.04.2018 року, №47 від 04.04.2018 року, №46 від 04.04.2018 року, №45 від 03.04.2018 року, №54 від 03.04.2018 року, №44 від 30.03.2018 року, №43 від 29.03.2018 року, №42 від 29.03.2018 року, №41 від 28.03.2018 року, №40 від 27.03.2018 року, №39 від 26.03.2018 року, №38 від 26.03.2018 року, №37 від 23.03.2018 року, №36 від 16.03.2018 року, №35 від 14.03.2018 року, №34 від 14.03.2018 року, №33 від 12.03.2018 року, №32 від 06.03.2018 року, №31 від 03.03.2018 року, №30 від 02.03.2018 року, №29 від 01.03.2018 року, №28 від 26.02.2018 року, №27 від 23.02.2018 року, №26 від 22.02.2018 року, №25 від 20.02.2018 року, №24 від 19.02.2018 року, №23 від 19.02.2018 року, №22 від 15.02.2018 року, №21 від 15.02.2018 року, №20 від 09.02.2018 року, №19 від 09.02.2018 року, №18 від 07.02.2018 року, №17 від 05.02.2018 року, №16 від 02.02.2018 року, №15 від 01.02.2018 року, №14 від 31.01.2018 року, №13 від 26.01.2018 року, №12 від 17.01.2018 року, №10 від 16.01.2018 року, №11 від 16.01.2018 року, №9 від 15.01.2018 року, №7 від 12.01.2018 року, №4 від 11.01.2018 року, №6 від 11.01.2018 року, №3 від 11.01.2018 року, №5 від 11.01.2018 року, №1 від 10.01.2018 року, №388 від 26.12.2017 року, №387 від 22.12.2017 року, №386 від 21.12.2017 року, №385 від 20.12.2017 року, №384 від 18.12.2017 року, №383 від 18.12.2017 року, №382 від 18.12.2017 року, №380 від 15.12.2017 року, №380 від 15.12.2017 року, №381 від 15.12.2017 року, №379 від 14.12.2017 року, №11.12.2017 року, №377 від 11.12.2017 року, №376 від 08.12.2017 року, №375 від 08.12.2017 року, №374 від 07.12.2017 року, №373 від 06.12.2017 року, №372 від 06.12.2017 року, №371 від 05.12.2017 року, №370 від 01.12.2017 року, №369 від 01.12.2017 року, №368 01.12.2017 року, №367 від 01.12.2017 року, №366 від 01.12.2017 року, №365 від 01.12.2017 року, №364 від 29.11.2017 року, №363 від 28.11.2017 року, №362 від 27.11.2017 року, №360 від 24.11.2017 року, №361 від 24.11.2017 року, №359 від 23.11.2017 року, №358 від 21.11.2017 року, №357 від 20.11.2017 року, №356 від 16.11.2017 року, №355 від 15.11.2017 року, №353 від 13.11.2017 року, №354 від 13.11.2017 року, №351 від 10.11.2017 року, №350 від 10.11.2017 року, №352 від 10.11.2017 року, №348 від 09.11.2017 року, №349 від 09.11.2017 року, №346 від 08.11.2017 року, №347 від 08.11.2017 року, №345 від 06.11.2017 року, №344 від 03.11.2017 року, №342 від 02.11.2017 року, №343 від 02.11.2017 року, №341 від 01.11.2017 року, №337 від 30.10.2017 року, №338 від 30.10.2017 року, №335 від 27.10.2017 року, №336 від 27.10.2017 року, №334 від 27.10.2017 року, №333 від 26.10.2017 року, №330 від 25.10.2017 року, №331 від 22.10.2017 року, №332 від 25.10.2017 року, №328 від 24.10.2017 року, №329 від 24.10.2017 року, №340 від 24.10.2017 року, №327 від 23.10.2017 року, №325 від 20.10.2017 року, №326 від 20.10.2017 року, №324 від 18.10.2017 року, №323 від 13.10.2017 року, №322 від 12.10.2017 року, №321 від 11.10.2017 року, №339 від 11.10.2017 року, №319 від 09.10.2017 року, №320 від 09.10.2017 року, №316 від 06.10.2017 року, №318 від 06.10.2017 року, №317 від 06.10.2017 року, №315 від 05.10.2017 року, №314 від 04.10.2017 року, №313 від 03.10.2017 року, №312 від 02.10.2017 року, №309 від 29.09.2017 року, №310 від 29.09.2017 року, №310 від 29.09.2017 року, №308 від 28.09.2017 року, №307 від 27.09.2017 року, №306 від 25.09.2017 року, №303 від 22.09.2017 року, №304 від 22.09.2017 року, №302 від 22.09.2017 року, №300 від 20.09.2017 року, №299 від 20.09.2017 року, №298 від 20.09.2017 року, №297 від 19.09.2017 року, №296 від 18.09.2017 року, №293 від 15.09.2017 року, №292 від 15.09.2017 року, №291 від 14.09.2017 року, №290 від 13.09.2017 року, №289 від 12.09.2017 року, №288 від 12.09.2017 року, №287 від 11.09.2017 року, №286 від 11.09.2017 року, №285 від 08.09.2017 року, №283 від 08.09.2017 року, №295 від 08.09.2017 року, №284 від 08.09.2017 року, №294 від 08.09.2017 року, №282 від 07.09.2017 року, №281 від 07.09.2017 року, №280 від 06.09.2017 року, №279 від 05.09.2017 року, №278 від 04.09.2017 року, №275 від 01.09.2017 року, №274 від 01.09.2017 року, №276 від 01.09.2017 року, №273 від 28.08.2017 року, №272 від 24.08.2017 року, №271 від 22.08.2017 року, №270 від 18.08.2017 року, №269 від 16.08.207 року, №268 від 16.08.2017 року, №263 від 07.08.2017 року, №262 від 04.08.2017 року, №261 від 03.08.2017 року, №260 від 01.08.2017 року, №259 від 28.07.2017 року, №256 від 27.07.2017 року, №257 від 27.07.2017 року, №258 від 27.07.2017 року, №255 від 25.07.2017 року, №254 від 24.07.2017 року, №251 від 17.07.2017 року, №252 від 17.07.2017 року, №253 від 17.07.2017 року, №248 від 14.07.2017 року, №249 від 14.07.2017 року, №250 від 14.07.2017 року, №247 від 10.07.2017 року, №245 від 06.2017 року, №246 від 06.07.2017 року, №244 від 05.07.2017 року, №243 від 03.07.2017 року, №239 від 30.06.2017 року, №240 від 30.06.2017 року, №241 від 30.07.2017 року, №238 від 29.06.2017 року, №237 від 28.06.2017 року, №236 від 27.06.2017 року, №235 від 26.06.2017 року, №233 від 23.06.2017 року, №232 від 22.06.2017 року, №242 від 21.06.2017 року, №231 від 21.06.2017 року, №229 від 21.06.2017 року, №226 від 20.06.2017 року, №227 від 20.06.2017 року, №228 від 20.06.2017 року, №223 від 19.06.2017 року, №224 від 19.06.2017 року, №225 від 19.06.2017 року, №222 від 16.06.2017 року, №221 від 15.06.2017 року, №216 від 14.06.2017 року, №219 від 14.06.2017 року, №218 від 14.06.2017 року, №220 від 14.06.2017 року, №213 від 16.06.2017 року, №214 від 13.06.2017 року, №215 від 13.06.2017 року, №211 від 12.06.2017 року, №212 від 12.06.2017 року, №210 від 09.06.2017 року, №207 від 08.06.2017 року, №208 від 08.06.2017 року, №209 від 08.06.2017 року, №205 від 06.06.2017 року, №206 від 06.06.2017 року, №197 від 02.06.2017 року, №198 від 02.06.2017 року, №199 від 02.06.2017 року, №200 від 02.06.2017 року, №201 від 02.06.2017 року, №203 від 02.06.2017 року, №204 від 02.06.2017 року, №192 від 01.06.2017 року, №193 від 01.06.2017 року, №194 від 01.06.2017 року, №195 від 01.06.2017 року, №196 від 01.06.2017 року, №190 від 31.05.2017 року. №191 від 31.05.2017 року, №189 від 30.05.2017 року, №186 від 29.05.2017 року, №187 від 29.05.2017 року, №188 від 29.05.2017 року, №184 від 26.05.2017 року, №182 від 25.05.2017 року, №183 від 25.05.2017 року, №180 від 24.05.2017 року, №181 від 24.05.2017 року, №181 від 24.05.2017 року, №177 від 22.05.2017 року, №178 від 22.05.2017 року, №179 від 22.05.2017 року, №176 від 21.05.2017 року, №172 від 19.05.2017 року, №174 від 19.05.2017 року, №173 від 19.05.2017 року, №175 від 19.05.2017 року, №170 від 18.05.2017 року, №171 від 18.05.2017 року, №169 від 17.05.2017 року, №166 від 16.05.2017 року, №165 від 16.05.2017 року, №167 від 16.05.2017 року, №168 від 16.05.2017 року, №164 від 13.05.2017 року, №161 від 13.05.2017 року, №162 від 13.05.2017 року, №163 від 13.05.2017 року, №158 від 12.05.2017 року, №159 від 12.05.2017 року, №160 від 12.05.2017 року, №155 від 11.05.2017 року, №156 від 11.05.2017 року, №157 від 11.05.2017 року, №151 від 10.05.2017 року, №152 від 10.05.2017 року, №153 від 10.05.2017 року, №154 від 10.05.2017 року, №149 від 09.05.2017 року, №150 від 09.05.2017 року, №147 від 08.05.2017 року, №148 від 08.05.2017 року, №146 від 06.05.2017 року, №145 від 05.05.2017 року, №143 від 04.05.2017 року, №144 від 04.05.2017 року, №142 від 03.05.2017 року, №141 від 02.05.2017 року, №140 від 01.05.2017 року, №139 від 29.04.2017 року, №136 від 28.04.2017 року, №137 від 28.04.2017 року, №138 від 28.04.2017 року, №135 від 27.04.2017 року, №134 від 27.04.2017 року, №133 від 27.04.2017 року, №132 від 27.04.2017 року, №131 від 27.04.2017 року, №130 від 27.04.2017 року, №130 від 27.04.2017 року, №128 від 26.04.2017 року, №129 від 26.04.2017 року, №126 від 25.04.2017 року, №127 від 25.04.2017 року, №124 від 24.04.2017 року, №125 від 24.04.2017 року, №123 від 23.04.2017 року, №118 від 21.04.2017 року, №119 від 21.04.2017 року, №120 від 21.04.2017 року, №121 від 21.04.2017 року, №122 від 21.04.2017 року, №117 від 19.04.2017 року, №114 від 14.04.2017 року, №115 від 14.04.2017 року, №116 від 14.04.2017 року, №112 від 13.04.2017 року, №113 від 13.04.2017 року, №111 від 12.04.2017 року, №109 від 12.04.2017 року, №108 від 11.04.2017 року, №106 від 10.04.2017 року, №107 від 10.04.2017 року, №105 від 08.04.2017 року, №104 від 07.04.2017 року, №103 від 07.04.2017 року, №102 від 07.04.2017 року, №101 від 07.04.2017 року, №99 від 06.04.2017 року, №100 від 06.04.2017 року, №98 від 05.04.2017 року, №97 від 04.04.2017 року, №96 від ,04.04.2017 року, №94 від 03.04.2017 року, №95 від 03.04.2017 року, оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 6851, банківськими документами щодо оплати послуг, а саме: платіжними дорученнями №559 від 30.09.2019 року, №3288 від 27.09.2019 року, №3369 від 26.09.2019 року, №537 від 25.09.2019 року, №3344 від 24.09.2019 року, №519 від 23.09.2019 року, №494 від 20.09.2019 року, №3311 від 19.09.2019 року, №3305 від 18.09.2019 року, №3301 від 17.09.2019 року, №296 від 16.08.2019 року, №3195 від 17.07.2019 року, №134 від 04.07.2019 року, №123 від 03.07.2019 року, №3100 від 12.06.2019 року, №3080 від 10.06.2019 року, №3070 від 03.06.2019 року, №3070 від 03.06.2019 року, №3056 від 29.05.2019 року, №3051 від 29.05.2019 року, №3022 від 21.05.2019 року, №3021 від 21.05.2019 року, №3017 від 17.05.2019 року, №2998 від 13.05.2019 року, №2986 від 08.05.2019 року, №2985 від 08.05.2019 року, №2983 від 08.05.2019 року, №2976 від 06.05.2019 року, №2967 від 02.05.2019 року, №2954 від 25.04.2019 року, №2560 від 24.04.2019 року, №2554 від 23.04.2019 року, №2949 від 23.04.2019 року, №2940 від 19.04.2019 року, №2939 від 19.04.2019 року, №2937 від 18.04.2019 року, №1876 від 03.10.2018 року, №1866 від 02.10.2018 року, №1864 від 01.10.2018 року, №1837 від 27.09.2018 року, №1830 від 25.09.2018 року, №399 від 18.09.2018 року, №386 від 17.09.2018 року, №383 від 14.09.2018 року, №382 від 14.09.2018 року, №377 від 13.09.2018 року, №2345 від 12.09.2018 року, №1797 від 11.09.2018 року, №1790 від 10.09.2018 року, №2928 від 12.04.2019 року, №2894 від 02.04.2019 року, №2874 від 27.03.2019 року, №2427 від 04.03.2019 року, №2379 від 18.02.2019 року, №2353 12.02.2019 року, №437 від 06.02.2019 року, №2685 від 18.01.2019 року, №2257 від 18.01.2019 року, №2686 від 18.01.2019 року, №2644 від 04.01.2019 року, №2625 від 28.12.2018 року, №2614 від 21.12.2018 року, №2574 від 14.12.2018 року, №2156 від 06.12.2018 року, №2152 від 05.12.2018 року, №2140 від 04.12.2018 року, №2521 від 03.12.2018 року, №2516 від 03.12.2018 року, №2515 від 30.11.2018 року, №2507 від 30.11.2018 року, №2506 від 29.11.2018 року, №2116 від 28.11.2018 року, №2489 від 26.11.2018 року, №2465 від 22.11.2018 року, №2461 від 21.11.2018 року, №2457 від 19.11.2018 року, №2454 від 15.11.2018 року, №2453 від 15.11.2018 року, №2037 від 12.11.2018 року, №2014 від 08.11.2018 року, №2001 від 06.11.2018 року, №1995 від 05.11.2018 року, №2429 від 02.11.2018 року, №2424 від 01.11.2018 року, №426 від 24.10.2018 року, №1929 від 17.10.2018 року, №2381 від 12.10.2018 року, №1906 від 11.10.2018 року, №1899 від 09.10.2018 року, №1881 від 03.10.2018 року, №1776 від 07.09.2018 року, №358 від 31.08.2018 року, №364 від 31.08.2018 року, №354 від 29.08.2018 року, №2325 від 28.08.2018 року, №1733 від 20.08.2018 року, №1729 від 17.08.2018 року, №1725 від 14.08.2018 року, №345 від 02.08.2018 року, №340 від 31.07.2018 року, №335 від 19.07.2018 року, №334 від 19.07.2018 року, №1634 від 18.07.2018 року, №1637 від 18.07.2018 року, №1563 від 26.06.2018 року, №1488 від 31.05.2018 року, №1487 від 30.05.2018 року, №1397 від 07.05.2018 року, №1342 від 13.03.2018 року, №1329 від 05.03.2018 року, №306 від 28.02.2018 року, №2146 від 20.02.2018 року, №2144 від 19.02.2018 року, №2139 від 16.02.2018 року, №1258 від 15.02.2018 року, №1204 від 02.02.2018 року, №1196 від 31.01.2018 року, №1243 від 17.01.2018 року, №1233 від 12.01.2018 року, №1159 від 21.12.2017 року, №20.12.2017 року, №1191 від 14.12.2017 року, №1176 від 13.12.2017 року, №1175 від 12.12.2017 року, №01.12.2017 року, №2023 від 22.11.2017 року, №1023 від 08.11.2017 року, №659 від 01.09.2017 року, №646 від 30.08.2017 року, №1842 від 22.08.2017 року, №530 від 28.07.2017 року, №158 від 27.07.2017 року, №1724 від 22.05.2017 року, №72 від 26.04.2017 року, №71 від 26.04.2017 року, №1641 від 18.04.2017 року, №36 від 10.04.2017 року, №55 від 03.04.2017 року, щомісячними відомостями видачі с/г продукції на склад Зберігача, відомостями видачі за фасованої с/г продукції зі складу Зберігача.

Також на вимогу суду позивач додатково надав на підтвердження здійснення господарських операцій ФОП ОСОБА_1 з ТОВ Рівненський автоцентр «Камаз» наступні документи: договір оренди №17 від 01.01.2018 року між ТОВ РА «Камаз» та ФОП ОСОБА_1 , договір оренди №9 від 15.08.2015 року між ТОВ РА «Камаз» та ФОП ОСОБА_1 , згідно яких, ФОП ОСОБА_1 отримав в оренду частину будівлі складу допоміжних матеріалів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 450 кв.м., рахунок на оплату №ST-21 від 31.03.2017 року, акт надання послуг №ST-25 від 31.03.2017 року, рахунок на оплату №ST-65 від 30.06.2017 року, рахунок на оплату №ST-80 від 21.09.2017 року, акт надання послуг №ST-85 від 30.09.2017 року, рахунок на оплату №101 від 21.11.2017 року, рахунок на оплату №ST-25 від 31.01.2018 року, рахунок на оплату №ST-26 від 28.02.2018 року, рахунок на оплату №ST-27 від 31.03.2018 року, рахунок на оплату №ST-39 від 02.04.2018 року, акт надання послуг №ST-38 від 30.04.2018 року, рахунок на оплату №ST-47 від 02.05.2018 року, рахунок на оплату №ST-55 від 01.06.2018 року, рахунок на оплату №ST-66 від 01.07.2018 року, акт надання послуг №ST-58 від 31.07.2018 року, рахунок на оплату №ST-67 від 01.08.2018 року, акт надання послуг №ST-59 від 31.08.2018 року, рахунок на оплату №ST-82 від 01.09.2018 року, акт надання послуг №ST-74 від 30.09.2018 року, рахунок на оплату №ST-87 від 01.10.2018 року, акт надання послуг №ST-79 від 31.10.2018 року, рахунок на оплату №ST-95 від 01.11.2018 року, акт надання послуг №ST-87 від 30.11.2018 року, рахунок на оплату №ST-103 від 01.12.2018 року, акт надання послуг №ST-95 від 31.12.2018 року, платіжне доручення №462 від 01.07.2020 року, платіжне доручення №440 від 26.02.2019 року, платіжне доручення №409 від 06.09.2018 року, платіжне доручення №408 від 06.09.2018 року, платіжне доручення №375 від 07.05.2018 року, платіжне доручення №366 від 06.03.2018 року, платіжне доручення №345 від 22.12.2017 року, платіжне доручення №335 від 22.11.2017 року, платіжне доручення №319 від 25.10.2017 року, платіжне доручення №318 від 22.08.2017 року, платіжне доручення №314 від 27.07.2017 року, платіжне доручення №309 від 22.05.2017 року, платіжне доручення №299 від 25.01.2017 року та акт звіряння взаємних розрахунків за період 01.01.2017 року по 20.10.2020 року.

Таким чином, факт реальності господарських операцій між ТОВ «Тріанес-Агро» і ФОП ОСОБА_1 підтверджено первинними бухгалтерськими документами.

Крім того, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 13.11.2017 року по справі №817/1352/17 вже надавалася оцінка реальності господарських операцій між ТОВ «Тріанес-Агро» і ФОП ОСОБА_1 за попередній обревізоваий період та встановлено, що ТОВ «Тріанекс-Агро» було надано для контролюючого органу під час перевірки всі первинні бухгалтерські документи, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій.

Крім того, суд зазначає, що зустрічної звірки податкового органу із ФОП ОСОБА_1 не проведено, а інформацію щодо нього взято із інформаційних баз податкового органу.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 12.11.2019 року по справі за № 802/31/17-а, будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення зустрічних звірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Посилання контролюючого органу на наявність актів про неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними оскільки, під час складення актів про неможливість проведення звірок будь-які первинні документи платника податків не використовувались та не аналізувались, а отже оформлення вказаних актів з відображенням в них окремих відомостей, не відповідають критерію юридичної значимості, а отже не є належними доказами в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.

Крім того, норми податкового законодавства не ставлять у залежність право платника на формування витрат від дотримання податкової дисципліни його контрагентом постачальником товару (послуг). Порушення постачальником товару (послуг) вимог податкового законодавства не може бути підставою для позбавлення іншого платника покупця товару (послуг) права на формування витрат, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо протиправної податкової поведінки контрагента та про злагодженість дій між ними.

Європейський суд з прав людини, розглянувши справу «Інтерсплав проти України», вказав на те, що коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування податку на додану вартість, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування податку на додану вартість за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування витрат, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, та податкового кредиту можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Також, норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності).

Саме собою невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не можуть бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків (постанова Верховного Суду від 05.11.2019 року по справі за № 804/1571/15).

Суд також враховує, що доказів наявності кримінальних проваджень стосовно фіктивності ФОП ОСОБА_1 контролюючим органом суду не надано, в акті перевірки також відсутня про це інформація. В акті перевірки не наведено даних про наявність судових рішень про визнання нереальними спірних господарських операцій між ТОВ «Тріанекс-Агро» та ФОП ОСОБА_1 .

З огляду на все вищевказане, суд вважає, що в діях позивача, як платника податку, не вбачається порушень діючого законодавства, а господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, доцільності та діловій меті здійснення господарської діяльності, що підтверджується наявністю належним чином оформлених та досліджених судом документів.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Vдstberga Taxi Aktiebolag and Vulic проти Швеції» Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Щодо визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість, то суд зазначає наступне.

Згідно акт перевірки, проведеною вибірковою перевіркою відображених у рядках 4/4.1 Декларацій «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) за операціями, що оподатковуються за основною ставкою» за період з 01.04.2017 по 30.09.2019 у загальній сумі 13 095 грн. на підставі представлених до перевірки первинних документів (наданих у відповідь на запити копій документів), встановлено заниження задекларованих суб`єктом господарювання показників у рядках.4/4.1 Декларацій на суму 396 175 грн.

Розбіжності виникли за рахунок таких порушень:

1. Відповідно до даних бухгалтерського обліку ТОВ «Тріанекс-Агро» по рахунку 10 «Основні засоби» (субрахунок 105) станом на 30.09.2019, зокрема, обліковуються наступні транспортні засоби: легковий автомобіль PASSAT Sed. НОМЕР_2 - НОМЕР_3 (держ.номер НОМЕР_4 ), вартість без ПДВ 777 666,67 грн., ПДВ 155 533,33 грн. (включено до складу податкового кредиту) та легковий автомобіль Renault Logan MCV-VF НОМЕР_5 (держ.номєр 38-30), вартість без ПДВ 291 633,33 грн.. ПДВ 58 326,67 грн. (включено до складу податкового кредиту). За період з 01.04.207 року по 30.09.2019 року було проведено нарахування амортизаційних відрахувань по легковому автомобілю PASSAT Sed, HL 110 TDID6F- НОМЕР_3 (держ.номер НОМЕР_4 ) в сумі 194 416,56 грн., по легковому автомобілю Renault Logan MCV- НОМЕР_6 (держ.номер НОМЕР_7 ) в сумі 145 816,80 грн., яка в подальшому була віднесена підприємством на зменшення фінансового результату (Д-т 791 «результат основної діяльності»). Таким чином, згідно представлених до перевірки та наданих у відповідь на запит актів виконаних робіт встановлено, що легкові автомобілі при відсутності шляхових листів та фактів списання на них ПММ, проходили техогляди, підприємство несло витрати по їх ремонту та техобслуговуванню, ПДВ по яких відносилось до складу податкового кредиту, витрати в сумі 109 447,62 грн. на зменшення фінансового результату. Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих до перевірки документів, не надається можливість встановити факт використання перелічених вище транспортних засобів у господарській діяльності ТОВ «Тріанекс-Агро», у зв`язку з чим підлягають визначенню податкові зобов`язання з податку на додану вартість на підставі абзацу «г» п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України по основних засобах, товарах (з/частини) та послугах, що використані в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Таким чином, ТОВ «Тріанекс-Агро» в порушення абзацу «г» п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України не нараховано податкові зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 235 750 грн.

Також перевіркою встановлено завищення задекларованих суб`єктом господарювання показників у рядках 1.2.1. «Сума розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 статті 138 розділу ІІІ Податкового кодексу України (пункт 138.2 статті 138 розділу ІІІ Податкового кодексу України» додатків PІ до рядків 03 декларацій: Різниці, які зменшують фінансовий результат за період з 01.04.2017р. по 30.09.2019р. на загальну суму 340 233 грн., що призвело до заниження показників у рядках 03 Декларацій та, відповідно до заниження об`єкта оподаткування податком на прибуток всього на суму 340 233 грн., в тому числі за 2-4 квартали 2017 року на суму 43 745 грн., та 2018 рік - на суму 136 093 грн., за 3 квартали 2019 року - на суму 160 395 грн. Розбіжності виникли за рахунок порушення, детально описаного в розділі акту 3.2.1 «Податкові зобов`язання», а саме: підприємством на порушення пункту 138.2, пункту 138.3.2 статті 138 розділу ІІІ Податкового кодексу України нараховано амортизацію по «невиробничих основних засобах, що означають відповідно основні засоби, не призначені для використання в господарській діяльності платника податку» по легковому автомобілю PASSAT Sed. HL ПО НОМЕР_8 - НОМЕР_3 (держ.номер НОМЕР_4 ) в сумі 194 416,56 грн., по легковому автомобілю Renault Logan MCV- НОМЕР_6 (держ.номер НОМЕР_7 ) в сумі 145 816,80 грн.

З приводу даного твердження відповідача суд враховує надані до перевірки, заперечення на акт перевірки та до матеріалів справи документи, а саме: договори на придбання т/з (з додатками актами приймання-передачі, видатковими накладними), оборотно-сальдові відомості по рахунках 105, 1521, 631, 644, акти виконаних робіт по обслуговуванню та ремонту транспортних засобів №ВП-К- від 20.12.2018 року, №ВП-К- від 12.08.2018 року, №ВП-К від 30.05.2018 року, №ВП-К- від 19.05.2017 року, №ВП-К- від 20.02.2018 року, №ВП-К- від 11.12.2017 року, №ВП-К- від 05.09.2017 року, подорожні листи №6511 від 04.07.2019 року, №3311 від 05.04.2019 року, №1711 від 15.02.2019 року, №06102 від 04.02.2018 року, №10111 від 08.11.2017 року, №9 від 28.01.2019 року, №8 від 21.01.2019 року, №7 від 14.01.2019 року, №6 від 02.01.2019 року, №16101 від 14.01.2018 року, №20109 від 19.09.2017 року, звіти №0502 від 05.02.2018 року, №0811 від 08.11.2017 року, №1401 від 14.01.2018 року, №1909 від 19.09.2017 року, квитанції від 04.07.2019 року, 05.04.2019 року, 15.02.2019 року, 05.02.2018 року, 04.02.2018 року, 08.11.2017 року, 29.01.2019 року, 31.01.2019 року, 30.01.2019 року, 01.02.2019 року, 16.01.2019 року, 21.01.2019 року, 24.01.2019 року, 22.01.2019 року, 01.01.2019 року, 04.01.2019 року, 09.01.2019 року, 11.01.2019 року, 14.01.2018 року, 19.09.2017 року, 19.09.2017 року та податкові накладні №2312002 від 23.12.2016 року, №712001 від 07.12.2016 року, №509007 від 05.09.2017 року, №1112009 від 11.12.2017 року, №1905009 від 19.05.2017 року, №109021 від 01.09.2017 року, №1309033 від 13.09.2017 року, №2002017 від 20.02.2018 року, №3005013 від 30.05.2018 року, №301017 від 03.01.2019 року, оформленні на придбання та обслуговування (ремонт) транспортних засобів (з доказами реєстрації), які свідчать про документальне підтвердження факту використання позивачем транспортних засобів PASSAT Sed. HL 110 TD1D6F- НОМЕР_3 (держ.номер 56-64) та Renault Logan MCV- НОМЕР_6 (держ.номер 38-30) у власній господарській діяльності товариства.

Також згідно акту перевірки, ТОВ «Тріанекс-Агро» в перевіряємому періоді здійснило комплекс будівельно-монтажних робіт за адресою: Рівненський район, с. Біла Криниця, вул. Рівненська, буд. 118в. Враховуючи, що згідно оборотно-сальдових відомостей по рахунку 10 та згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за перевіряємий період з 01.04.2017 року по 30.09.2019 року, у ТОВ «Тріанекс-Агро» відсутні власні нерухомі основні засоби (приміщення, земельні ділянки, тощо) та те, що витрати по комплексу будівельно-монтажних робіт за адресою: Рівненський район. с. Біла Криниця, вул. Рівненська, буд. 118в, не були перевиставлені для Орендодавця - ТОВ Рівненський автоцентр «Камаз», то операції по комплексу будівельно-монтажних робіт не є господарською діяльністю товариства. Виходячи з вищевикладеного, ТОВ «Тріанекс-Агро» в порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пункту 198.5 ст.198 ПКУ не нарахувало податкові зобов`язання з податку на додану вартість по проведених будівельно-монтажних роботах в сумі 160 425 грн.

Суд не погоджується із даним твердженням відповідача, вважаючи його помилковим з огляду на наступне.

Основними видами діяльності ТОВ «Тріанекс-Агро» згідно кодів КВЕД є: 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (основний). 01.63 Післяурожайна діяльність; 10.61 Виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як встановлено судом, позивачем у 2017 році було укладено ряд договорів підряду з ТОВ «Добробут», а саме:

Згідно п. 1.1 Договору №20/05 від 2017 року, укладеного між ТОВ «Тріанекс-Агро» (Замовник) та ТОВ «Добробут» (Підрядник), Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе обов`язки виконати якісно у встановлений строк у відповідності з існуючими нормами роботи по виготовленню та монтажу м/к зерно приймального бункеру в смт. Біла Криниця.

На виконання умов даного договору було складено акт приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) за червень 2017 року №1 від 19.06.2017 року на загальну суму 82449,66 грн. з ПДВ., локальний кошторис 4-1-1 на ремонтні роботи, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2017 року, на загальну суму 82449,66 грн. з ПДВ.

Згідно п. 1.1 Договору №12/04 від 2017 року, укладеного між ТОВ «Тріанекс-Агро» (Замовник) та ТОВ «Добробут» (Підрядник), Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе обов`язки виконати якісно у встановлений строк у відповідності з існуючими нормами роботи по Виготовленню та монтажу сходових маршів, площадок, бункеру в с. Біла Криниця.

На виконання умов даного договору було складено акт приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) за червень 2017 року №1 від 21.06.2017 року на загальну суму 40 000 грн. з ПДВ, локальний кошторис 4-1-1 на ремонтні роботи, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2017 року, на загальну суму 40 000 грн. з ПДВ, акт приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) за серпень 2017 року №2 від 11.08.2017 року на загальну суму 10 496,02 грн. з ПДВ, локальний кошторис 4-1-1 на ремонтні роботи, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2017 року на загальну суму 10 496,02 грн. з ПДВ.

Згідно п. 1.1 Договору №23/06 від 2017 року, укладеного між ТОВ «Тріанекс-Агро» (Замовник) та ТОВ «Добробут» (Підрядник), Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе обов`язки виконати якісно у встановлений строк у відповідності з існуючими нормами роботи по Виготовленню та монтажу м/к силосу під зерно та будівництво фундаменту під силос в с. Біла Криниця.

На виконання умов даного договору було складено акти приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) за липень 2017 року №1 від 31.07.2017 року на загальну суму 151 974,89 грн. з ПДВ, локальний кошторис 4-1-1 на ремонтні роботи, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2017 року на загальну суму 151 974,89 з ПДВ, акт приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) за серпень 2017 року №1 від 11.08.2017р. на загальну суму 20 016,79 грн. з ПДВ, акт приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) за серпень 2017 року №2 від 11.08.2017 року на загальну суму 44 975,06 грн. з ПДВ, локальний: кошторис 4-1-1 на ремонтні роботи, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2017 року на загальну суму 64 991,85 грн. з ПДВ

Згідно п. 1.1 Договору №14/07 від 2017 року, укладеного між ТОВ «Тріанекс-Агро» (Замовник) та ТОВ «Добробут» (Підрядник), Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе обов`язки виконати якісно у встановлений строк у відповідності з існуючими нормами роботи по Виготовленню та монтажу м/к силосу під зерно та будівництво фундаменту під силос в с. Біла Криниця.

На виконання умов даного договору було складено акт приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) за серпень 2017 року №1 від 29.08.2017 року на загальну суму 313 850,14 грн. з ПДВ, локальний кошторис 4-1-1 на ремонтні роботи, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2017 року, на загальну суму 313 850,14 з ПДВ, акт приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) за жовтень 2017 року №1 від 18.10.2017 року на загальну суму 125 133,89 грн. з ПДВ, локальний кошторис 4-1-1 на ремонтні роботи, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2017 року на загальну суму 125 133,89 грн. з ПДВ, акт приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) за листопад 2017 року №1 від 23.011.2017 року на загальну суму 28 597,32 грн. з ПДВ, локальний кошторис 4-1-1 на ремонтні роботи, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2017 року, на загальну суму 28 597,32 грн. з ПДВ, акт надання послуг №29 від 27.02.2018 року - ремонтні роботи на загальну суму 50 000 грн. з ПДВ.

Згідно п. 1.1 Договору №03/09 від 2017 року, укладеного між ТОВ «Тріанекс-Агро» (Замовник) та ТОВ «Добробут» (Підрядник), Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе обов`язки виконати якісно у встановлений строк у відповідності з існуючими нормами роботи на монтаж технологічного обладнання та площадок обслуговування для елеваторів «Норія» в с. Біла Криниця.

На виконання умов даного договору було складено акт приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) за вересень 2017 року №1 від 29.09.2017 року на загальну суму 95 053,99 грн. з ПДВ, локальний кошторис 4-1-1 на ремонтні роботи, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2017 року на загальну суму 95 053,99 з ПДВ.

Доказами оплати отриманих підрядних послуг є оборотно-сальдові відомості про господарських операціях з ТОВ «Добробут» по рах.6851.

Згідно податкових накладних №2 від 18.04.2017 року, №7 від 23.05.2017 року, №5 від 13.06.2017 року, №7 від 26.06.2017 року, №1 від 05.07.2017 року, №7 від 14.07.2017 року, №8 від 18.07.2017 року, №4 від 11.08.2017 року, №5 від 11.08.2017 року, №12 від 29.08.2017 року, №6 від 18.10.2017 року, №6 від 23.11.2017 року, №5 від 27.02.2018 року, №5 від 29.09.2017 року, ТОВ «Тріанекс-Агро» віднесло суми по вищевказаних будівельно-монтажних роботах до складу податкового кредиту.

Як встановлено відповідачем в акті перевірки, перевіркою відображених у рядку 01 декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за врахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» показників за період з 01.04.2017 року по 30.09.2019 року встановлено, що на формування цих показників мали вплив операції з реалізації зернопродукції.

Таким чином, виконані роботи ТОВ «Добробут» є прямими витратами ТОВ «Тріанекс-Агро», безпосередньо пов`язаними із господарською діяльністю.

Крім того, як вбачається з Договорів оренди №12 від 01.04.2016 року, №010716 від 01.07.2016 року, №20 від 01.01.2018 року, №19 від 01.01.2018 року, №22 від 01.01.2018 року, №1 від 01.01.2019 року (з додатками), укладених з ТОВ Рівненський автоцентр «Камаз», ТОВ «Тріанекс-Агро» продовжує здійснювати свою діяльність за вищенаведеною адресою.

Також відповідачем не враховано, що бункери для зберігання зернової продукції, виготовлені та встановлені ТОВ «Добробут», можливо демонтувати для перевезення в інше місце.

Згідно з п. 4 П(С)БО 7 «Основні засоби», капітальні інвестиції в необоротні матеріальні активи витрати на будівництво, реконструкцію, модернізацію (інші поліпшення, що збільшують первісну (переоцінену) вартість), виготовлення, придбання об`єктів матеріальних необоротних активів (у тому числі необоротних матеріальних активів, призначених для заміни діючих, і устаткування для монтажу), що здійснюються підприємством.

Відповідно до п. 14 П(С)БО 7 «Основні засоби», первісна вартість основних засобів збільшується на суму витрат, пов`язаних з поліпшенням об`єкта (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що призводить до збільшення майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання об`єкта. Залишкова вартість основних засобів зменшується у зв`язку з частковою ліквідацією об`єкта основних засобів.

Згідно з п. 30 Рекомендацій за № 561, витрати на капітальний ремонт об`єктів основних засобів визнаються витратами звітного періоду. Такі витрати можуть бути визнані капітальними інвестиціями, якщо витрати на значний огляд і капітальний ремонт можуть бути ідентифіковані з окремою замортизованою частиною (компонентом) основних засобів.

Пунктом 31 Рекомендацій за № 561 визначено, що вартість робіт, що приводять до збільшення очікуваних майбутніх вигод від об`єкта основних засобів, включається до капітальних інвестицій з майбутнім збільшенням первісної вартості основних засобів. Підставою для визнання капітальними інвестиціями витрат, пов`язаних з поліпшенням основних засобів, є зростання внаслідок цих витрат очікуваного терміну корисного використання об`єкта, кількості та/або якості продукції (робіт, послуг), яка виробляється (надається) цим об`єктом. Первісна (переоцінена) вартість основних засобів може бути збільшена на суму витрат, пов`язаних з поліпшенням та ремонтом об`єкта, визначену у порядку, встановленому податковим законодавством.

Таким чином, твердження відповідача про здійснення капітального ремонту орендованих основних засобів не відповідає фактичним обставинам, наявним первинним документам та вимогам чинного податкового законодавства.

Щодо господарських операцій з ТОВ «Чингул», ТОВ «Сервісагроінтер», ТОВ «Респект-Лоджистік», то суд враховує наступне.

Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01.04.2017 року по 30.09.2019 року встановлено його завищення всього на суму 532 558 грн.

Розбіжності виникли за рахунок документального оформлення операцій з придбання ТМЦ, послуг від ТОВ «Чингул», ТОВ «Сервісагроінтер», ТОВ «Респект-Лоджистік», які, з точки зору відповідача, містять ознаки нереальності.

Також вибірковою перевіркою повноти визначення задекларованих платником податків показників у рядку 01 Декларацій «дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.04.2017р. по 30.09.2019р. встановлено його заниження ні суму 2 662 790 грн., в т.ч. за 2-4 квартал 2017 року на суму 1 342 250 грн., за 2018 рік на суму 1 320 540 грн. в результаті перевірки достовірності визначення фінансового результату та нарахування сум податку на додану вартість за період з 01.04.2017 року по 30.09.2019 року при правових взаємовідносинах з наступними контрагентами, а саме: ТОВ «Чингул», ТОВ «Сервісагроінтер», ТОВ «Респект-Лоджистік».

Оскільки, надходження активів від ТОВ «Чингул», ТОВ «Сервісагроінтер», ТОВ «Респект-Лоджистік» загальною вартістю 2662790 грн. призвело до зростання власного капіталу ТОВ «ТРІАНЕКС-АГРО», тому безоплатно отримані активи загальною вартістю 2662790 грн. є доходом у розумінні п. 5 П(С)БО 15 «Доходи».

Суд вважає, що перевіркою не враховано наступного.

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням має дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Визначення поняття господарської операції також наведене у ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», згідно положень якої господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 05.11.2019 року по справі за № 804/1571/15, за умови реального здійснення платником податку господарської операції з придбання товарів (робіт, послуг), яка призвела до об`єктивної зміни складу активів такого платника, придбання такого товару (робіт, послуг) з метою використання у господарській діяльності, наявності первинних документів, які підтверджують понесені витрати, платник податку має право на віднесення таких витрат до витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування.

ТОВ «Тріанекс-Агро» підтвердило факт отримання товарів та послуг від ТОВ «Чингул», ТОВ «Сервісагроінтер», ТОВ «Респект-Лоджистік» належними та допустимими доказами, що описані в акті перевірки та надані до матеріалів справи, а саме:

Щодо ТОВ «Чингул»: договором поставки №313ТА від 29.11.2017 року (з додатками), видатковими накладними №4 від 30.11.2017 року, №1 від 10.01.2018 року, №2 від 12.01.2018 року, №3 від 30.01.2018 року, №4 від 02.02.2018 року, товарно-транспортні накладні від 22.12.2017 року, від 10.01.2018 року, від 12.01.2018 року, від 30.01.2018 року, від 08.02.2018 року, податкові накладні №1 від 29.11.2017 року, №3 від 30.11.2017 року, №1 від 11.12.2017 року, №2 від 13.12.2017 року, №3 від 15.12.2017 року, №4 від 18.12.2017 року, №1 від 17.01.2018 року, №1 від 02.02.2018 року, платіжні доручення №1140 від 04.12.2017 року, №1143 від 05.12.2017 року, №1156 від 08.12.2017 року, №1161 від 11.12.2017 року, №2068 від 11.12.2017 року, №1182 від 13.12.2017 року, №1195 від 15.12.2017 року, №1201 від 18.12.2017 року, №266 від 17.01.2018 року, №1209 від 02.02.2018 року, оборотно-сальдові відомості по господарських операціях з ТОВ «Чингул», доказами подальшої реалізації придбаного товару у ТОВ «Чингул», такими як рахунки-фактури №000038/Invoice 000038 від 16.02.2018 року, №000029/Invoice 000029 від 06.02.2018 року, №000011/Invoice 000011, №000009/Invoice 000009 від 12.01.2018 року, №000006/Invoice 000006 від 12.01.2018 року від 17.01.2018 року, №000984/Invoice 000984 від 11.12.2017 року, митними деклараціями.

Щодо ТОВ «Сервісагроінтер»: договором поставки №358ТА від 23.08.2018 року (з додатками), видатковими накладними №54 від 30.08.2018 року, №55 від 31.08.2018 року, №56 від 01.09.2018 року, №58 від 13.09.2018 року, №60 від 01.10.2018 року, податковими накладними №46 від 30.11.2017 року, №60 від 01.10.2018 року, №56 від 01.09.2018 року, №58 від 13.09.2018 року, №51 від 23.08.2018 року, №1 від 13.09.2018 року, платіжними дорученнями №1165 від 12.12.2017 року, №353 від 23.08.2018 року, №1768 від 06.09.2018 року, №432 від 25.10.2018 року, №1955 від 26.10.2018 року, №2032 від 12.11.2018 року, від 23.08.2018 року, від 06.08.2018 року, від 25.10.2018 року, від 26.10.2018 року, від 12.11.2018 року, оборотно-сальдові відомості по господарських операціях з ТОВ «Сервісагроінтер», доказами подальшої реалізації придбаного товару у ТОВ «Сервісагроінтер», такими як рахунки-фактури №000235/Invoice 000235 від 11.10.2018 року, №000192 від 12.09.2018 року, №000196/Invoice 000196 від 13.09.2018 року, №000205/Invoice 000205 від 18.09.2018 року, №000208/Invoice 000208 від 20.09.2018 року, митні декларації.

Щодо ТОВ «Респект-Лоджистик»: договором перевезення №18/08/17 від 18.08.2017 року, актами виконаних робіт №1273365 від 11.05.2018 року, №1272255 від 04.05.2018 року, №1272254 від 04.05.2018 року, №1270760 від 27.04.2018 року, №1264137 від 28.03.2018 року, №1266216 від 05.04.2108 року, №1266148 від 06.04.2018 року, №1267174 від 13.04.2018 року, №1270642 від 27.04.2018 року, №1254979 від 08.02.2018 року, №1257268 від 19.02.2018 року, №1258029 від 23.02.2018 року, №1259263 від 01.03.2018 року, №1261972 від 16.03.2018 року, №1263853 від 24.03.2018 року, №1263853 від 24.03.2018 року, №1248495 від 26.12.2017 року, №1240109 від 22.11.2017 року, №1250517 від 12.01.2018 року, №1252152 від 24.01.2018 року, №1253743 від 01.02.2018 року, №1237405 від 08.11.2017 року, №1238728 від 13.11.2017 року, №1225291 від 29.09.2017 року, №1227619 від 11.10.2017 року, №1229153 від 118.10.2017 року, №1229491 від 20.10.2017 року, №1237048 від 07.11.2017 року, №1223584 від 20.09.2017 року, №1223837 від 21.09.2017 року, №1223838 від 21.09.2017 року, №1218272 від 22.08.2017 року, №1219353 від 28.08.2017 року, №1221029 від 06.09.2017 року, №1221362 від 07.09.2017 року, №1221361 від 08.09.2017 року, №122031 від 12.09.2017 року, №1222137 від 12.09.2017 року, №1222179 від 12.09.2017 року, №1222178 від 12.09.2017 року, №1222655 від 18.09.2017 року, №1273364 від 11.05.2018 року, №1273363 від 11.05.2018 року, №1274173 від 15.05.2018 року, №1275747 від 24.05.2018 року, №1275757 від 24.05.2018 року, №1276079 від 25.05.2018 року, №1287454 від 30.07.2018 року, №1290343 від 14.08.2018 року, №129726 від 22.08.2018 року, №1291949 від 22.08.2018 року, №1292856 від 28.08.2018 року, №1293840 від 04.09.2018 року, №1293839 від 04.09.2018 року, №1293838 від 04.09.2018 року, №1293836 від 04.09.2018 року, №1293837 від 04.09.2018 року, №1293557 від 05.09.2018 року, №1298507 від 13.09.2018 року, №1298473 від 12.09.2018 року, №1298474 від 12.09.2018 року, №1298505 від 13.09.2018 року, №1298506 від 13.09.2018 року, №1298517 від 14.09.2018 року, №1298518 від 17.09.2018 року, №1299385 від 01.10.2018 року, №1298475 від 12.09.2018 року, №1302047 від 16.10.2018 року, №1303239 від 22.10.2018 року, №1306021 від 05.11.2018 року, №1307461 від 15.11.2018 року, №1308065 від 15.11.2018 року, №1309188 від 20.11.2018 року, №1312355 від 05.12.2018 року, №1314563 від 14.12.2018 року, №1316586 від 21.12.2018 року, податковими накладними №530 від 21.12.2018 року, №321 від 14.12.2018 року, №95 від 05.12.2018 року, №435 від 20.11.2018 року, №337 від 15.11.2018 року, №244 від 12.11.2018 року, №98 від 05.11.2018 року, №484 від 22.10.2018 року, №348 від 16.10.2018 року, №11 від 01.10.2018 року, №524 від 17.09.2018 року, №517 від 14.09.2018 року, №514 від 13.09.2018 року, №516 від 13.09.2018 року, №515 від 13.09.2018 року, №512 від 12.09.2018 року, №511 від 12.09.2018 року, №513 від 12.09.2018 року, №68 від 05.09.2018 року, №33 від 04.09.2018 року, №32 від 04.09.2018 року, №31 від 04.09.2018 року, №30 від 04.09.2018 року, №29 від 04.09.2018 року, №640 від 28.08.2018 року, №528 від 22.08.2018 року, №526 від 22.08.2018 року, №263 від 14.08.2018 року, №708 від 30.07.2018 року, №634 від 25.05.2018 року, №599 від 24.05.2018 року, №598 від 24.05.2018 року, №300 від 15.05.2018 року, №244 від 11.05.2018 року, №240 від 11.05.2018 року, №239 від 11.05.2018 року, №62 від 04.05.2018 року, №61 від 04.05.2018 року, №658 від 07.04.2018 року, №655 від 27.04.2018 року, №268 від 13.04.2018 року, №144 від 06.04.2018 року, №91 від 05.04.2018 року, №781 від 28.03.2018 року, №650 від 24.03.2018 року, №452 від 16.03.2018 року, №4 від 01.03.2018 року, №662 від 23.02.2018 року, №506 від 19.02.2018 року, №166 від 08.02.2018 року, №21 від 21.02.2018 року, №549 від 24.01.2018 року, №932 від 26.12.2017 року, №55 від 01.12.2017 року, №1560 від 22.11.2017 року, №624 від 13.11.2017 року, №364 від 08.11.2017 року, №320 від 07.11.2017 року, №1078 від 01.11.2017 року, №1166 від 01.11.2017 року, №1306 від 20.10.2017 року, №1068 від 18.10.2017 року, №641 від 11.10.2017 року, №2070 від 29.09.2017 року, №2146 від 29.09.2017 року, №1367 від 21.09.2017 року, №1366 від 21.09.2017 року, №1274 від 20.09.2017 року, №1069 від 18.09.2017 року, №612 від 12.09.2017 року, №611 від 12.09.2017 року, №608 від 12.09.2017 року, №613 від 12.09.2017 року, №374 від 08.09.2017 року, №270 від 07.09.2017 року, №198 від 06.09.2017 року, №640 від 28.08.2017 року. №526 від 22.08.2017 року, платіжними дорученнями про оплату послуг №2680 від 18.01.2019 року, №2613 від 21.12.2018 року, №2165 від 11.12.2018 року, №2114 від 27.11.2018 року, №2481 від 23.11.2018 року, №2017 від 12.11.2018 року, №1985 від 30.10.2018 року, №1908 від 11.10.2018 року, №1862 від 28.09.2018 року, №1769 від 06.09.2018 року, №1703 від 07.08.2018 року, №1502 від 01.06.2018 року, №1468 від 25.05.2018 року, №1436 від 17.05.2018 року, №1402 від 08.05.2018 року, №1386 від 04.05.2018 року, №1353 від 25.04.2018 року, №1319 від 12.04.2018 року, №1301 від 04.04.2018 року, №1265 від 27.03.2018 року, №1251 від 23.03.2018 року, №1339 від 07.03.2018 року, №309 від 01.03.2018 року, №1274 від 20.02.2018 року, №1210 від 02.02.2018 року, №286 ід 25.01.2018 року, №1226 від 12.01.2018 року, №1170 від 12.12.2017 року, №235 від 28.11.2017 року, №1090 від 21.11.2017 року, №1053 від 14.11.2017 року, №999 від 06.11.2017 року, №936 від 27.10.2017 року, №906 від 23.10.2017 року, №821 від 06.10.2017 року, №756 від 26.09.2017 року, №737 від 21.09.2017 року, №1888 від 15.09.2017 року, №686 від 11.09.2017 року, №202 від 07.09.2017 року, №640 від 29.08.2017 року, №177 від 23.08.2017 року, оборотно-сальдовими відомостями по господарських операціях з ТОВ «Респект-Лоджистик».

З аналізу наданих до перевірки документів вбачається, що вони відповідають домовленостям сторін, зафіксованим у договорах і за своїм змістом засвідчують факти передачі від постачальника до покупця послуг, тобто свідчать про здійснення конкретних господарських операцій. При цьому, ці документи також відповідають і вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV від 16.07.1999 року, які ставляться до підприємств у частині здійснення облікової політики, та містять необхідні для первинних документів дані в достатній мірі для ідентифікації господарських операцій, визначення їх змісту, вартості та інших істотних обставин їх здійснення. У всіх документах наведено інформацію про учасників відповідної господарської операції, тобто вказано найменування, коди, місцезнаходження юридичних осіб - учасників відповідних господарських операцій тощо, а самі первинні документи підписані від імені таких юридичних осіб (містять особистий підпис відповідальних осіб) та засвідчені відтисками їхніх печаток. Окрім того, обґрунтуванням спрямування намірів підприємства і його контрагентів на реальне виконання умов укладених договорів підряду слугує й факт здійснення розрахунків за придбані послуги.

Крім того, суд зазначає, що інформацію щодо ТОВ «Чингул», ТОВ «Сервісагроінтер», ТОВ «Респект-Лоджистік» відповідачем взято виключно із інформаційних баз податкового органу.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 12.11.2019 року по справі за № 802/31/17-а, будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення зустрічних звірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Посилання контролюючого органу на наявність актів про неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними оскільки, під час складення актів про неможливість проведення звірок будь-які первинні документи платника податків не використовувались та не аналізувались, а отже оформлення вказаних актів з відображенням в них окремих відомостей, не відповідають критерію юридичної значимості, а отже не є належними доказами в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.

Крім того, норми податкового законодавства не ставлять у залежність право платника на формування витрат від дотримання податкової дисципліни його контрагентом постачальником товару (послуг). Порушення постачальником товару (послуг) вимог податкового законодавства не може бути підставою для позбавлення іншого платника покупця товару (послуг) права на формування витрат, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо протиправної податкової поведінки контрагента та про злагодженість дій між ними.

Європейський суд з прав людини, розглянувши справу «Інтерсплав проти України», вказав на те, що коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування податку на додану вартість, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування податку на додану вартість за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування витрат, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, та податкового кредиту можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Також, норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності).

Саме собою невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не можуть бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків (постанова Верховного Суду від 05.11.2019 року по справі за № 804/1571/15).

Щодо наявності кримінального провадження по контрагентах ТОВ «Тріанекс-Агро», то слід врахувати, що в акті перевірки не зазначено про наявність відповідних вироків судів, якими б було встановлено фіктивність діяльності вказаних підприємств, як і взагалі яких-небудь підтверджень наявності таких проваджень.

Предметом доказування у відповідній категорії спорів є реальність господарських операцій, добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на коригування фінансового результату до оподаткування та віднесення суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту. Відтак, не можуть бути безумовним свідченням правомірності висновків податкового органу результати аналізу фінансової та податкової звітності контрагентів ТОВ «Тріанекс-Агро», які, тим більше, не стосуються ТОВ «Тріанекс-Агро».

Також суд критично оцінює висновки відповідача про те, що у ТОВ «Чингул», ТОВ «Сервісагроінтер», ТОВ «Респект-Лоджистік» відсутні трудові ресурси та виробничі потужності, економічно необхідні для здійснення господарської діяльності, оскільки вказані обставини не можуть бути доказом неспроможності виконання тих чи інших господарських операцій з огляду на відсутність законодавчого обмеження щодо використання у господарській діяльності лише власних основних та оборотних засобів. А що стосується кількості штатних чи позаштатних працівників, то поняття достатньої кількості працівників для можливості провадження такого виду господарської діяльності, як проведення певних будівельних робіт, є оціночним.

Крім того, дані обставини також не виключають можливості реального виконання ними господарських операцій та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем послуг, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Таку позицію висвітлено Верховним Судом в постанові від 07.08.2018 року по справі №808/760/16.

Суд звертає увагу, що не є обов`язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов`язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому, відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Крім того, відповідачем не враховані наступні вимоги законодавства.

Згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на прибуток приватних підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема, на принципі відповідності доходів і витрат. Для визначення фінансового результату звітного періоду необхідно порівняти доходи звітного періоду з витратами, що були здійснені для отримання цих доходів. При цьому доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення незалежно від дати надходження або сплати коштів.

П(С)БО 16 «Витрати» визначає методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності.

Згідно із п. 6 П(С)БO 16 «Витрати», витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

За правилами п. 7 П(С)БO 16 «Витрати», витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати ж, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

За правилами п. 5 П(С)БO 15 «Дохід», дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

А відповідно до п. 8 П(С)БO 15 «Дохід», дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, інших активів) визнається в разі наявності всіх наведених нижче умов: покупцеві передані ризики й вигоди, пов`язані з правом власності на продукцію (товар, інший актив); підприємство не здійснює надалі управління та контроль за реалізованою продукцією (товарами, іншими активами); сума доходу (виручка) може бути достовірно визначена; є впевненість, що в результаті операції відбудеться збільшення економічних вигод підприємства, а витрати, пов`язані з цією операцією, можуть бути достовірно визначені.

За правилами п. 21 П(С)БO 15 «Дохід», дохід відображається в бухгалтерському обліку в сумі справедливої вартості активів, що отримані або підлягають отриманню.

Отримання та оприбуткування ТОВ «Тріанекс-Агро» придбаних у контрагентів товарів підтверджується даними бухгалтерського обліку і первинними документами. Факт використання у господарській діяльності ТОВ «Тріанекс-Агро» придбаних товарів визнається також і відповідачем.

За правилами п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

В силу вимог п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

А за правилами п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/ розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, необхідною умовою для віднесення до податкового кредиту сплачених у ціні товарів (робіт, послуг) сум податку на додану вартість є факт їх придбання з метою використання в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку.

В контексті наведених вище норм чинного законодавства та первинних документів, встановлено, що господарські операції між ТОВ «Тріанекс-Агро» та його контрагентами були здійснені в межах їх господарської діяльності, сторони переслідували ділову мету при їх здійсненні та понесли зміни майнового стану, що, в свою чергу, вказує на реальне настання для ТОВ «Тріанекс-Агро» правових наслідків, обумовлених відповідними правочинами.

Фактичний рух активів та зміни у власному капіталі платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Крім того, ТОВ «Тріанекс-Агро» підтверджено, а відповідачем в акті перевірки не спростовано факт використання ТОВ «Тріанекс-Агро» придбаних товарно-матеріальних цінностей у власній господарській діяльності. Не спростовано також і господарський сенс відповідних операцій.

Нормою пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України, встановлено презумпцію правомірності рішень платника податку в тому разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків. Це поширюється також і на кваліфікацію господарських операцій з метою формування платником податків витрат для визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту для визначення об`єкта оподаткування з податку на додану вартість, і за її змістом, відповідні витрати і податковий кредит вважаються сформованими платником податків правомірно. Однак контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам.

Таким чином, висновки відповідача про нереальність господарських операцій ТОВ «Тріанекс-Агро» є такими, що базуються виключно на припущеннях, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами і фактично повністю спростовуються первинними документами.

Крім того, діючий Податковий кодекс України не ставить в залежність право віднесення сплачених сум податку на додану вартість до податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Формування податкового кредиту є правом окремо взятого платника податків і не залежить від розрахунків з бюджетом інших осіб, їх звітності та податкової дисципліни. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету або встановлено порушення податкового законодавства з боку контрагента, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Також ТОВ «Тріанекс-Агро» не може нести відповідальність за дії контрагентів, які на думку податкового органу є «сумнівними» чи «фіктивними» суб`єктами господарювання.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Булвес АД проти Болгарії» (заява за № 3991/03) від 22.01.2009 року зазначив, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов`язаним зі сплатою податку на додану вартість, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної податком на додану вартість поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Поряд з цим, актом перевірки не встановлено жодних фактів, які б свідчили про те, що діяльність ТОВ «Тріанекс-Агро» спрямована на здійснення операцій, пов`язаних з податковою вигодою, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов`язань, зокрема й у випадках, коли такі операції здійснюються через посередників.

З огляду на все вищевказане, в діях ТОВ «Тріанекс-Агро», як платника податку, не вбачається порушень діючого законодавства, а господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, доцільності та діловій меті здійснення господарської діяльності, що підтверджується наявністю належним чином оформлених та досліджених під час перевірки документів.

Щодо ненадання паспортів якості та сертифікатів виробника, то такі документи не є документами суворої форми звітності, а є документами, що свідчать про якісні характеристики товару (постанова Верховного Суду від 18.12.2019 року по справі за № 806/97/15). Також, як зазначив Верховний Суд в постанові від 14.11.2019 року по справі за № 802/1986/16-а, сертифікати якості не є документами бухгалтерського чи податкового обліку, а є лише документом, що посвідчує якість товару, а не факт проведення господарської операції.

Щодо відсутності документів на перевезення товару від ТОВ «Сервісагроінтер», то Верховний Суд в постанові від 26.06.2018 року по справі за № 826/548/17 вказав, що посилання на відсутність товарно-транспортних накладних як підтвердження нереальності господарських операцій з поставки товарів є безпідставним. Товарно-транспортні накладні призначені для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є первинним документом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг і підставою для формування витрат за такі послуги.

Відсутність товарно-транспортної накладної ще не свідчить про безумовний безтоварний характер господарської операції з поставки товарів у цілому, так само як і відсутність сертифікатів якості на товар.

Також відповідачем не враховано, що по договору поставки доставка товару здійснювалася на умовах DAP, у зв`язку із чим, ТТН не надавалася.

Отже, в ході судового розгляду адміністративної справи відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування та не підтвердив правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, аргументи, на які посилається відповідач суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать чинному законодавству та фактичним обставинам справи. За таких обставин, спростовуються висновки акту перевірки про заниження податкових зобов`язань та завищення податкового кредиту, від`ємного значення та бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, а також необхідності реєструвати податкові накладні по вищенаведеним обставинам.

Загалом, суд вважає висновки відповідача про нереальність господарських операцій позивача такими, що базуються виключно на припущеннях, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами і фактично повністю спростовуються матеріалами справи.

Щодо правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Рівненській області від 16.01.2020 №2, то суд зазначає наступне.

Перевіркою встановлено здійснення ТОВ «Тріанекс-Агро» у 2017-2019 роках виплат доходів нерезидентам з джерелом їх походження з України на суму 4916,63 євро (157 568,38 грн.).

При виплаті вказаних доходів на користь нерезидентів ТОВ «Тріанекс-агро» не було утримано та сплачено до бюджету під час такої виплати податок з доходів нерезидентів із джерелом їх походження з України, а саме:

у 2017-2019 роках не оподатковано дохід із джерелом його походження з України (брокерська винагорода) в сумі 4562,68 євро / 146372,68 грн., який виплачений нерезиденту фірмі Jose N. Soriano Balaguer, S.L., (Іспанія), не утримано та не внесено до бюджету податок на доходи нерезидента за ставкою 15 відсотків в сумі 21 955,91 грн.;

у III кварталі 2018 року не оподатковано дохід із джерелом його походження з України (брокерська винагорода) в сумі 199,95 євро / 6305,40 грн., який виплачений нерезиденту фірмі Fabris & Co S.r.L., (Італія), не утримано та не внесено до бюджету податок на доходи нерезидента за ставкою 15 відсотків в сумі 945,81 грн.;

у І кварталі 2019 року не оподатковано дохід із джерелом його походження з України (брокерська винагорода) в сумі 154,00 євро / 4890,30 грн., який виплачений нерезиденту фірмі Derigran N.V., (Бельгія), не утримано та не внесено до бюджету податок на доходи нерезидента за ставкою 15 відсотків в сумі 733,55 грн.

Станом на дату завершення перевірки ТОВ «Тріанекс-агро» не надало довідки (або нотаріально завірені копії), належним чином легалізовані та перекладені відповідно до законодавства України про підтвердження статусу нерезидентів Jose N. Soriano Balaguer, S.L. (Іспанія), Fabris & Co S.r.L. (Італія), Derigran N.V. (Бельгія).

Згідно акту перевірки, ТОВ «Тріанекс-агро» до перевірки надано копії документів:

по нерезиденту Fabris & Co S.r.L. (Італія) надано копію Довідки від 10.12.2019 за 2019 рік (дохід із джерелом його походження з України (брокерська винагорода) в сумі 199,95 євро / 6305,40 грн. виплачений у III кварталі 2018 року). Дана копія Довідки не перекладена відповідно до законодавства України та належним чином не легалізована, а саме на ній не проставлений апостиль, чим порушено вимоги п.103.4 п. 103.5 ст.ЮЗ Кодексу та Гаазької Конвенції, підписаної в м.Гаага 05.10.1961, яка набрала чинності для України 22.12.2003 (далі -Гаазька Конвенція), що скасовує вимоги легалізації іноземних офіційних документів. Офіційні документи, які будуть використовуватися на території держав - учасниць Конвенції, мають бути засвідчені спеціальним штампом «Apostile» (далі - апостиль), проставленим компетентним органом держави, в якій був складений документ;

по нерезиденту Derigran N.V. (Бельгія) надано копію Сертифікату, наданий мешканцям Бельгії, згідно з угодами про уникнення подвійного оподаткування від 14.11.2019, виданий Загальною податковою адміністрацією, Федеральним відділом Фінансів Королівства Бельгії про те, що компанія Derigran N.V. (Бельгія) є мешканцем Бельгії, відповідно до ст.4 угоди про уникнення подвійного оподаткування, яка була укладена 20.05.1996 між Бельгією та Україною. Проте даний Сертифікат належним чином не легалізований, а саме на ньому не проставлений апостиль, чим порушено вимоги п. 103.4,п. 103.5 ст. 103 Кодексу та Гаазької Конвенції;

по нерезиденту Jose N. Soriano Balaguer, S.L. (Іспанія) не надано Довідки (або нотаріально завіреної копії) згідно з угодами про уникнення подвійного оподаткування за 2017-2019 роки, належним чином легалізованої та перекладеної відповідно до законодавства України, яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що податок на доходи, отриманий нерезидентами із джерелом їх походження з України (брокерська винагорода) за надані ТОВ «Тріанекс-Агро» послуги на суму 23 635,27 грн. нараховано правомірно, тому підстави для скасування податкового повідомлення-рішення від 16.01.2020 №2 відсутні.

Щодо правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Рівненській області від 16.01.2020 №2, то суд зазначає наступне.

В ході перевірки встановлено, що у період з 01.04.2017 року по 30.09.2019 року скаржником було здійснено виплату доходів наступним нерезидентам із джерелом їх походження з України, а саме:

- Fabris & Co S.r.L. (Італія) за договором про надання брокерських послуг № 2 від 14.06.2017 року в сумі 199,95 євро / 6305,40 грн. (дата виплати - 02.08.2018 року);

- Derigran N.V. (Belgium) за договором про надання брокерських послуг № 5/18 від 05.09.2018 року в сумі 154,00 євро / 4890,30 грн. (дата виплати - 22.01.2019);

- Jose N. Soriano Balaguer, S.L. (Іспанія) за договором про надання брокерських послуг: № 1 від 21.02.2017 року в сумі 199,54 євро / 5779,33 грн. (дата виплати - 27.04.2017); № 1/2 від 10.05.2017 в сумі 393,28 євро / 11287,85 грн. (дата виплати - 12.05.2017); № 1/3 від 13.02.2017 в сумі 817,65 євро / 24804,51 грн. (дата виплати - 28.07.2017, 01.09.2017); № 1/4 від 04.08.2017 в сумі 2223,70 євро / 74485,78 грн. (дата виплати - 27.11.2017, 09.01.2018,30.01.2018); № 1/5 від 10.01.2018 в сумі 928,51 євро / 30015,21 грн. (дата виплати - 29.03.2018, 03.01.2019).

Проте, ТОВ «Тріанекс-Агро» не подано до податкового органу додатки ПН «Розрахунок (звіт) податкових зобов`язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України» до Декларації з податку на прибуток підприємства за перше півріччя 2017 року (уточнююча декларація за перше півріччя 2017 року подана 10.06.2019, реєстраційний №), три квартали 2017 року (уточнююча декларація за три квартали 2017 року подана 10.06.2019, реєстраційний №), річна за 2017 рік (уточнююча декларація за 2017 рік подана 10.06.2019, реєстраційний №), перший квартал 2018 року (уточнююча декларація за перший квартал 2018 року подана 18.06.2019, реєстраційний №), перше півріччя 2018 року (уточнююча декларація за перше півріччя 2018 року подана 18.06.2019, реєстраційний №), три квартали 2018 року (уточнююча декларація за три квартали 2018 року подана 18.06.2019, реєстраційний №), річна за 2018 рік (уточнююча декларація за 2018 рік подана 18.06.2019, реєстраційний №), перший квартал 2019 року (уточнююча декларація за перший квартал 2019 року подана 18.06.2019, реєстраційний №), перше півріччя 2019 року (звітна декларація за перше півріччя 2019 року подана 09.08.2019, реєстраційний №), три квартали 2019 року (звітна декларація за три квартали 2019 року подана 11.11.2019, реєстраційний №).

На підставі акту перевірки, контролюючим органом було правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.01.2020 року №2 про застосування штрафних санкцій у сумі 1700 гривень.

Так, п. 103.9 ст. 103 ПКУ передбачено, що особа, яка виплачує доходи нерезидентові, зобов`язана у разі здійснення у звітному періоді (кварталі) виплат нерезидентам доходів із джерелом їх походження з України подавати контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) звіт про виплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів у строки та за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПКУ додатки до декларації є її невід`ємною частиною.

Підпунктом 48.1 ст. 48 ПКУ визначено, що форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Згідно пункту п. 48.7 ст. 48 податкова звітність, складена з порушенням норм Податкового кодексу України, не вважається податковою декларацією.

Відповідно до п. 120.1 ст.120 Податкового кодексу України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків) тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Щодо правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Рівненській області від 16.01.2020 №2, то суд враховує наступне.

Перевіркою порядку та строків декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України і перебувають за її межами за період, що перевіряється, встановлено порушення ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (із змінами та доповненнями), а саме: ТОВ «ТРІАНЕКС-АГРО» 07.08.2017 року, 30.10.2017 року, 01.02.2018 року, 19.04.2018 року, 19.07.2018 року, 29.10.2018 року, 02.01.2019 року подані до податкового органу Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належить резиденту України і знаходиться за її межами станом відповідно на 01.07.2017 року, 01.10.2017 року, 01.01.2018 року, 01.04.2018 року, 01.07.2018 року, 01.10.2018 року, 01.01.2019 року, однак у п.5 «Товари (роботи, послуги), що експортовані резидентом за межі України з оплатою в іноземній валюті і за які на звітну дату не надійшли в установлені законодавством терміни валютні кошти на валютний рахунок резидента в уповноваженому банку» Розділу III «Майно та товари за кордоном» не задекларовано прострочену дебіторську заборгованість в сумі 4977,00 євро (граничний строк надходження валютної виручки - 01.01.2018), яка виникла при виконанні зовнішньоекономічного експортного контракту №007-66 від 26.05.2017 року, укладеного з нерезидентом «AvesPro S.r.i.s.», Італія, чим порушено вимоги ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (із змінами та доповненнями).

На підставі викладеного, контролюючим органом було правомірно прийнято податкове повідомлення - рішення від 16.01.2020 №2 про застосування 2380,00 грн. штрафних санкцій за порушення порядку та строків декларування у сфері зовнішньоекономічної діяльності (далі -ЗЕД).

Також, згідно з п.1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі - Декрет №15-93) валютні цінності та інше майно резидентів, яке знаходиться за межами України, підлягає обов`язковому декларуванню в Національному банку України.

Відповідно до ст.1 Указу Президента України від 18.06.1994 року №319/94 «Про невідкладні заходи щодо повернення на Україну валютних цінностей, які незаконно знаходяться за її межами» (далі - Указ №319/94) суб`єкти підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, щоквартально повинні здійснювати декларування валютних цінностей, які знаходяться за межами України.

Декларування валютних цінностей, доходів та майна здійснюється суб`єктами підприємницької діяльності за формою Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 25.12.1995 року №207 (далі - Наказ №207).

Згідно з п. 3 Наказу №207, обов`язкове декларування валютних цінностей, доходів та майна здійснюється суб`єктами підприємницької діяльності за наведеною формою щоквартально в терміни, встановлені для подання квартальної та річної бухгалтерської звітності.

У свою чергу, абз. 2 п. 5 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 року №419 квартальна або річна фінансова звітність подається підприємствами контролюючому органу у строки, передбачені для подання декларації з податку на прибуток підприємств.

Згідно п. 49.18 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Таким чином, суб`єкти підприємницької діяльності подають до контролюючого органу Декларацію про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами у строки, передбачені Податковим кодексом України для подання податкової декларації.

При цьому, п. 2 ст. 16 Декрету № 15-93 передбачено, що за невиконання резидентами вимог щодо декларування валютних цінностей та іншого майна, приховування або перекручення звітності про валютні операції застосовується штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України.

Відповідно до пп. 2.7 п. 2 Положення про валютний контроль, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 08.02.2000 року №49, невиконання резидентами вимог щодо порядку та термінів декларування валютних цінностей та іншого майна тягне за собою таку відповідальність: порушення строків декларування - накладання штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на встановлене, позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення.

В силу вимог частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до цього присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати у розмірі 15 811,24 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріанекс-Агро» (вул. Соборна, буд. 446, м. Рівне, 33024, ) до Головного управління ДПС у Рівненській області (33023, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Відінська, 12, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення №1 від 16.01.2020, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 2 392 674 грн., з яких 1 914 139 грн. за податковими зобов`язаннями та 478 535 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, податкове повідомлення-рішення №1 від 16.01.2020 , яким встановлено завищення від`ємного значення з податку на додану вартість в сумі 26 145 грн., податкове повідомлення-рішення №1 від 16.01.2020, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 902 588 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 225 649 грн. та податкове повідомлення-рішення №1 від 16.01.2020 , яким застосовано штраф в розмірі 198 087,10 грн. за порушення термінів реєстрації податкових накладних.

У задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення від 16.01.2020 №2, від 16.01.2020 №2, від 16.01.2020 №2 - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріанекс-Агро» пропорційну частину судових витрат по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області у сумі 15 811,24 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 03 лютого 2021 року.

Суддя У.М. Нор