Справа № 160/14785/20
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
за участі секретаря судового засіданняМаксімова А.С.
позивача представника позивача представника відповідача Горбатюка А.Б. Савченка С.А. Кравченка В.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, -
10 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області, в якій просить:
визнати протиправним та скасувати пункт 4 наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області №1188к від 31.07.2020 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Павлоградського ВП ГУНП» та наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 230 о/с від 21.08.2020 року в частині звільнення за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції) майора поліції ОСОБА_1 (0048758), старшого оперуповноваженого кримінальної поліції Павлоградського ВП ГУНП 21 серпня 2020 року;
поновити майора поліції ОСОБА_1 (0048758) на посаді старшого оперуповноваженого кримінальної поліції Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області з 21 серпня 2020 року.
стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 21.08.2020 по час розгляду справи та витрати на правову допомогу 5000 грн.;
допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення за один місяць.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 230 о/с від 21.08.2020 року позивач був звільнений з посади старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Павлоградського відділу поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію України" у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби на підставі наказу ГУНП в Дніпропетровській області № 1188к від 31.07.2020 року у зв`язку з порушенням службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», Присяги працівника поліції, пунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, абзаців 1. 2 пункту 1 розділу II правил етичної поведінки поліцейських, затвердженого наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій, не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, приниження авторитету та рівня довіри населення до органу Національної поліції України.
Позивач вважає вищезазначені накази протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки у відповідача були відсутні фактичні дані для застосування дисциплінарного стягнення, порушено норми трудового законодавства. Крім того, вказує, що при прийнятті рішення про дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення позивача зі служби в поліції не було враховано вимоги ст. 62 Конституції України, що доведеність вини особи у скоєні кримінального правопорушення встановлюється вироком суду, який набрав законної сили, проте відносно позивача відсутній будь-який вирок.
Зазначає, що сам по собі факт затримання поліцейського в порядку статті 208 КПК України, оголошення повідомлення про підозру, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не утворюють склад будь-якого дисциплінарного проступку, передбаченого Дисциплінарним статутом. Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Однак, позивач не вчиняв будь-яких протиправних винних дій чи бездіяльності, що полягає в порушенні службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або що виходить за їх межі, не порушував обмеження та заборони, визначені законодавством для поліцейських, а також не вчиняв дії, що підривають авторитет поліції.
Ухвалою суду від 16 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.
02 грудня 2020 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 21.08.2020 року наказом ГУНП 230 о/с майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Павлоградського відділу поліції звільнено зі служби в поліції за п.6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" з 21.08.2020 року. Підставою видання наказу про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції став наказ ГУНП від 31.07.2020 року № 1188к, яким на останнього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Підставою притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності став висновок службового розслідування за фактами порушень службової дисципліни, які призвели до надзвичайної події за участю окремих поліцейських Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. В результаті повного та всебічного з`ясування обставин надзвичайної події матеріалами службового розслідування підтверджується наявність в діях старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Павлоградського відділу поліції ГУНП майора поліції ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку - порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», Присяги працівника поліції, пунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, абзаців 1. 2 пункту 1 розділу II правил етичної поведінки поліцейських, затвердженого наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій, не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, приниження авторитету та рівня довіри населення до органу Національної поліції України. Таким чином, відповідач вважає, що ОСОБА_1 скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків, у зв`язку з чим такі дії є несумісними з вимогами, що пред`являються до особистих та моральних якостей працівника поліції.
Крім того, відповідач вказує, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача ґрунтується на самостійних правових підставах. Наявність чи відсутність в діях позивача складу кримінального правопорушення не спростовують факту вчинення останнім дисциплінарного проступку, що став підставою для звільнення з поліції останнього. У ході службового розслідування комісія не вирішувала питання про обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_1 , яке здійснюється в межах досудового розслідування, а лише перевіряла дотримання позивачем вимог, що пред`являються до поліцейських та наявності в діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку.
Набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення є підставою для звільнення поліцейського зі служби відповідно до п.10 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію". Водночас, ОСОБА_1 звільнений зі служби відповідно до п.6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). З огляду на викладене, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
08 грудня 2020 року позивачем у судовому засіданні подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що згідно змісту наказу від 21.08.2020 року ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності не за його дії, а за дії інших посадових осіб відносно нього та інших працівників відділу, які виразились в наступному: працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, спільно з працівниками ГУСБУ у м. Києві, Київської області та УСБУ в Дніпропетровській області проведені обшуки у адміністративній будівлі та на території Павлоградського ВП ГУНП; затримання позивача в порядку статті 208 КПК України; оголошення позивачу підозри; застосування позивачу запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Начальник ГУ НП в Дніпропетровській області порахував це порушенням службової дисципліни, недотриманням вимог Закону України "Про Національну поліцію", Присяги працівника поліції, Правил етичної поведінки поліцейських, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліції та вчинення дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, приниження авторитету та рівня довіри населення до органу Національної поліції України.
В той же час, фактично керівництвом ГУ НП в Дніпропетровській області не було встановлено будь-яких конкретних фактів про особисті дії позивача, що мають ознаки будь-якого дисциплінарного проступку. Проведення обшуків, затримання, оголошення йому підозри та застосування запобіжного заходу самі по собі не є дисциплінарними проступками.
Згідно статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В даному випадку начальник ГУ НП в Дніпропетровській області до винесення судом відносно позивача обвинувального вироку порахував його такою особою, що скоїла злочин, що суперечить Конституції України.
Позивачем також зазначено, що в ході проведення службового розслідування дисциплінарна комісія не встановила самостійних, додаткових доказів на підтвердження подій, які були викладені в підозрі ДБР, ухвалах слідчих суддів Голосіївського районного суду міста Києва щодо неправомірних дій позивача, а лише вказала, що вищевказані факти встановлені досудовим розслідуванням, що суперечить положенням статей 62, 63 Конституції України.
Вилучення ДБР матеріалів одинадцяти кримінальних проваджень не утворює в діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.
Своїм наказом № 1188к від 31.07.2020 року відповідач порушив вимоги п. 10 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", оскільки звільнення зі служби в поліції за скоєння кримінального правопорушення передбачено лише у разі набрання законної сили рішенням суду щодо кримінального правопорушення, яке відсутнє до цього часу.
30 грудня 2020 року представником відповідача подано до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких наведено обставини, що зазначені у відзиві на позовну заяву.
У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, адміністративний позов просили задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, підтримавши доводи викладені у відзиві на позов та запереченнях.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 2001 року по 21.08.2020 року.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 31.07.2020 року № 1188к за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», Присяги працівника поліції, пунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, абзаців 1. 2 пункту 1 розділу II правил етичної поведінки поліцейських, затвердженого наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій, не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, приниження авторитету та рівня довіри населення до органу Національної поліції України, до старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Павлоградького ВП ГУНП майора поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Наказом головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 230 о/с від 21.08.2020 року майора поліції ОСОБА_1 (0048758) старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Павлоградького відділу поліції було звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію України" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), з 21 серпня 2020 року.
Не погодившись з таким звільненням та прийнятими наказами, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Згідно підпункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
За приписами пункту 4 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
За таких обставин, застосуванню до правовідносин, що склались між сторонами, підлягають норми Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, як таких, що не суперечать Закону України «Про Національну поліцію».
Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
Згідно з частиною 1 статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.
Приписами статті 14 Статуту визначено, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.
Пунктом 2.1 Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядовим і начальницьким складом службової дисципліни, зокрема, скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб рядового і начальницького складу чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового і начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс.
Згідно зі статтею 14 Статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Рішення про звільнення або притягнення до дисциплінарної відповідальності таких осіб оскаржується в установленому законом порядку.
Як свідчать матеріали справи, оскаржувані накази були прийняті за наслідками проведеного службового розслідування.
Підставою для відкриття кримінального провадження було надходження інформації про те, що начальником Павлоградського ВП ГУНП полковником поліції Сердюком Дмитром Івановичем, заступником начальника відділу - начальником ВКП Павлоградського ВП ГУНП майором поліції Столярчуком Денисом Андрійовичем, заступником начальника ВКП Павлоградського ВП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_3 , начальником сектору розкриття злочинів проти власності та незаконних заволодінь транспортними засобами ВКП Павлоградського ВП ГУНП підполковником поліції ОСОБА_4 , старшими оперуповноваженими ВКП Павлоградського ВП ГУНП майором поліції ОСОБА_1 , майором поліції ОСОБА_5 , капітаном поліції ОСОБА_6 , а також оперуповноваженим ВКП Павлоградського ВП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_7 неодноразово здійснювались дії з метою штучного підвищення особистих показників у роботі щодо розкриття та розслідування злочинів проти власності, громадської безпеки і злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, задля одержання в майбутньому переваг і преференцій перед керівництвом ГУНП, з метою швидкого розкриття та завершення досудового розслідування, шляхом штучного збільшення направлених обвинувальних актів до суду здійснювали незаконні дії, направлені на притягнення до кримінальної відповідальності завідомо невинних осіб, які проживають на території м. Павлоград та Павлоградського району Дніпропетровської області, шляхом штучного створення доказів обвинувачення та фальсифікації офіційних документів (протоколів допиту, тощо), а також примушення осіб, у тому числі наркозалежних, шляхом умовлянь, підкупу, надання їм психотропних речовин, наркотичних засобів чи прекурсорів.
З метою належного збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про можливі неправомірні дії з боку вказаних поліцейських Павлоградського ВП ГУНП, 10.06.2020 за вих. № 4229/103/01-2020 та 30.06.2020 за вих. № 4720/103/01-2020 (повторно) до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, направлено запити щодо надання довідки у якій буде відображено інформацію щодо процесуального статусу вищевказаних поліцейських, наявність у них оголошених повідомлень про підозру, а також вжитих заходів в ході досудового розслідування, які можуть вплинути на прийняття рішення щодо притягнення винних до дисциплінарної відповідальності та перебування на займаних посадах, а також щодо оголошення повідомлень про підозри поліцейським Павлоградського ВП ГУНП та надання на адресу ГУНП копій вищевказаних повідомлень. Однак, на теперішній час відповідей отримано не було.
Відповідно до ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 21.05.2020 року у справі 752/9500/20 (провадження № 1-кс/752/4007/20) досудовим розслідуванням по вищевказаному кримінальному провадженню встановлено, що на території Дніпропетровської області діє організовано група осіб, до складу якої входять вищевказані поліцейські Павлоградського ВП ГУНП, зокрема і майор поліції ОСОБА_1 ..
Так, згідно вищевказаної ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 21.05.2020 року у справі 752/9500/20 досудовим розслідуванням встановлено, що у 2019-2020 роках вищевказаними працівниками Павлоградського ВП ГУНП, зокрема і майором поліції ОСОБА_1 , неодноразово здійснювались дії з метою штучного підвищення особистих показників у роботі щодо розкриття та розслідування злочинів проти власності, громадської безпеки і злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів за для одержання в майбутньому переваг і преференцій перед керівництвом ГУНП з метою швидкого розкриття та завершення досудового розслідування шляхом штучного збільшення направлених обвинувальних актів до суду, здійснювались незаконні дії направлені на притягнення до кримінальної відповідальності вказаних осіб, які проживають на території міста Павлограда та району, шляхом штучного створення доказів обвинувачення та фальсифікації офіційних документів, а також примушення осіб, у тому числі наркозалежних, шляхом умовлянь, підкупу, наданням їм психотропних речовин, наркотичних засобів чи прекурсорів.
У подальшому, реалізуючи умисел на притягнення завідомо невинних до кримінальної відповідальності слідчими СВ Павлоградського ВП ГУНП за пособництва вказаних вище працівників цього ж ВП, які маючи домовленість із наркозалежними особами про визнання вини у вчиненні злочинів, котрих насправді не вчиняли, в обмін на наркотичну речовину та грошові кошти, передані їм безпосередньо перед бесідою зі слідчим чи прокурором, вину визнають та підписують всі необхідні процесуальні документи.
Разом із цим, з метою повної та всебічної перевірки обставин зазначеної події, до Державної установи "Київський слідчий ізолятор № 13" 10.06.2020 за вих. № 4321/103/01-2020 та 30.06.2020 за вих. № 4718/103/01-2020 (повторно) були направлені листи щодо проведення опитування поліцейських, котрі на той час утримувались в умовах вказаної установи, зокрема і майора поліції ОСОБА_1
04.06.2020 вищевказаних поліцейських Павлоградського ВП ГУНП затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вищевказаних злочинів, та у цей же день оголошені повідомлення про підозри.
Відтак, дисциплінарна комісія ГУНП дійшла висновку, що надзвичайна подія за участю вищезазначених поліцейських Павлоградського ВП ГУНП, зокрема і майора поліції ОСОБА_1 , стала можливою унаслідок їх особистої недисциплінованості.
В рамках проведення службового розслідування, було проведено моніторинг мережі Інтернет на предмет публікацій з приводу зазначеної події.
В ході здійснення вищезазначеного заходу дисциплінарною комісією ГУНП встановлено, що надзвичайна подія за участю окремих поліцейських Павлоградського ВП ГУНП, зокрема і майора поліції ОСОБА_1 , викликала негативний суспільний резонанс, її обставини оприлюднено в значній кількості засобів масової інформації, де в негативному контексті відображено діяльність поліції, що в свою чергу підриває авторитет органів Національної поліції України, а саме:
1) інтернет-виданням " 112.ua" із заголовком: " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", за посиланням: " ІНФОРМАЦІЯ_2 ";
2) мультимедійною платформою іномовлення України "Укрінформ" із заголовком: "Банда поліцейських у Павлограді: відділок розформували, йде перевірка", за посиланням: " ІНФОРМАЦІЯ_3 ";
4) інтернет-виданням "Україна 24" із заголовком: " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", за посиланням: " ІНФОРМАЦІЯ_6 ";
5) інтернет-виданням "Радіо Свобода" із заголовком: " ІНФОРМАЦІЯ_7 ", за посиланням: " ІНФОРМАЦІЯ_8 ";
6) інтернет-виданням "Zahid.net" із заголовком: "У Павлограді розформували відділок поліції, в якому діяла банда поліцейських", за посиланням: " ІНФОРМАЦІЯ_9 ";
7) інформаційним агентством "Interfax-УКРАЇНА" із заголовком: "Суд заарештував без права внесення застави сімох поліцейських із Павлограда, яких підозрюють у наркоторгівлі - ДБР", за посиланням: " ІНФОРМАЦІЯ_10 ";
8) інтернет-виданням "КорреспонденТ.nеt" із заголовком: " ІНФОРМАЦІЯ_11 ", за посиланням: " ІНФОРМАЦІЯ_12 ";
9) на соціальній платформі "YouTube" (телеканал ZIK) із заголовком: " ІНФОРМАЦІЯ_13 ", за посиланням: " ІНФОРМАЦІЯ_14 ";
10) на соціальній платформі "YouTube" (24 канал) із заголовком: "Випуск новин за 12:00: ДБР з СБУ затримали 7 поліцейських", за посиланням: " ІНФОРМАЦІЯ_15 ".
За наслідками проведеного службового розслідування зроблено висновки про порушення позивачем вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, пунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, приниження авторитету та рівня довіри населення до органу Національної поліції України.
У зв`язку з наведеним, на підставі висновку службового розслідування, Наказом ГУНП від 31.07.2020 року № 1188к за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», Присяги працівника поліції, пунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, абзаців 1. 2 пункту 1 розділу II правил етичної поведінки поліцейських, затвердженого наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій, не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, приниження авторитету та рівня довіри населення до органу Національної поліції України, до старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Павлоградького ВП ГУНП майора поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Наказом головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 21.08.2020 року № 230 о/с майора поліції ОСОБА_1 (0048758) старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Павлоградького відділу поліції було звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію України" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), з 21 серпня 2020 року.
Таким чином, суд доходить висновку, що саме за скоєння дисциплінарного проступку до позивача застосовано стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Доводи позивача стосовно того, що підставою для звільнення зі служби в поліції є вчинення позивачем злочину, що, в свою чергу, є протиправним, оскільки на час звільнення позивача був відсутній вирок суду, який набрав законної сили, суд вважає не обґрунтованими, оскільки, як підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни.
Під час проведення службового розслідування ГУНП в Дніпропетровській області достовірно встановлено факт підтвердження відомостей, які стали підставою для його звільнення. Факт вчинення встановлених розслідуванням дій підриває авторитет і довіру до поліції як органу державної виконавчої влади, який покликаний захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.
При цьому, факт порушення позивачем службової дисципліни у вигляді вчинення дій, які мають ознаки злочину, встановлений висновком службового розслідування.
Обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку є доведеними і доводи викладені у позовній заяві не спростовують цього. Тяжкість застосованого до позивача виду дисциплінарного стягнення відповідає вчиненому дисциплінарному проступку.
В даному випадку ОСОБА_1 вчинено діяння, несумісне з займаною ним посадою та яке виходить за межі дисциплінарної відповідальності, оскільки позивачем було скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам та прийнятої присяги, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Посилання позивача на той факт, що звільнення відбулось до набрання вироком законної сили, ніяким чином не може ототожнюватися з відсутністю в його діях порушення дисципліни, отже звільнення позивача зі служби в поліції саме за порушення дисципліни було здійснено правомірно.
Аналогічні висновки викладені в постановах ВС від 16.02.2018 року у справі № 821/4900/14 та від 11.04.2018 року у справі №817/1303/16.
Таким чином, суд вважає, що відповідач дійшов обґрунтованого висновку про застосування до позивача за скоєння дисциплінарного проступку стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст. 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч. 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
У зв`язку з цим у задоволенні позову має бути відмовлено.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову, понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст.ст. 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 29 січня 2021 року.

Суддя В.М. Олійник