Справа № 320/7743/20
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року справа №320/7743/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сидорчук А.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.08.2020 № Ф-7417-17/3164, винесену уповноваженою особою Головного управління Державної податкової служби у Київській області В. Зеленським.

В обґрунтування вказаного позову позивач зазначила, що вона здійснює підприємницьку діяльність та з 01.10.1997 перебуває на обліку як фізична особа-підприємець в Білоцерківському управлінні Головного управління ДПС у Київській області. Вказує, що 27.08.2020 отримала рекомендованим поштовим відправленням Укрпошти вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.08.2020 №Ф-7417-17/3164, підписану уповноваженою особою ГУ ДПС України у Київській області В. Зеленським.

Вважає, що оскільки вона є пенсіонером за віком, а тому від сплати єдиного внеску звільняються пенсіонери, пенсія яких призначена відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначає також про те, що відповідачем порушена процедура, яка передує прийняттю вимоги про сплату боргу (недоїмки), а саме відповідачем не вручено акт перевірки, що у свою чергу порушило право позивача на подання заперечень щодо такого акту.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.09.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Витребувано докази у відповідача.

13.10.2020 на адресу суду надійшов відзив від ГУ ДПС у Київській області (а.с. 20-45), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що як слідує з обставин справи та з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець з 04.04.1997 року, номер запису про проведення державної реєстрації 0006508. Вказує, що згідно переданих сальдових залишків на центральному рівні від Пенсійного фонду України до Міндоходів України, станом на 31.12.2012 року по ФОП ОСОБА_1 обліковувалася заборгованість по ЄСВ в сумі 6960,48 грн., борг сплачено не було. Також, 08.02.2017 року позивачем подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, яким самостійно визначена сума зобов`язання з єдиного внеску у розмірі 3797,64 грн. У зв`язку з наявністю в ІКПП позивача за кодом бюджетної класифікації 71040000 заборгованості зі сплати ЄСВ та відповідно до ст.25 Закону №2464 сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.08.2020 року №Ф-7417-17/3164 на суму 10758,12 грн. Вказує, що з доданих позивачем до справи документів вбачається, що датою її народження є ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком вона отримає з 11.02.2009 року, тобто у віці 51 рік, але до досягнення 60-річного віку. Отже, позивач не є пенсіонером за віком в розумінні п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464, оскільки не відповідає критеріям, визначеним спеціальним законодавством і є платником ЄСВ та законом не звільнена від його сплати.

Позивачем не була подана відповідь на відзив на позовну заяву.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України, серії НОМЕР_2 , виданим Білоцерківським МВМ №1 ГУ МВС України в Київській області 05 лютого 2009 року. Місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6-8).

ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, про що свідчить пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , серія НОМЕР_3 , видане Пенсійним фондом України 11.02.2009 року (а.с. 10), а також особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням (Категорія 1), серія НОМЕР_4 , видане 16.01.2018 року (а.с. 11) та вкладкою № НОМЕР_5 до посвідчення громадянки, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи Категорія 1 серія НОМЕР_6 (а.с. 12).

ГУ ДПС у Київській області надіслало позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-7417-17/3164 від 10 серпня 2020 року на суму 10 758,12 грн. (а.с. 9), яка отримана нею 27.08.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №750 та витягом з сайту ПАТ «Укрпошта» (а.с. 13-14).

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) є фізичною особою-підприємцем з 01.10.1997, номер взяття на облік 3443, про що свідчить витяг з ідентифікаційних даних щодо позивача (а.с. 36).

08.02.2017 ОСОБА_1 подала до податкового органу звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2016 рік форми №Д5 (річна), самостійно визначивши суму доходу, на яку нараховується єдиний внесок, але не менше за розмір мінімальної заробітної плати у розмірі 3797,64 грн. (а.с. 37-38).

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням ДПС у Київській області було направлено позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-7417-17/3164 від 10.08.2020 року, відповідно до якої позивачу належить сплатити борг з єдиного внеску 10758,12 грн. (а.с. 35).

Вважаючи безпідставним нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування, а вимогу про сплату боргу (недоїмки) такою, що підлягає скасуванню, позивач звернулась з позовом до Київського окружного адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Право на пенсійне забезпечення, загальні умови призначення пенсій, порядок їх нарахування та розміри визначаються, зокрема, Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» з наступними змінами (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) з наступними змінами.

Право жінок на пенсію за віком, що було передбачене частиною першою статті 12 Закону №1788-ХІІ та частиною першою статті 26 Закону №1058-ІV (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії), пов`язується, зокрема, з досягненням 55 років.

Пунктом першим частини першої статті 9 Закону №1058-ІV передбачено такий вид пенсій, як пенсія за віком.

У пункті 13 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV зазначено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного грошового утримання, призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором.

Статтею 2 Закону №1788-ХІІ передбачено такі види трудових пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; соціальні пенсії.

Так, предметом спору у цій справі є оцінка правомірності вимоги про сплату ЄСВ, направленої на адресу позивача, яка є зареєстрованою як фізична особа-підприємець, отримує пенсію за віком, проте подала звіт за 2016 рік, в якому самостійно визначила зобов`язання зі сплати єдиного внеску.

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду Верховним Судом, зокрема, у справах №806/1503/16, № 806/2169/16.

У постановах Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі №806/1503/16 і від 05 листопада 2018 року у справі № 806/2169/16, ухвалених за результатами касаційного розгляду зазначених справ, Верховний Суд зазначив, що добровільна участь особи, яка виявила бажання бути платником єдиного внеску, передбачає собою укладення договору на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Подання особою звітів не свідчить про її добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, як наслідок, не свідчить про наявність обов`язку зі сплати ЄСВ.

Такий висновок Верховного Суду підтримується судом і у цій справі, оскільки добровільна участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування - це можливість забезпечити страховий стаж та створити умови для збільшення розміру майбутньої пенсії. Якщо особа у певні періоди не сплачувала страхові внески, то єдиною можливістю для включення цих періодів до страхового стажу є добровільна сплата таких внесків.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VІ (далі - Закон №2464; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

За приписами частини четвертої статті 4 зазначеного Закону, особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 затверджена Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, розділ V якої регламентує порядок добровільної сплати єдиного внеску та порядок укладення договорів про добровільну участь.

Отже, добровільна сплата єдиного внеску здійснюється за умови укладення такою особою з органом доходів і зборів договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

За встановленими судами обставинами, між позивачем і відповідачем не укладався договір про добровільну участь позивача у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, а подача позивачем звіту за 2016 рік не свідчить про її добровільну участь у системі страхування.

Варто зауважити, що оспорювана вимога у цій справі сформована відповідно до статті 25 Закону №2464-VI, якою вимагається сплатити недоїмку з ЄСВ.

Відповідно до частин другої четвертої статті 25 Закону №2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону №2464-VI недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до підпунктів 14.1.153 і 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, податкова вимога і вимога про сплату недоїмки з ЄСВ не є тотожними документами, підстави їх формування є різними. Більш того, відповідно до пункту 1.3 статті 1 ПК України цей Кодекс не регулює, зокрема, питання погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій. Тобто спеціальним законом у цих правовідносинах є саме Закон №2464-VI.

Подання позивачем звіту фізичної особи-підприємця не є самостійним визначенням грошових зобов`язань в розумінні пункту 57.1 статті 57 ПК України, відповідно, ці суми неможливо ототожнити з узгодженими грошовими зобов`язаннями, а тому несплата сум, зазначених у них, не свідчить про виникнення боргу з єдиного соціального внеску.

Отже, з фактом подання звітів з ЄСВ не виникає обов`язок здійснювати його сплату, відповідно, несплата цих сум не призводить до виникнення недоїмки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.02.2020 у справі №240/4809/19.

За таких обставин та враховуючи, що на ФОП ОСОБА_1 поширюються пільги, закріплені ч.4 ст.4 Закону №2464-VІ, яка звільняє від сплати єдиного внеску всіх без виключення пенсіонерів за віком, суд доходить висновку, що в інтегрованій картці платника ФОП ОСОБА_1 безпідставно відображено нарахування єдиного соціального внеску в сумі 10758,12 грн., яка з урахуванням сальдо на початок року станом на 31.12.2019 року, становить 10758,12 грн., що свідчить про відсутність підстав для формування відповідачем спірної вимоги, оскільки недоїмка зі сплати внеску у позивача відсутня.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд зазначає про те, що відповідачем протиправно нараховано в інтегрованій картці платника позивачу недоїмку з єдиного соціального внеску станом на 31 липня 2020 року у сумі 10758,12 грн., що виключає наявність підстав для формування та направлення контролюючим органом спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) позивачу.

Відповідачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування законних підстав для нарахування боргу, а тому, на думку суду, відповідачем не доведено належним чином факт наявності у позивача боргу з єдиного соціального внеску та правомірність винесення спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки).

З урахуванням викладеного суд вважає, що вимога Головного управління ДПС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 10.08.2020 №Ф-7417-17/3164 у сумі 10758,12 грн. є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням (Категорія 1), серія НОМЕР_4 , виданим 16.01.2018 року (а.с. 11) та вкладкою № НОМЕР_5 до посвідчення громадянки, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія 1 серія НОМЕР_6 (а.с. 12).

Доказів понесення позивачем інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 10.08.2020 № Ф-7417-17/3164.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення суду складено 04.02.2021 р.

Суддя Кушнова А.О.