Справа № 200/11533/20-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 р. Справа№200/11533/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши за правилами загального письмового позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити дії щодо нарахування та виплати пенсії по втраті годувальника,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити дії щодо нарахування та виплати пенсії по втраті годувальника. Просила суд: визнати протиправними дії Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у відмові ОСОБА_1 в призначенні пенсії по втраті годувальника; 2) зобов`язати Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області по втраті годувальника, з перерахуванням пенсії ОСОБА_2 , відповідно до Архівної довідки 100 ПО від 10.12.2012 року, виданої виконавчим органом Дзержинської міської ради та нарахувати пенсію відповідно заробітної плати за період: вересень 1986 року - 464,65 рублів, жовтень 1986 року - 530,45 рублів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 818 від 13.11.2020 року, ОСОБА_1 відмовлено в призначені пенсії по втраті годувальника, у зв`язку із тим, що враховані для призначення пенсії по втраті годувальника архівні довідки про заробітну плату її чоловіка № 100АО від 10.12.2012 року від 10.12.2012 року надану Дзержинською міською радою, № 416 АО від 17.03.2014 року надану Дзержинською міською радою, № 09-07-08/116 від 06.06.2018 року надану Військово - цивільною адміністрацією міста Торецька Донецької області, особові рахунки за вересень, жовтень, грудень 1986 року військово - цивільною адміністрацією міста Торецька Донецької області, за серпень 1986 року, вересень 1986 року, жовтень 1986 року, листопад 1986 року видані архівним відділом виконкому Дзержинської міської ради, бо в довідках не вказано тривалість робочого дня із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у зоні ІІ зоні-5, ІІ-4, І-3, та не відповідають формі затвердженій листом МСЗН від 27.02.1996 року № 01-3/244-013-2 ( з розшифруванням видів виплат), а також архівні довідки про заробітну плату та особові рахунки не містять повної вказівки імені та по-батькові.

Отже, позивач вважає такі дії відповідача протиправними, тому змушена звернутися з даним позовом.

04 січня 2021 року відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Представник відповідача, був належним чином повідомлений про розгляду справи судом, про що свідчить поштове повідомлення, свої правом не скористався та не надав суду відзив на позовну заяву.

У відповідності до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У зв`язку з чим суд приходить висновку про необхідність вирішення спору за наявними матеріалами справи.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази по справі, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_2 , перебуває на обліку в Торецькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області у якості застрахованої особи та отримувача пенсії. Позивач була одружена з ОСОБА_2 з 12 липня 1980 року (свідоцтво про шлюб НОМЕР_3 ) та мешкали з ним разом до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть НОМЕР_4 ).

З 17 вересня 1986 року по 29 жовтня 1986 року ОСОБА_2 знаходився на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в межах 30 км. зони при проходженні сбірів в РА та отримав дозу опромінення 25 рентген, що відповідно до військового квитка НОМЕР_5 відповідно до Постанови Ради міністрів СРСР та ВЦСПС від 31 березня 1990 року № 325 мав право на пільги.

У 2012 році ОСОБА_2 пройшов Центральну міжвідомчу експертну комісію МОЗ та МНС України, про що свідчить Експертний висновок від 02.07.2012 року № 650-2158, підтверджуючий захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та була встановлена 1а група інвалідності.

Експертний висновок після смерті ОСОБА_2 № 862 від 28.11.2018 року підтверджує захворювання, що призвело до його смерті, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

10 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про перехід на пенсію у разі втрати годувальника, у відповідності зі статтями 26,27,28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням від 13.11.2020 року № 818 Торецьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії по втраті годувальника. Вказане рішення було вмотивоване тим, що Пенсійним фондом вирішено не враховувати для призначення пенсії по втраті годувальника довідки про заробітну плату № 100АО від 10.12.2012 року надану Дзержинською міською радою, № 416АО від 17.03.2014 року надану Дзержинською міською адміністрацією міста Торецька Донецької області, особові рахунки за вересень, жовтень, грудень 1986 року видані військово - цивільною адміністрацією міста Торецька Донецької області, за серпень 1986 року, вересень 1986 року, жовтень 1986 року, листопад 1986 року видані архівним відділом виконкому Дзержинської міської ради, так як не відповідають п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: в довідках не вказано тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у ІІІ зоні - 5, ІІ - 4, І - 3, та не відповідають формі затвердженій листом МСЗН від 27.02.1996 року № 01-3/244-013-2 (з розшифруванням видів виплат), а також архівні довідки про заробітну плату та особові рахунки не містять повної вказівки імені та по батькові. Згідно п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Відповідно до ст. 54 Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» проводи перерахунок пенсії по втраті годувальника недоцільно, так як пенсія по втраті годувальника, згідно поданої заяви, є нижчою - 1987,63 грн., ніж пенсія за віком, яка призначена і виплачується - 2375,63 грн. За таких обставин, ОСОБА_1 відмовлено в призначені пенсії по втраті годувальника, згідно ст. 54 Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, спірним питанням даної справи є правомірність дій Торецького ОУПФУ при відмові ОСОБА_1 у призначенні пенсії по втраті годувальника.

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року (Закон № 1788-ХІІ) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (Закон № 1058-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону №1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону № 1058 непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно ч. 2 ст. 37 Закону № 1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Суд вважає рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 818 неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено обов`язку особи, яка звертається за призначенням пенсії у разі втрати годувальника, доводити наявність підстав для призначення пенсії померлому годувальнику, у тому числі підтверджувати наявність відповідного стажу роботи. Право померлого годувальника на отримання пенсії вже було встановлене відповідачем у момент призначення йому пенсії. При цьому відповідачем протиправно не були враховані довідки: архівну довідку 100 ПО від 10.12.2012 року, виданої виконавчим органом Дзержинської міської ради при нарахуванні пенсії померлому ОСОБА_2 .

Норма Закону № 1058, а саме стаття 37, носить імперативний характер, тобто виражає чітко позначені дії і не допускає ніяких відхилень від вичерпного переліку прав та обов`язків суб`єктів.

Отже, суд приходить до висновку що дії відповідача при нарахуванні пенсії ОСОБА_2 та відмові ОСОБА_1 у призначенні пенсії у разі втрати годувальника відповідно до ст. 54 Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість позивач довела ті обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Тому, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 2-4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язати утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Окрім того, суд звертає увагу відповідача на те, що частиною третьою статті 245 КАС України передбачено право суду у разі скасування індивідуального акта зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який, зокрема, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Оскільки вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією відповідача, з метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним), а саме: визнати протиправним та скасувати рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 818 від 13.11.2020 року.

Таким чином, ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити дії щодо нарахування та виплати пенсії по втраті годувальника, підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 840,80 грн.(квитанція від 21.10.2020 року № 83).

Керуючись ст.ст.2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, 22, ) про зобов`язання вчинити дії щодо нарахування та виплати пенсії по втраті годувальника - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, 22, ) у відмові ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в призначені пенсії по втраті годувальника.

Визнати протиправним та скасувати рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, 22, ) № 818 від 13.11.2020 року про відмову в призначенні пенсії по втраті годувальника.

Зобов`язати Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, 22, ) повторно розглянути заяву про призначення пенсії по втраті годувальника, з перерахуванням пенсії ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до Архівної довідки 100 ПО від 10.12.2012 року, виданої виконавчим органом Дзержинської міської ради та нарахувати пенсію відповідно заробітної плати за період: вересень 1986 року - 464,65 рублів, жовтень 1986 року - 530,45 рублів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, 22, ) на користь ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко