Справа № 160/6385/19
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року Справа № 160/6385/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем зазначено, що податкове повідомлення-рішення в частині штрафу у розмірі 418 280грн. 78коп., підлягає скасуванню, оскільки вважає його прийнятим з порушенням норм чинного законодавства України. Також зазначає, що зазначене податкове повідомлення-рішення прийнято відповідно до акту №8889/04-36-51-41/31950825 від 25.02.2019 року, проте позивачем отримано засобами поштового зв`язку акт камеральної перевірки №8889/04-36-51-41/31950828 від 25.02.2019 року.
15.07.2019 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху через невідповідність вимогам ст.ст.160, 161 КАС України. На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 26.07.2019р. позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що посадовою особою контролюючого органу проведена камеральна перевірка позивача з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість за вересень, жовтень, листопад 2017 року, лютий, березень, квітень, травень, червень 2018 року за результатами якої складено акт за №8889/04-36-51-41/31950828 за висновками якого встановлено несвоєчасну сплату ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» узгодженої суми податкового зобов`язання в зв`язку з несвоєчасним поданням платіжного доручення до установи банку.
Позивач оскаржив зазначене податкове повідомлення-рішення в порядку адміністративного оскарження до органу ДФС України шляхом подання відповідної скарги.
Рішенням ДФС України №26603/6/99-99-11-06-01-25 від 10.06.2019 року, скасовано податкове повідомлення-рішення в частині застосування штрафу у сумі 286 460грн. 78коп. та залишено без змін в іншій частині, а саме: застосування штрафу у розмірі 418 280грн. 78коп.

Позивач вважає вказане податкове повідомлення-рішення в частині застосування до нього штрафу у розмірі 418 280грн. 78коп. необґрунтованим та таким, що не відповідає чинному законодавству, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані положеннями Податкового кодексу України.

Згідно п.31.1 ст.31 Податкового кодексу України (далі ПК України), строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до п.36.1. ст.36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором (п. 36.2 ст.36 ПК України).

Пунктом 57.1 ст.57 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п.203.2 ст.203 ПК України, сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Пунктом 87.9 ст.87 ПК України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Згідно з п.126.1 ст.126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.03.2019р. № про застосування штрафу у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу у сумі 704 741грн. 56коп. Проте, на підставі п.55.1 ст.55 ПК України, ДФС України скасовано зазначене податкове повідомлення-рішення в частині застосування штрафу у сумі 286 460грн. 78коп. за несвоєчасну сплату податкового (грошового) зобов`язання з податку на додану вартість за податковими деклараціями за вересень-жовтень 2017 року, уточнюючими розрахунками податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за вересень 2017 року.

Відповідно до п.п.60.1.3. п.60.1 ст.60 ПК України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

У відповідності до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Позивачем зазначено, що на його адресу засобами поштового зв`язку направлено акт камеральної перевірки №8889/04-36-51-41/31950828 від 25.02.2019 року, проте оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акту №8889/04-36-51-41/31950825 від 25.02.2019 року, яке позивач не отримував.

Суд звертає увагу, що ідентифікатором юридичної особи є код ЄДРПОУ. в тексті акту камеральної перевірки, а також у податковому повідомленні-рішенні зазначено .

Код ЄДРПОУ унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України та є ідентифікаційним кодом суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи, який зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним. За кодом ЄДРПОУ облік юридичних осіб ведеться також в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців, Єдиному банку даних про платників податків юридичних осіб і т.д.

Він є обов`язковим для використання в усіх видах звітних та облікових документів суб`єкта господарювання і зазначається на його печатках і штампах. У всіх документах адміністративних, фінансових чи інших, де фігурує підприємство (організація), обов`язково вказується ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ.

За кодом існує лише одна юридична особа, а саме: ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Отже, з вказаного вбачається очевидність описки в податковому повідомленні-рішення щодо номеру акту камеральної перевірки.

При цьому, зазначена описка не впливає на обов`язок своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги викладене та перевіривши правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення № від 25.03.2019р. у оспорюваній частині, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення у частині застосування штрафу у розмірі 418 280грн. 78коп. відповідач діяв у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

За викладених обставин, оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями ст.ст. 9, 72-77, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова