Справа № 140/7213/20
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 140/7213/20 пров. № А/857/10707/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року, прийняте суддею Волдінер Ф.А. у місті Луцьку у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (надалі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо виплати перерахованої пенсії з 01.01.2018 року у заниженому розмірі: з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року щомісячно 50 процентів перерахованої пенсії, з 01.01.2019 року до 01.01.2020 року щомісячно 75 процентів суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року; зобов`язання провести з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) з урахуванням 100 процентів суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року; зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів з виплати сум пенсії у заниженому розмірі, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», станом на дату виплати заборгованості у відповідному місяці.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії щодо виплати пенсії ОСОБА_1 в період з 05.03.2019 року по 03.09.2019 року (включно) в розмірі 75% суми підвищення пенсії; зобов`язано провести нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 05.03.2019 року по 03.09.2019 року (включно) в розмірі 100% суми підвищення пенсії (з урахуванням виплачених сум). В задоволенні решти вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позов, суд виходив з того, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року у справі №826/3858/18 (набрало законної сили 05.03.2019 року) визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 й зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, відтак з 05.03.2019 року позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.

Однак, 14.08.2019 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» (набрала чинності з 04.09.2019 року), відповідно до якої виплата пенсії здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

Таким чином, в період дії порядків виплати пенсій, затверджених Постановою №103 та Постановою №804, останні підлягали безальтернативному застосуванню відповідачем в період 2018 року, з 01.01.2019 року до 05.03.2019 року та з 04.09.2019 року до 31.12.2019 року.

З приводу позовної вимоги про виплату позивачу компенсації втрати частини доходів, то така задоволенню не підлягає, оскільки основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. Відтак, заявлена позовна вимога є передчасною.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач покликається на правову позицію Верховного Суду, викладену у судовому рішенні від 06.08.2019 року у справі №160/3586/19, де суд зазначив, що постановою КМУ №103 врегульовано строки виплати пенсій, а не порядок проведення перерахунку раніш призначених пенсії. З цього приводу суд зробив висновок про те, що питання строків виплати доплат до пенсії за результатами проведеного перерахунку, а також розмірів такої доплати не охоплюється поняттям «порядок проведення перерахунку пенсії». Відтак, у КМУ відсутні повноваження встановлювати строки та порядок виплати вже перерахованої пенсії.

Враховуючи вище наведене, на думку апелянта, постанова КМУ №804 не може бути застосована до спірних відносин, оскільки така встановлює порядок (строки, розмір) виплати вже перерахованої пенсії, що не входить до повноважень КМУ.

Щодо необхідності задоволення позову в частині нарахування та компенсації втрати частини доходів, скаржник зазначив, що у даному випадку наявним є факт порушення встановлених строків виплати позивачу перерахованої пенсії з 01.01.2018 року. Зазначає, що така компенсація проводиться незалежно від порядку та підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення. Маються покликання на судову практику Верховного Суду.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно по п.3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена з 23.09.1998 року у розмірі 80% грошового забезпечення відповідно до Закону №2262-XII. На момент призначення пенсії вислуга років позивача склала 30 років.

На виконання Постанови №103 ГУ ПФУ у Волинській області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року, основний розмір перерахованої пенсії складає (з урахуванням надбавок) 3562,40 грн., що підтверджується перерахунком пенсії.

Зазначеним перерахунком пенсії визначено, що відповідно до постанови КМУ №103 від 21.02.2018 року підвищення пенсії складає 2333,20 грн., з яких виплачується з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року щомісячно 50% від підвищення: 1166,60 грн.; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року щомісячно 75% від підвищення: 1749,90 грн.; з 01.01.2020 року 100% щомісячно від підвищення: 2333,20 грн.

25.02.2020 року позивач звертався до Головного управління ПФУ у Волинській області із заявою, в якій просив повідомити, чи було застосовано для виплати йому перерахованої з 01 січня 2018 року пенсії положення пункту 2 Постанови №103. Листом від 10.03.2020 року № 616-686/К-02/8-0300/20 відповідач підтвердив, що виплата перерахованих пенсій в 2018 році проводилась відповідно до пункту 2 Постанови №103 в розмірі 50 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року; у 2019 році - у розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії на підставі пункту 2 Постанови №103 та постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року №804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2019 року №1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» з 01 січня 2020 року виплата пенсії здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року. Одночасно повідомлено, що чинним законодавством не передбачено проводити виплату пенсій з виключенням поетапності.

23.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із новою заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату йому пенсії (із урахуванням раніше виплачених сум) з 05 березня 2019 року в розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року. У заяві позивач посилався на скасування рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №2826/3858/18, яке набрало законної сили 05 березня 2019 року, пункту 2 Постанови №103. На це звернення Головне управління ПФУ у Волинській області листом від 06.04.2020 № 2334-2411/К-02/8-0300/20 повідомило позивача, що відповідь на поставлене питання щодо перерахунку та виплати пенсії з урахуванням 100 відсотків від суми її підвищення надавалась листом від 10.03.2020 № 616-686/К-02/8-0300/20.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (надалі - Закон № 2262) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (частина статті в редакції згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII, набрання чинності з 01.01.2017 року).

Таким чином, починаючи з 01.01.2017 року законодавцем змінено правові підстави перерахунку пенсії військовослужбовцям та віднесено до повноважень КМУ визначати умови, порядок проведення перерахунку пенсії та встановлювати розміри проведених виплат.

01.03.2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (надалі Постанова №704), якою встановлено нові (підвищені) розміри складових грошового забезпечення військовослужбовців.

На виконання вимог ч. 4 ст. 63 Закону № 2262, 21.02.2018 року КМУ прийняв постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (надалі Постанова №103) , якою визначався порядок перерахунку встановлених постановою №704, з складових грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осію.

Вказаною Постановою, а саме п.2 було передбачено поетапність виплат перерахованих відповідно до п. 1 цієї Постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом), яка проводиться з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Отже, з набранням чинності Постановою № 704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців на підставі ст. 63 Закону № 2262 позивач отримав право на перерахунок пенсії у січні 2018 року відповідно до Постанови № 103.

Проте, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 й зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

При цьому, залишаючи без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції, Верховний Суд у постанові від 12.11.2019 року, серед іншого вказав на те, що зміст статей 51, 52, 55, 63 Закону № 2262 свідчить про наявність у КМУ права встановлювати порядок перерахунку пенсії, що не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.

Відтак, із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року у справі № 826/3858/18 позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, починаючи з 05.03.2019 року.

Разом з тим, скасування з 05.03.2019 року в судовому порядку п. 2 Постанови № 103 не впливає на результат розгляду цієї справи по суті, оскільки станом на час перерахунку пенсії відповідні норми постанови були діючими.

Колегія суддів звертає увагу, що 14.08.2019 року КМУ прийнято Постанову № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка набрала чинності 04.09.2019 року, відповідно до п. 1 якої виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

З огляду на те, що вказана постанова набрала чинності 04.09.2019 року, вірним є висновок суду першої інстанції, що виплата позивачу пенсії в розмірі 75% суми підвищення пенсії є безпідставною лише в період з 05.03.2019 року по 03.09.2019 року (включно).

Таким чином, колегія суддів зазначає про наявність підстав для задоволення вимог позивача в частині, яка стосується зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії позивачу з урахуванням 100% підвищення (перерахованого з 01.01.2018 року) суми пенсії з 05.03.2019 року по 03.09.2019 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2020 року в справі № 640/19133/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020 року, визнано неправомірними дії Кабінету Міністрів України при прийнятті постанови від 14.08.2019 року № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та визнано цю постанову протиправною та нечинною повністю.

Проте, її скасування не впливає на результат вирішення цієї справи та позовні вимоги з 04.09.2019 року по 31.12.2019 року задоволенню не підлягають, оскільки відповідач протиправних дій при виплаті позивачу пенсії, перерахованої на підставі постанови № 804, не вчиняв, а сама постанова визнана нечинною у 2020 році.

Щодо вимоги позивача нарахувати компенсацію втрати частини доходів, суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-III (надалі - Закон № 2050) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Наведене свідчить, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 вищевказаного Закону компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Ст. 3, 4 Закону № 2050 передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019 року у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 року у справі № 134/87/16-а.

В даному випадку, позивач просить нарахувати компенсацію на ще не виплачені суми пенсії, що не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом № 2050, за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні докази виплати позивачу коштів за період з 05.03.2019 року по 03.09.2019 року, правомірним є висновок суду першої інстанції, що правові підстави для задоволення позовної вимоги щодо виплати компенсації втрати частини перерахованої пенсії у зв`язку із порушенням строків її виплати відсутні.

Враховуючи відсутність підстав вважати, що право на отримання компенсації при відновленні виплати пенсії буде порушено відповідачем, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

Отже, позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації спрямовані на майбутнє та є передчасними, а тому не підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року у справі № 140/7213/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 08.02.2021 року.