Справа № 344/13462/16-а
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
м. Івано-Франківськ
Дана заява до суду надійшла засобами електронного зв`язку на електрону пошту із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" та підписана електронно-цифровим підписом, належного ОСОБА_1 , який у заяві визначений як представник позивача.
До заяви долучено довіреність датовану 19.03.2020, за змістом якої ОСОБА_1 уповноважив Захаріїва Владислава Богдановича, серед іншого, представляти його інтереси в судах України з усіма правами, які надані законом стороні по справі. Довіреність також містить примітку "Документ сформований в системі "Електронний суд".
Розглядаючи заяву ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_1 , суд виходить із наступних підстав та мотитів.
Статтею 252 КАС України не врегульовані вимоги щодо форми та змісту заяви про ухвалення додаткового судового рішення.
Відповідно до частини 6 статті 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
Оскільки дії суду в разі надходження заяви про ухвалення додаткового судового рішення на предмет перевірки заяви її відповідності вимогам процесуального закону за формою та змістом КАС України окремо не врегульовано, суд вважає за можливе на підставі частини 6 статті 7 КАС України застосувати до вказаних правовідносин за аналогією закону положення статті 160, 161, 167, 169, 171 КАС України.
За змістом частини 10 статті 44 КАС України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).
Частиною 7 статті 59 КАС України визначено, що у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним цифровим підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення встановлені статтею 167 КАС України.
Згідно з частиною першою статті 167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.
Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (частина друга статті 171 КАС України).
Приписами пункту 6 частини 1 статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частина 3 статті 3 КАС України ).
Так, абзацом 2 частини 8 статті 18 КАС України встановлено, що особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", якщо інше не визначено цим Кодексом.
Згідно із частинами 7 та 8 статті 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.
За приписами підпункту 15.16 пункту 15 абзацу 2 розділу VII "Перехідні положення" КАС України Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
При цьому, відповідно до підпункту 15.1 пункту 15 абзацу 1розділу VII "Перехідні положення" КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (надалі по тексту також - ЄСІТС) подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.
Наказами Державної судової адміністрації України (надалі по тексту також - ДСА України) від 01.06.2020 за №247 і від 17.06.2020 за №268 з 01.06.2020 запроваджено в дослідну експлуатацію підсистеми "Електронний суд" та "Електронний кабінет" у всіх місцевих, апеляційних судах України (крім Київського апеляційного суду) та Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, та з 1 липня 2020 року - в Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду (надалі по тексту також - пілотні суди).
З дня видання цього наказу ДСА України від 01.06.2020 за №247 визнано такими, що втратили чинність:
- наказ ДСА України від 22.12.2018 за №628 "Про проведення тестування підсистеми "Електронний суд" у місцевих та апеляційних судах";
- наказ ДСА України від 26.04.2019 №429 "Про внесення змін до наказу ДСА України від 22.12.2018 за №628".
Оскільки ані системи ЄСІТС, ані її модулі на сьогоднішній день не існують, порядок тестування Державної судовою адміністрацією України судам не надавався, кожен учасник правовідносин визначає межі тестового використання самостійно.
Разом з тим, судами загальної юрисдикції застосовується Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затверджену рішенням Ради суддів України №30 від 26.11.2010, положеннями підпунктів 14, 16 пункту 1 Розділу ІІ (Визначення термінів та скорочення), пунктів 5, 6, 9, 10 Розділу ХI (Підсистема електронного суду) якого визначено таке:
"Електронний документ (надалі по тексту також - ЕД) - оригінал електронного документу з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом автора".
"Електронний цифровий підпис (надалі по тексту також - ЕЦП) - електронний цифровий підпис в форматі, що забезпечує можливість встановлення дійсності підпису у довгостроковому періоді (після закінчення строку чинності сертифіката), визначеному відповідно до вимог законодавства. ЕЦП використовується в АСДС для підписання та погодження (візування) інформаційних ресурсів в цілому або фіксування певних дій з ними (внесення зауважень, пропозицій, погодження частини тексту тощо)".
"Для проекту будь-якого електронного документу, створеного в підсистемі електронного суду на всіх стадіях його формування забезпечується конфіденційність його змісту за допомогою шифрування із використанням ЕЦП автора проекту. Осіб, допущених до інформації, що захищається, визначає автор документу. З моменту переведення документу у стан "Оригінал" такий документ втрачає статус конфіденційного і перелік осіб, допущених до його змісту визначає адміністратор відповідно до вимог законодавства".
Документи подаються за допомогою електронного кабінету в форматі ЕД та електронної копії паперового документу (надалі по тексту також - ЕКПД). Суди та органи системи правосуддя (надалі по тексту також - ОСП) приймають подані ЕД як оригінали документів, а ЕКПД, як завірені копії оригіналів документів та можуть вимагати надання їх оригіналів для перевірки".
"Шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми електронного доручення, встановленої адміністратором форми (з правом передоручення або без такого права), особа, що зареєструвала електронний кабінет, може уповноважити представника (іншу фізичну особу, що має зареєстрований електронний кабінет) на подання документів від свого імені або від імені довірителя по судовій справі, судовому провадженню або зверненню. Електронні доручення, що підтверджують повноваження підписанта автоматично додаються підсистемою до кожного документу, ним відправленого.
Шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми електронного доручення, встановленої адміністратором форми (з правом передоручення або без такого права), особа, що зареєструвала електронний кабінет в межах отриманих повноважень може надати іншій фізичній особі доступ до документів по судовій справі, судовому провадженню або зверненню".
Отже, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через Електронний кабінет.
Згідно з частиною 1 статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
У відповідності до висновку Конституційного Суду України (рішення від 08.04.1999 за № 3-рп/99) за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.
Частиною 1 статті 57 КАС України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини 2 статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність (частина 2 статті 57 КАС України).
Як визначено частиною 1 статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:
1) довіреністю фізичної або юридичної особи;
2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.
При цьому, довіреність фізичної особи як того вимагає частини 2 статті 59 КАС України повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.
Згідно з частинами 1 та 3 статті 237 Цивільного кодексу України (надалі по тексту також - ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. За приписами частини 1 статті 240 ЦК України представник зобов`язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто; він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє.
Представництво за довіреністю припиняється, зокрема, у разі скасування довіреності особою, яка її видала (статі 248, 249 ЦК України).
За визначенням, наведеним у частині 3 статті 244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.
Таким чином, повноваження представника фізичної особи в адміністративному процесі, в тому числі на стадії підписання та подання позовної заяви, мають бути підтверджені відповідною довіреністю, посвідченою нотаріально або в інший визначений законом спосіб виданою довірителем.
Нормами частини 8 статті 59 КАС України регламентовано, зокрема, у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
Згідно правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року в справі № 9901/939/18, звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази подаються в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, делегованих йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.
Як з`ясовано судом, заява про ухвалення додаткового судового рішення від 30.01.2021 разом із довіреністю від 19.03.2020 були сформовані в системі «Електронний суд» в електронному кабінеті ОСОБА_2 та скріплені його електронним підписом (дата підписання 30.01.2021 о 7:42:13).
Відтак, надана суду довіреність ОСОБА_1 від 19.03.2020 не є документом, який належним чином підтверджує волевиявлення Захарієва Богдана Дмитровича як позивача та повноваження його представника, оскільки перевірка електронного цифрового підпису, прикріпленого до довіреності свідчить, що такий документ підписаний та направлений в підсистему «Електронний суд» самостійно Захарієвим Владиславом Богдановичем у довільній письмовій формі, скріплена його електронним підписом та не підписана позивачем - Захарієвим Богданом Дмитровичем.
В зв`язку із вищенаведеним суд зазначає, що з огляду на вимоги статей 55 і 59 КАС України, повноваження Захарієва В.Б. на підписання позовної заяви та представництво в суді інтересів ОСОБА_1 належним чином не підтверджені, а відтак дану заяву підписано особою, яка не має права її підписувати.
Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), де Суд виходив із того, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.
Повернення заяви з огляду на підписання її від імені позивача особою, якій не надано такого права та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до суду з такою заявою, не є обмеженням доступу до суду та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд учасником справи особисто або через представника.
Згідно пункту 3 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява підлягає поверненню з підстав, визначених пунктом 3 частини 4 статті 169 КАС України.
На підставі наведеного, керуючись статтями 169, 171, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.