Справа № 380/8296/20
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/8296/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2021 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю.,

представника відповідача Катревич Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Львівського прикордонного загону (військової частини НОМЕР_1 ) Західного регіонального управління державної прикордонної служби України (далі відповідач), в якій позивач, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 04.01.2021, просить визнати протиправними дії Львівського прикордонного загону (військової частини НОМЕР_1 ) Західного регіонального управління державної прикордонної служби України щодо ненарахування та невиплати на день звільнення, виключення зі списків військової частини (28.05.2020) ОСОБА_1 заборгованості по індексації грошового забезпечення за період з липня 2015 року по жовтень 2019 року.

Ухвалою від 09.10.2020 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно на день виключення позивача зі списків військової частини ненарахував та невиплатив заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з липня 2015 року по жовтень 2019 року. Індексація грошового забезпечення є однією із державних гарантій щодо оплати праці, яку відповідач порушив.

05.11.2020 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що головним розпорядником коштів є Міністерство внутрішніх справ. Крім цього, представник відповідача зазначив, що позивач не оскаржував правомірності свого звільнення та не оспорював своєчасності виплати грошового забезпечення.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій вказав на те, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання ними своїх зобов`язань.

Представник відповідача подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив ті ж доводи, що й у відзиві на позовну заяву.

У запереченнях від 14.01.2021 представник відповідача звернув увагу на те, що позивач з 03.05.2017 по 14.05.2018 проходив військову службу в НОМЕР_2 прикордонному загоні та перебував на її грошовому забезпеченні, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

У додаткових поясненнях від 25.01.2021 представник позивача зазначив, що у відповідності до розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 03.03.2020 № Т/116-1743 виплата індексації грошового забезпечення проводиться органом Державної прикордонної служби України, з якого військовослужбовець виключений зі списків частини. Таким чином, саме відповідач повинен був нарахувати та виплатити позивачу заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з липня 2015 року по жовтень 2019 року.

У судове засідання позивач не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечила. Просила суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наказом начальника 7 прикордонного загону (І категорії) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 28.05.2020 № 187-ос позивача, звільненого наказом від 28.05.2020 № 146-ос у запас на підставі підпункту «а» пункту 2 частини п`ятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення.

Вважаючи дії відповідача щодо ненарахування та невиплати на день звільнення, виключення зі списків військової частини (28.05.2020) заборгованості по індексації грошового забезпечення за період з липня 2015 року по жовтень 2019 року протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон України №2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частин третя статті 9 Закон України №2011-XII).

Преамбулою Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII (далі - Закон України №1282-XII) встановлено, що вказаний Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

У статті 1 Закону України №1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону України №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України №1282-XII підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України (частини другої статті 5 Закону України №1282-XII).

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шоста статті 5 Закону України №1282-XII).

Відповідно до пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 (далі - Порядок №1078) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 №491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац восьмий пункт 4 Порядку №1078).

Згідно з пунктом 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Виходячи з наведеного, можна дійти висновку, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 19.07.2019 у справі №240/4911/18.

Надаючи оцінку аргументам відповідача про те, що позивач з 03.05.2017 по 14.05.2018 проходив військову службу в НОМЕР_2 прикордонному загоні та перебував на її грошовому забезпеченні, суд зазначає таке.

Суд встановив, що наказом начальника 7 прикордонного загону (І категорії) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 03.05.2017 № 101-ос позивача виключено із списків особового складу загону та всіх видів забезпечення з 03.05.2017.

Наказом начальника 7 прикордонного загону (І категорії) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 14.05.2018 № 122-ос позивача зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення з 14.05.2018.

У подальшому, як встановив суд, наказом начальника 7 прикордонного загону (І категорії) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 28.05.2020 № 187-ос позивача, звільненого наказом від 28.05.2020 № 146-ос у запас на підставі підпункту «а» пункту 2 частини п`ятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення.

З наведених наказів вбачається, що позивач проходив військову службу у 7 прикордонному загоні (І категорії) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) з липня 2015 року по 02.05.2017 та з 14.05.2018 по жовтень 2019 року.

Таким чином, саме за ці періоди у відповідача був обов`язок нараховувати та виплачувати позивачу індексацію грошового забезпечення.

Разом з тим, з 03.05.2017 по 14.05.2018 позивач не проходив військову службу у 7 прикордонному загоні (І категорії) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), що свідчить про відсутність у відповідача обов`язку нараховувати та виплачувати позивачу індексацію грошового забезпечення упродовж такого періоду, а тому позовні вимоги у цій частині є безпідставними.

Суд не бере до уваги посилання представника позивача на розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 03.03.2020 № Т/116-1743, відповідно до якого виплата індексації грошового забезпечення проводиться органом Державної прикордонної служби України, з якого військовослужбовець виключений зі списків частини, оскільки такий суперечить як вимогам Закону України №1282-XII, так і положенням Порядку №1078. Крім цього, суд зауважує, що таке розпорядження прийняте 03.03.2020, а спірні правовідносини стосуються періоду, який закінчується у жовтні 2019 року.

Суд встановив, що відповідач 28.12.2020 провів нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення у розмірі 19423,24 грн.

Суд також зазначає, що відповідач не вчинив активних дій щодо нарахування та виплати при виключенні позивача зі списків особового складу індексації грошового забезпечення, а тому у задоволенні позовної вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача щодо ненарахування та невиплати на день звільнення, виключення зі списків військової частини (28.05.2020) заборгованості по індексації грошового забезпечення необхідно відмовити.

З огляду на вказане, суд, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), з метою повного та ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу на день звільнення, виключення зі списків військової частини індексації грошового забезпечення за період з липня 2015 року по 02.05.2017 та з 14.05.2018 по жовтень 2019 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина 2144) Західного регіонального управління державної прикордонної служби України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 на день звільнення, виключення зі списків військової частини індексації грошового забезпечення за період з липня 2015 року по 02.05.2017 та з 14.05.2018 по жовтень 2019 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 5 лютого 2021 року.

Суддя Мричко Н.І.