Справа № 600/2069/20-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/2069/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 у вигляді не здійснення перерахунку та нарахування грошового забезпечення;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у незастосуванні пункту 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 при обчисленні, починаючи з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2018 року включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07 грудня 2017 року №2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01 січня 2018 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , починаючи з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2018 року включно вчинити дії щодо перерахунку, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням пункту 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07 грудня 2017 року №2246- VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01 січня 2018 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у незастосуванні пункту 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 при обчисленні, починаючи з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 23 листопада 2018 року №2629- VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» на 01 січня 2019 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 починаючи з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року, включно, вчинити дії щодо перерахунку, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням відповідно до пункту 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 23 листопада 2018 року №2629- VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» на 01 січня 2019 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у незастосуванні пункту 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 при обчисленні, починаючи з 01 січня 2020 року по 31 серпня 2020 року включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14 листопада 2019 року №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01 січня 2020 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 починаючи з 01 січня 2020 року по 31 серпня 2020 року включно, вчинити дії щодо перерахунку, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням відповідно до пункту 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14 листопада 2019 №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01 січня 2020 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 сплатити недоплачені протягом 2018 та 2020 років суми грошового забезпечення з урахуванням проведеного перерахунку відповідно до пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, виходячи з 50-ти відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законами на 1 січня календарного року, а саме Законом України від 07 грудня 2017 року №2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01 січня 2018 року, Законом України від 23 листопада 2018 року №2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» на 01 січня 2019 року та Законом України від 14 листопада 2019 року №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01 січня 2020 року.

В обґрунтування позову зазначено, що починаючи з 01 березня 2018 року військовою частиною НОМЕР_1 здійснювалася систематична недоплата належного позивачу грошового забезпечення. Так, на думку позивача, відповідачем усупереч вимогам Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», наказу Міністерства оборони України «Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким інших особам» від 07 червня 2018 року №260 та постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704 позивачу за період з 01 березня 2018 року по дату звільнення з військової служби здійснювалася систематична недоплата належного їй грошового забезпечення. Посилаючись на норми, зазначені у Примітці 1 Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, позивач вважає, що розрахунки посадового окладу мають проводитися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. Тобто грошове забезпечення повинно було складатися: з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2018 року з урахуванням посадового окладу в розмірі 2890,00 грн та окладу за військовим званням в розмірі 630,00 грн; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року з урахуванням посадового окладу в розмірі 3230,00 грн та окладу за військовим званням в розмірі 710,00 грн; та з 01 січня 2020 року по 31 серпня 2020 року з урахуванням посадового окладу в розмірі 3660,00 грн та окладу за військовим званням в розмірі 800,00 грн. Проте відповідачем безпідставно занижено позивачу посадовий оклад та оклад за військове звання з 01 березня 2018 року по 31 серпня 2020 року

Ухвалою суду від 04 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження задовольнити та визначити відповідачу п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; вирішено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше; встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказував про безпідставність позовних вимог з огляду на неврахування позивачем того, що пункт 4 Постанови №704 був змінений і викладений в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103, що набрав чинності з 01 березня 2018 року. Внесеними змінами була виключена вимога про те, що розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу повинні бути не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року. Невідображення таких змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103, в пункті 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 постанови №704 є виключно технічним недоліком і не може впливати на визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними званнями військовослужбовців. Крім цього, зважаючи на вимоги частини третьої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач вважає, що у даних спірних правовідносинах пункт 1 Примітки Додатку 1 та Примітка Додатку 14 Постанови №704 не підлягають застосуванню як такі, що не відповідають вимогам Закону №1774-VI та Закону №2629-VIII.

Правом подати відповідь на відзив, передбаченим статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач не скористалась.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши повідомлені обставини, які є достатніми для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 .

Згідно з пунктом 1 витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31 серпня 2020 року №179 старший солдат ОСОБА_1 , спеціаліст оператор служби охорони державної таємниці, звільнена з військової служби у запас на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №45-РС від 19 червня 2020 року згідно підпункту «К» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду), вважається такою, що справи та посаду здала 31 серпня 2020 року і направлена для зарахування на військовий облік до Чернівецького міського військового комісаріату Чернівецької області. З 31 серпня 2020 року виключена зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №45-РС від 19 червня 2020 року, рапорт старшого солдата ОСОБА_2 про здачу посади від 31 серпня 2020 року.

Згідно грошового атестата від 31 серпня 2020 року, виданого військовою частиною НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 , остання, перебуваючи на посаді спеціаліста-оператора із військовим званням старший солдат, до 31 серпня 2020 року отримувала такі види грошового забезпечення у таких розмірах: оклад за військовим званням 600,00 грн, посадовий оклад (за 4 тарифним розрядом) 2730,00 грн.

03 вересня 2020 року позивач звернулась до військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій вона просила провести перерахунок та сплатити недоплачені з 01 березня 2018 року по 31 серпня 2020 року суми грошового забезпечення, з урахуванням визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 50-ти відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законами на 1 січня календарного року, а саме Законом України від 07 грудня 2017 року №2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01 січня 2018 року, Законом України від 23 листопада 2018 року №2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» на 01 січня 2019 року та Законом України від 14 листопада 2019 року №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01 січня 2020 року.

За результатами розгляду вказаної вище заяви відповідач листом від 03 вересня 2020 року №285/1 повідомив позивача про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року (зі змінами) пункту 4 встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Згідно з довідкою про розмір грошового забезпечення старшого солдата ОСОБА_1 з березня 2018 року по 31 серпня 2020 року розмір посадового окладу позивача за вказаний період становив 2730,00 грн, а окладу за військове звання 600,00 грн.

Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо нездійснення перерахунку та нарахування грошового забезпечення у належному розмірі, а також протиправно не застосовано пункт 1 Примітки до Додатку 1 та Примітку до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 при обчисленні розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою та другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-ХІІ) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Частиною четвертою статті 9 Закону №2011-ХІІ визначено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704 (далі - Постанова №704) затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 2 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

В Додатку 1 до Постанови № 704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Згідно з пунктом 2 Розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (далі Порядок №260), яким визначено механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, грошове забезпечення включає, зокрема, щомісячні основні види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу ІІ Порядку №260 посадові оклади виплачуються у розмірах, визначених додатками 1, 2, 12 і 13 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військово-службовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (зі змінами) (далі - постанова № 704). Посадові оклади виплачуються залежно від займаних посад і тарифних розрядів, передбачених у штаті військової частини.

Пунктом 1 розділу ІІІ Порядку №260 передбачено, що оклади за військовими званнями виплачуються в розмірах, визначених у додатку 14 до постанови № 704.

Зі встановлених у цій справі обставин вбачається, що посадовий оклад позивача встановлювався за 4 тарифним розрядом, військове звання старший солдат.

Отже, згідно з Додатком 1 до Постанови №704 тарифний коефіцієнт за 4 тарифним розрядом становить 1,55. А тарифний коефіцієнт за військовим (спеціальним) званням старший солдат становить 0,34, що визначено Додатком 14 до Постанови №704.

Пунктом 4 Постанови №704, у редакції до 01 березня 2018 року було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

У лютому 2018 року постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови № 704 було викладено у новій редакції, а саме: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

Водночас, згідно із Приміткою 1 Додатку 1 до Постанови №704 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. Відповідно до примітки до Додатку 14 до Постанови №704 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1762,00 грн, мінімальна заробітна плата 3723,00 грн.

Таким чином, вихідний показник, який повинен братися для перерахунку показників значень для визначення позивачу розміру окладу за посадою та військовим званням повинен складати у 2018 році - 1861,50 грн. При цьому, посадовий оклад повинен становити із заокругленням 2890,00 грн (1861,50*1,55) та окладу за військовим званням «старший солдат» в розмірі із заокругленням 630,00 грн (1861,50*0,34).

Відповідно Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1921 грн, мінімальна заробітна плата - 4173 грн.

Таким чином, вихідний показник, який повинен братися для перерахунку показників значень для визначення позивачу розміру окладу за посадою та військовим званням повинен складати у 2019 році - 2086,50 грн. При цьому, посадовий оклад з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року повинен становити із заокругленням 3230,00 грн. (2086,50*1,55) та окладу за військовим званням «старший солдат» в розмірі із заокругленням 710,00 грн (2086,50*0,34).

Згідно із Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 2102 грн., мінімальна заробітна плата - 4723 гривень.

Таким чином, вихідний показник, який повинен братися для перерахунку показників значень для визначення позивачу розміру окладу за посадою та військовим званням повинен складати у 2020 році - 2361,50 грн. При цьому, посадовий оклад з 01 січня 2020 року по 31 серпня 2020 року включно, повинен становити із заокругленням 3660,00 грн. (2361,50*1,55) та окладу за військовим званням «старший солдат» в розмірі із заокругленням 800,00 грн (2361,50*0,34).

Разом з цим, судом встановлено, що відповідачем за період з 01 березня 2018 року по 31 серпня 2020 року грошове забезпечення позивача обчислювалось із урахуванням посадового окладу в розмірі 2730,00 грн та окладу за військовим званням в розмірі 600,00 грн.

Водночас, зважаючи на наведені вище норми, суд приходить до висновку, що позивачу за період з 01 березня 2018 року по 31 серпня 2020 року систематично не доплачувалось грошове забезпечення у належному розрахунку за посадовим окладом та окладом за військовим званням.

При цьому, суд зазначає, що при проведенні розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням позивача за період з 01 березня 2018 року по 31 серпня 2020 року необхідно виходити із розрахункової величини - 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, оскільки у примітках до Додатку 1 та Додатку 14 застосовано словесну конструкцію "але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року".

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно з частинами першою, другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

З урахуванням наведеного суд звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини по справі "Ольсон проти Швеції", згідно з яким норма спеціального закону не може розглядатися як право, якщо її не сформульовано з достатньою точністю так, щоб громадянин мав змогу, якщо потрібно, з відповідними рекомендаціями, до певної міри передбачити наслідки своєї поведінки.

Європейський суд з прав людини також зазначав, що відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах "Вєренцов проти України", "Кантоні проти Франції").

При цьому, суд зауважує, що незважаючи на нечіткість норм Постанови №704, а саме Приміток до Додатків 1, 14, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог і які заперечуються відповідачем, такі у свою чергу є частинами даного нормативно-правового акта (Постанови №704), які представляють державно-владний припис, призначені для спеціального текстового або символічного підкреслення і мають супровідний характер.

З огляду на наведене, суд відхиляє доводи відповідача про те, що невідображення змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103, у пункті 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 постанови №704 є виключно технічним недоліком і не може впливати на визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними званнями військовослужбовців, оскільки такі у період з 01 березня 2018 року по 31 серпня 2020 року (дата звільнення позивача з військової служби) були чинними.

Виходячи з наведеного та згідно з усталеною практикою Європейського суду, поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах "Олександр Волков проти України", "G.G. та інші проти Болгарії").

Водночас, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.04.2008 в справі "Вассерман проти Росії" вказав, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про допущення відповідачем протиправної бездіяльності, яка полягає у нездійсненні позивачу перерахунку та нарахування грошового забезпечення, про що просила ОСОБА_1 у заяві від 03 вересня 2020 року.

Протиправними є дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у незастосуванні пункту 1 Примітки до Додатку 1 та пункту 1 Примітки до Додатку 14 Постанови №704 при обчисленні позивачу розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого законодавством на відповідний рік.

Відтак, суд зобов`язує відповідача вчинити дії щодо такого перерахунку та сплатити позивачу недоплачені суми грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 31 серпня 2020 року з урахуванням проведеного перерахунку.

Аналогічного висновку притримується і Сьомий апеляційний адміністративний суд, що вбачається з постанови від 03 червня 2020 року у справі №824/106/20-а з подібних правовідносин. При цьому, ухвалою Верховного Суду від 18 серпня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2020 року.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено обґрунтованість заявлених вимог.

Натомість відповідач у поданому ним відзиві на позовну заяву не довів законність оскаржуваних дії та бездіяльності. Його доводи є безпідставними та необгрунтованими з огляду на викладені вище висновки суду.

Частиною першою, сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки даний позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню, а згідно наявної у справі квитанції №61 від 02 листопада 2020 року позивачем за його подання сплачено судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп., то вказана сума підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 9, 72, 73, 74-76, 77, 90, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 у вигляді не здійснення ОСОБА_1 перерахунку та нарахування грошового забезпечення.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у незастосуванні при обчисленні грошового забезпечення ОСОБА_1 пункту 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, починаючи з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2018 року включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07 грудня 2017 року №2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01 січня 2018 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 перерахувати грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2018 року включно, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням пункту 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07 грудня 2017 року №2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01 січня 2018 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у незастосуванні при обчисленні грошового забезпечення ОСОБА_1 пункту 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 при обчисленні, починаючи з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 23 листопада 2018 року №2629- VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» на 01 січня 2019 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 перерахувати грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року включно, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням відповідно до пункту 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 23 листопада 2018 року №2629- VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» на 01 січня 2019 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у незастосуванні при обчисленні грошового забезпечення ОСОБА_1 пункту 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 при обчисленні, починаючи з 01 січня 2020 року по 31 серпня 2020 року включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14 листопада 2019 року №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01 січня 2020 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 перерахувати грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2020 року по 31 серпня 2020 року включно, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням відповідно до пункту 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14 листопада 2019 №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01 січня 2020 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 сплатити ОСОБА_1 недоплачені суми грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 31 серпня 2020 року з урахуванням проведеного перерахунку відповідно до пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, виходячи з 50-ти відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законами на 1 січня календарного року, а саме Законом України від 07 грудня 2017 року №2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01 січня 2018 року, Законом України від 23 листопада 2018 року №2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» на 01 січня 2019 року та Законом України від 14 листопада 2019 року №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01 січня 2020 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 , сплачений згідно з квитанцією №61 від 02 листопада 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 08 лютого 2021 року.

Повне найменування учасників справи:

позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ); відповідач - військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).

Суддя О.П. Лелюк