Справа № 540/3695/20
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3695/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна виробнича фірма "Нежданна" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна виробнича фірма "Нежданна" (далі позивач, ТОВ "БВФ "Нежданна") звернулось до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі відповідач, Укртрансбезпеки), в якому просить визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 03.11.2020 року №171772.

Свої вимоги мотивує тим, що застосування до нього постановою від 03.11.2020 року №171772 адміністративно-господарського штрафу згідно зі ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" є протиправним, оскільки в розумінні ст.1 Закону України "Про автомобільний транспорт" він не є перевізником.

Ухвалою суду від 23.11.2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні).

В ухвалі відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву з моменту отримання ухвали, втім не зважаючи на отримання ухвали представником відповідача 03.12.2020 року (рекомендоване повідомлення про вручення повістки №005), станом на дату розгляду справи по суті відзив до суду не надходив, у зв`язку із чим суд керуючись приписами ч. 6 ст. 162 КАС України, вирішуватиме справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заяви по суті, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ТОВ "БВФ "Нежданна" є власником транспортного засобу - вантажного автомобілю марки DAF ETT XF 105, реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - DAF), зареєстрованого за товариством відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , а також власником спеціалізованого причепу WIELTON NW3 (далі - WIELTON), реєстраційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого за ним відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

23.09.2020 року державними інспекторами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Херсонській області проведено рейдову перевірку та документальний габаритно-ваговий контроль транспортного засобу DAF ETT XF 105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час якого встановлено факт перевищення вагових параметрів водієм цього транспортного засобу ОСОБА_1 . Посадовими особами відповідача складено: акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №250563 від 23.09.2020 року, акт про перевищення транспортними засобами нормативно-вагових параметрів №043370 від 23.09.2020 року, розрахунок № 043370 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відповідно до акту №043370 від 23.09.2020 року в сумі 337,26 євро, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 23.09.2020 року №031911.

Даним актом зафіксоване порушення транспортного законодавства України в частині "надання послуг з перевезення великовагового вантажу без оформлення дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень". Вимога щодо оформлення дозволу передбачена ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт". Перевіркою встановлено відсутність у водія автомобіля такого дозволу.

Вказані матеріали розглянуті Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки в Херсонській області, в результаті чого в. о. заступником начальника управління Т. Пархоменко прийнято постанову №171772 від 03.11.2020 року про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 34000 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз. 16 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Не погоджуючись із правомірністю спірної постанови, позивач оскаржив її у судовому порядку.

З огляду на те, що позивачем не оскаржується порядок проведення перевірки, за результатами якої винесено спірну вимогу, а також порядок винесення останньої, то судом означені обставини не будуть перевірятись на предмет відповідності вимогам чинного законодавства.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та відповідність оскаржуваної позивачем постанови чинному законодавству, суд керувався наступним.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05.04.2001 р. законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, Законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

За змістом ст.29 Закону України "Про дорожній рух" № 3353-XII від 30.06.1993 р. до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За приписами ч.3 ст.6 Закону "Про автомобільний транспорт" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 103 (далі - Положення), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (п.п.2, 17 п.5 Положення).

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п.8 Положення).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 р. № 879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).

Відповідно до п.2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; попередній габаритно-ваговий контроль це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах; точний габаритно-ваговий контроль визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Згідно п.3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Таке ж положення міститься і у п.3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 р. № 1007/1207.

Тобто, безпосереднє здійснення габаритно-вагового контролю покладено на Укртрансбезпеку та її територіальні органи спільно із відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.48 Закону "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачена відповідальність перевізників у вигляді адміністративно-господарських штрафів, в т.ч. за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, під час здійснення габаритно-вагового контролю посадовими особами відповідача встановлено порушення автомобільним перевізником вимог абз. 16 ст. 60 Закону "Про автомобільний транспорт", що стало підставою для винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №171772 від 03.11.2020 року.

З позовної заяви вбачається, що пояснюючи відсутність при перевірці відповідного дозволу, позивач вказує на те, що він не може вважатися перевізником у даному випадку, так як здійснював перевезення власного вантажу.

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (ст. 33 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Таким чином, системний аналіз вищезазначених правових норм свідчить про те, що відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів несуть саме перевізники.

Відповідно до наказу Міністерства транспорту України від 141.10.1997 року № 363, яким затверджено Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна (абз. 27 гл. 1, п. 11.1 Правил).

З наявних у справі доказів вбачається, що під час встановлення порушення, водієм ОСОБА_1 на транспортному засобі DAF ETT XF 105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювалось транспортування вантажу «щебінь», відповідно до товарно-транспортної накладної від 23.08.2020 року.

За змістом наведеної товарно-транспортної накладної, перевізником вантажу є саме позивач - ТОВ «БВФ Нежданна».

Посилання позивача на те, що він не є перевізником, з тої підстави, що здійснював перевезення власного вантажу, не може братися судом до уваги, так згідно положень Закону України "Про автомобільний транспорт", статус перевізника може мати не тільки особа, яка здійснює перевезення вантажу/пасажирів на комерційній основі, а й особа, яка здійснює відповідне перевезення за власний кошт.

Відсутність у водія перевізника спеціального дозволу на перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу тягне за собою притягнення такого перевізника до відповідальності згідно приписів абз. 16 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», шляхом застосування до нього адміністративно - господарських санкцій.

Враховуючи те, що посадові особи відповідача при проведенні перевірки транспортного засобу позивача встановили відсутність відповідного дозволу, а також перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу (підтверджується довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю №031911), що у свою чергу було зафіксовано в Акті перевірки, відповідачем правомірно застосовано до позивача стягнення у вигляді адміністративно-господарського штрафу, а відтак підстави для визнання протиправними дій працівників Державної служби України з безпеки на транспорті при перевірці відсутні.

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведеного вище, надавши оцінку аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову повністю.

Щодо розподілу при вирішені справи судових витрат, суд враховує положення статті 139 КАС України, яка не передбачає стягнення понесених позивачем на користь останнього судових витрат у випадку відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна виробнича фірма "Нежданна" (, 75131, Херсонська область, Олешківський район, с. Великі Копані, вул. Соборна, 95) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (, 73008, м. Херсон, Бериславське шоссе, буд. 46) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Гомельчук

кат. 113070200