Справа № 160/1327/21
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
05 лютого 2021 р.Справа № 160/1327/21
2. Ухвалою суду від 01.02.2021 прийнято позов до розгляду, відкрито позовне провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам строк для подання до суду заяв по суті спору, витребувано докази у відповідача.
3. 03.02.2021 ТОВ «Спеціалізований охоронний підрозділ «Собр» подано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі № 160/1327/21 шляхом:
- зобов`язання державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коваленко Уляну Юріївну зняти арешт з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізований охоронний підрозділ «СОБР» накладений згідно постанови про арешт коштів від 15.02.2021 у ВП № 64154462 до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі № 160/1327/21.
ІІ. ЗАЯВЛЕНІ ПІДСТАВИ ВЖИТТЯ ЗАХОДІВ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ
6. На даний час, до ухвалення рішення в адміністративній справі, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та законним інтересам ТОВ «Спеціалізований охоронний підрозділ «СОБР» та є очевидним що для відновлення його прав та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
7. Накладення арешту на кошти, які перебувають на розрахунковому рахунку ТОВ «Спеціалізований охоронний підрозділ «СОБР», з одного боку унеможливить виконання підприємством обов`язку з оплати праці, а з іншого порушить конституційні права трудового колективу підприємства на своєчасне одержання заробітної плати, що є недопустимим.
8. З метою запобігання, та недопущення порушення прав і інтересів ТОВ «Спеціалізований охоронний підрозділ «СОБР», а також прав його працівників оспорюваною постановою суб`єкта владних повноважень, правомірність яких останнім на виконання відповідних вимог процесуального законодавства не доведена, аргументи, викладені в адміністративному позові не спростовані, наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки в протилежному випадку ефективний захист порушених прав товариства буде істотно ускладненим, зокрема нездійснення позивачем нарахування та виплати заробітної плати не тільки утворить перешкоди та втрати для позивача, але порушить також права його працівників і наслідки такого порушення будуть незворотними, оскільки трудовий колектив своєчасно не отримає належну оплату праці, що у світлі рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Садах Шейх проти Нідерландів» є неприпустимим.
9. Накладення арешту на розрахунковий рахунок позивача унеможливлює виконання останнім конституційно встановленого обов`язку із оплати податків та зборів. Це саме стосується і відносин з контрагентами оскільки накладання арешту не дозволить здійснювати повноцінну господарську діяльність та проводити своєчасні розрахунки, що в свою чергу повністю паралізує роботу товариства.
ІІІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ
10. Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
11. Відповідно до частини першої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
12. Відповідно до частин першої та другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
13. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
14. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
15. Відповідно до частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
16. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).
17. За наведеним визначенням у Законі України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
18. Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчі написи нотаріусів.
19. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
ІV. ОЦІНКА СУДУ
21. Також, 15.01.2021 у виконавчому провадженні № 64154462 прийнято постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.
22. Надаючи оцінку наявності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення та зупинення стягнення у виконавчому провадженні, суд виходить із того, що звернення до адміністративного суду із позовом про визнання протиправною та скасування постанови не зупиняє її дію та не зупиняє примусове виконання оскаржуваної постанови.
23. В обґрунтування заявленого клопотання позивач посилається на відкрите виконавче провадження, у ході якого, до вирішення по суті спору про правомірність постанови про накладення штрафу, у примусовому порядку будуть стягнуті суми штрафу за оскаржуваною постановою та витрати виконавчого провадження.
24. З огляду на викладене, суд погоджується із доводами заявника щодо можливості істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, що є підставою для задоволення клопотання в частині зупинення стягнення у виконавчому провадженні.
25. При цьому, заявник не обґрунтовує необхідність зупинення дії оскаржуваного рішення, як способу забезпечення адміністративного позову.
26. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
27. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
28. Відповідно до статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
29. Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.
30. Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленого у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади.
31. Суд зазначає про відсутність підстав для забезпечення адміністративного позову шляхом зобов`язання державного виконавця зняти арешт з рахунків позивача, оскільки підстави для зняття арешту, накладеного державним виконавцем, визначені статтею 59 Закону № 1404-VIII.
32. Так, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;
9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.
33. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
34. Статтею 151 КАС України не передбачено такого способу забезпечення позову як зобов`язання державного виконавця зняти арешт.
35. Суд зазначає, що боржник вправі звернутися до державного виконавця або до суду щодо зняття арешту з майна (коштів) боржника, у разі якщо вважає, що на певні кошти (рахунки) не може бути накладений арешт.
V. ВИСНОВОК СУДУ
36. Мета інституту забезпечення позову - це вжиття судом до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів задля створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
37. Вжиття заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
38. Побоювання позивача про можливість завдання шкоди та негативних наслідків є об`єктивними, оскільки державним виконавцем відповідно до встановленого порядку та строки застосовуються заходи примусового виконання виконавчого документа, який у розглянутому випадку направлений на стягнення з заявника грошових коштів.
39. З аналізу викладених обставин суд дійшов висновку, що на час розгляду заяви існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та не виключається, що для відновлення його прав та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, що є підставою для часткового задоволення заявленого клопотання.
40. Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248 КАС України, суд, -
41. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізований охоронний підрозділ «Собр» про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову задовольнити частково.
42. Вжити заходи забезпечення адміністративного позову у справі № 160/1327/21.
44. В іншій частині клопотання про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.
45. Копію ухвали направити учасникам справи та державному виконавцю.
46. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
47. Виконання ухвали підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.
48. Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба