Справа № 520/7935/2020
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2021 р. Справа № 520/7935/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Присяжнюк О.В. , П`янової Я.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/7935/2020
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач), звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області, відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Харківській області, яка полягає у не здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі наданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України оновлених грошового атестату від 18.03.2020 № 37 та довідки від 16.03.2020 № 11/216 про додаткові види грошового забезпечення та премії за період з 01.03.2018 по 31.07.2019;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області вчинити дії щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії з дати її призначення, на підставі наданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України оновлених грошового атестату від 18.03.2020 №37 та довідки від 16.03.2020 № 11/216 про додаткові види грошового забезпечення та премії за період з 01.03.2018 по 31.07.2019;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області сплатити ОСОБА_1 недоплачену суму пенсії, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 02.08.2019 однією сумою.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Харківській області, яка полягає у не здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі наданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України оновлених грошового атестату від 18.03.2020 № 37 та довідки від 16.03.2020 № 11/216 про додаткові види грошового забезпечення та премії за період з 01.03.2018 по 31.07.2019.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області вчинити дії щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з дати її призначення, на підставі наданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України оновлених грошового атестату від 18.03.2020 № 37 та довідки від 16.03.2020 № 11/216 про додаткові види грошового забезпечення та премії за період з 01.03.2018 по 31.07.2019, здійснивши відповідні платежі з 02.08.2019 однією сумою.

Відповідач не погодившись з таким рішенням звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідач, з урахуванням нормативно-правового регулювання щодо перерахунку пенсій, як територіальний орган виконавчої влади діяв правомірно.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що правовідносинам, з приводу яких подано позов, передували ті, які вирішені у справі № 520/8061/19. У вказаній справі рішення набрало законної сили, отже, встановлені судовим розглядом обставини, не підлягають доказуванню у справі № 520/7935/2020, яка наразі розглядається, що нормативно узгоджується ч. 4 ст. 78 КАС України.

У справі № 520/8061/19 року судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на військовій службі в органах Держприкордонслужби на посаді старшого юрисконсульта сектору правового забезпечення.

Наказом начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 27.06.2019 № 359-ОС позивача було звільнено з військової служби за пп. «а» пункту 2 ч. 5 ст. 26 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу у зв`язку із закінченням строку контракту.

Наказом начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби від 01.08.2019 № 429-ос позивача знято з усіх видів забезпечення та виключено зі списків Військової частини НОМЕР_1 з 01.08.2019.

Згідно грошового атестату № 37 від 01.08.2019 та копій особистих карток грошового забезпечення підполковника юстиції ОСОБА_1 за 2018 2019 роки, за посадою старший юрисконсульт сектору правового забезпечення, яку обіймав у Східному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України, позивачу встановлено посадовий оклад у розмірі 5640 грн., оклад за військовим званням (підполковник юстиції) складає 1410 грн.

Позивач зазначає, що відповідачем у 2018 та 2019 роках, а саме: з 01.03.2018 по 31.12.2018, а також з 01.01.2019 по 01.08.2019 не було встановлено посадовий оклад позивача та оклад за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. На думку позивача, Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України протиправно у 2018 та 2019 роках не застосувало пункт 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб при обчисленні розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розмір мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018 та 01.01.2019 відповідно.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Харківській області з 02.08.2019, як отримувач пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 по справі № 520/8061/19, яке набрало законної сили, було, серед іншого: зобов`язано Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України вчинити дії щодо перерахунку ОСОБА_1 , починаючи з 01.03.2018 по 31.12.2018 включно, розмір посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 №2246-VІІІ Про Державний бюджет України на 2018 рік на 01.01.2018, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти; зобов`язано Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України вчинити дії щодо перерахунку ОСОБА_1 починаючи з 01.01.2019 по 01.08.2019 включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 23.11.2018 року № 2629-VІІІ Про Державний бюджет України на 2019 рік на 01.01.2019, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти; зобов`язано Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України сплатити ОСОБА_1 недоплачені протягом 2018 та 2019 років суми грошового забезпечення з урахуванням проведеного перерахунку відповідно до пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" 50-ти відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законами на 1 січня календарного року, а саме Законом України від 07.12.2017 №2246-VШ Про Державний бюджет України на 2018 рік на 01.01.2018 та Законом України від 23.11.2018 № 2629-VІІІ Про Державний бюджет України на 2019 рік на 01.01.2019.

Враховуючи, що у судовому порядку в рамках справи № 520/8061/19 було підтверджено право позивача на одержання у 2018-2019 роках грошового забезпечення, з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, позивач звернувся до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України та до Адміністрації ДПС України з заявою щодо підготовки документів, з урахуванням тих складових грошового забезпечення, щодо розміру яких вирішено спір на його користь у справі № 520/8061/19, з метою подальшого перерахунку пенсії.

Адміністрацією ДПС України листом від 17.04.2020 повідомлено позивача про складення відносно нього оновленого грошового атестату від 18.03.2020 №37 та довідки від 16.03.2020 №11/216 про додаткові види грошового забезпечення та премії за період з 01.03.2018 по 31.07.2019, які листом від 17.04.2020 направлено до ГУ ПФУ в Харківській області.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області з заявою від 29.04.2020, в якій просив повідомити про прийняте рішення щодо перерахунку його пенсії за оновленими документами, які було надано Адміністрацією ДПС України листом від 17.04.2020 року.

ГУ ПФУ в Харківській області листом від 14.05.2020 року повідомило позивачу, що рішення про перерахунок його пенсії буде прийнято після надходження від Пенсійного фонду України відповіді на запит стосовно можливості вчинення названого перерахунку за оновленими документами.

Пенсійний фонд України листом від 29.05.2020 повідомив Головному управлінню про відсутність підстав для вчинення позивачу перерахунку пенсії, оскільки рішенням у справі № 520/8061/19 відповідного обов`язку на пенсійні органи покладено не було.

Вважаючи, що відповідач обмежує у такий спосіб право позивача на отримання пенсії у належному розмірі, останній звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", надалі - Закон).

Відповідно до ст. 51 Закону визначено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно із ст. 63 Закону перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. № 3-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402, далі - Порядок).

Відповідно до п.1 Порядку, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону ( п. 23 Порядку).

Про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії (п.24 Порядку).

Аналізуючи встановлені судом обставини та наведені нормативні положення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач обтяжений обов`язком з проведення позивачу перерахунку пенсії з дати її призначення за оновленими документами, які Адміністрація Державної прикордонної служби України скерувала листом від 17.04.2020 до ГУ ПФУ в Харківській області.

Щодо доводів апеляційної скарги, що рішенням по справі № 520/8061/19 на ГУ ПФУ в Харківській області не покладено обов`язку з проведення перерахунку пенсії, колегія суддів вважає їх не обґрунтованими, оскільки така відмова у перерахунку пенсії фактично суперечить положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1.

Отже, відповідачем не доведено правомірності своєї бездіяльності, яка полягає у не здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі наданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України оновлених грошового атестату від 18.03.2020 №37 та довідки від 16.03.2020 №11/216 про додаткові види грошового забезпечення та премії за період з 01.03.2018 по 31.07.2019.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог.

Разом з цим, колегія суддів зауважує, що законодавством не передбачено виплати пенсії, належної позивачу, частинами, а отже належним виконанням судового рішення, в даному випадку, є виплата суми недоплаченої частини основного розміру пенсії однією сумою.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Так, у своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення пункту 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а пункт 2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів" (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції"). "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права (пункт 83 рішення від 12.07.2001 у справі Ганс-Адам ІІ проти Німеччини"). "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копецький проти Словаччини").

В даному випадку легітимні сподівання позивача на отримання пенсійний виплат, передбачені чинними нормами Законів України, тобто вони є конкретними, а тому на них поширюється режим "існуючого майна".

Нормами ст. 246 КАС України визначається зміст рішення суду.

Частиною 6 наведеної статті визначено, що у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку виплата суми недоплаченої частини основного розміру пенсії однією сумою є фактично способом захисту прав позивача, оскільки по-перше, вказані суми повинні були вже виплачені позивачу і відповідно громадянин має право отримати одразу всю суму на виконання рішення суду, а по-друге, це буде фактично порядком виконання рішення суду, відповідно до вказаної вище норми КАС України, з огляду на спір щодо порядку виконання судового рішення, а тому суд першої інстанції мав визначити спосіб виконання рішення суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо здійснення пенсійним органом виплати суми недоплаченої частини основного розміру з 05.03.2018 однією сумою.

Доводи відповідача, наведені у апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують та свідчать про незгоду із правовою оцінкою суду першої інстанції.

За змістом ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційні скарги задоволенню не підлягають, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 229, 238, 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 по справі № 520/7935/2020 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Я.В. П`янова