Справа № 127/22836/20
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/22836/20

Головуючий у 1-й інстанції: Гриневич В.С.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

04 лютого 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Цубера М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульнї поліції у Вінницькій області в особі представника Цубера М.М. на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління безпеки дорожнього руху Департаменту патрульної поліції в особі поліцейського Сторожука Миколи Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції управління безпеки дорожнього руху, полцейського ДПП Сторожука Миколи Миколайовича (відповідача), в якій просив:

- скасувати постанову від 01.06.2020 серія 1АВ №00162846 по справі про адміністративне правопорушення та скасувати стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень;

- закрити виконавче провадження від 05.10.2020 № 63178871 по справі про адміністративне правопорушення та скасувати стягнення виконавчого збору у розмірі 51 грн. та суми виконавчих витрат 170 грн.

Вінницький міський суд Вінницької області рішенням від 01.12.2020 позов задовольнив частково. Постанову серії 1АМ №00162846 від 13.06.2020, винесену поліцейським Департаменту патрульної поліції Сторожуком Миколою Миколайовичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, скасував та закрив справу про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що під час патрулювання 01.06.2020 о 15 год. 26 хв., на автомобільній дорозі М06 Київ-Чоп 21+400 км, особа, яка керувала транспортним засобом Renault Scensic, державний номерний знак НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 35 км/год при допустимій швидкості 70 км, рухавшись зі швидкістю 105 км/год, чим порушила пункт 12.9.б) Правил дорожнього руху. За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідальну особу громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було притягнуто до відповідальності з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Крім того, відповідач зазначив, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 1АВ №00162846 від 01.06.2020 винесена інспектором Департаменту патрульної поліції Сторожуком М.М. на підставі інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі. Вчинення адміністративного правопорушення було зафіксоване технічним засобом Каскад 048-1219, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги». Технічний засіб Каскад 049-1219 має свідоцтво відповідності.

Також, в якості доказів до відзиву додано фото, на якому зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, що перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму та відео.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що за інформацією Служби Держспецзв`язку, друга "ланка" системи - Центр опрацювання даних - такий сертифікат не отримала. До серверів Центру опрацювання даних підключено "робочі станції" - ПК, на які поліцейські безпосередньо отримують сформовану КАСКАДами інформацію, та звіряють її з іншими базами даних МВС. Цей рівень Системи фіксації теж повинен мати сертифікований комплекс захисту інформації, однак наявність таких сертифікатів у МВС на даний час відсутня. Тому, оскільки фіксація є єдиним доказом у справі зі сторони відповідача, вона не може бути взята до розгляду судом.

В судовому засіданні позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, 13.06.2020 поліцейським ДПП Сторожуком Миколою Миколайовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії 1АВ №00162846, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 01.06.2020 о 15 год. 26 хв на автомобільній дорозі М06 Київ-Чоп 21+400 км, керуючи транспортним засобом Renault Scensic, державний номерний знак НОМЕР_1 , перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 35 км/год, а саме при допустимій швидкості 70 км, рухався зі швидкістю 105 км/год, чим порушив пункт 12.9. б) Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з пунктом 12.9. б) ПДР України водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 - Знак 3.29 "Обмеження максимальної швидкості", 3.31 - Знак 3.31 "Зона обмеження максимальної швидкості" або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Знак 3.29 "Обмеження максимальної швидкості" забороняє рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові. Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Знак 3.31 "Зона обмеження максимальної швидкості" забороняє в зоні (населений пункт, мікрорайон, зона відпочинку тощо) рух із швидкістю, яка перевищує зазначену на знакові.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Пункт 12.5 ПДР України визначає, що у житлових і пішохідних зонах швидкість руху не повинна перевищувати 20 км/год.

Згідно з частиною першою статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини першої статті 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Частинами першою, другою та п`ятою статті 279-1 КУпАП визначено, що у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Позивач не заперечує факту керування належним йому транспортним засобом 01.06.2020 на автомобільній дорозі М06 Київ-Чоп 21+400 км, при цьому зазначає, що о 15 год. 26 хв за кермом автомобіля перебував не він, а інша особа, прізвище на ім`я якої позивач не пам`ятає, яка мала намір придбати автомобіль та проводила тест-драйв.

Проте, як вірно зазначено судом першої інстанції, враховуючи те, що станом на дату вчинення правопорушення - 01.06.2020 власником автомобіля Renault Scensic, державний номерний знак НОМЕР_1 , був саме ОСОБА_1 , відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності правомірно була винесена на ім`я ОСОБА_1 , як власника відповідного транспортного засобу.

Доказів, щодо належного користувача, чи керування транспортним засобом Renault Scensic, державний номерний знак НОМЕР_1 01.06.2020 о 15 год. 26 хв іншою особою, позивачем суду не надано.

Що стосується тверджень позивача, в частині того, що сформована інформація системою КАСКАД, якою було зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення, не має сертифікованого комплексу захисту інформації та відсутності у МВС на даний час відповідних сертифікатів, а відтак не може бути належним доказом вчинення правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Так, на виконання Додатка 2 Державної програми підвищення рівня безпеки дорожнього руху в Україні на період до 2020 року, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. № 435 (із змінами) (далі Програма) від виконавця Програми Міністерства внутрішніх справ України (далі МВС) Державним агентством інфраструктурних проектів здійснено придбання технічних засобів (комплексів автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху) для автомобільних доріг загального користування державного значення.

Відповідно до пункту 21 Переліку засобів вимірювальної техніки, призначених для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології, Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, введеного в дію Постановою Кабінету Міністрів України №94 від 13 січня 2016 р., дистанційні вимірювачі швидкості руху транспортних засобів віднесені до засобів вимірювальної техніки на які поширюється дія Технічного регламенту. Таким чином вказані пристрої повинні проходити процедуру оцінки відповідності (перевірку типу) та отримати сертифікат перевірки типу.

Враховуючи вимоги ДСТУ, щодо стаціонарних приладів контролю вимірювання швидкості з функціями фото/відеофіксації подій з ознаками порушень ПДР, Комплекс «КАСКАД» вимірює швидкість основним та контрольними каналами і передає результати вимірів, у складі інформаційних файлів, по обом каналам до системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Отримання автоматизованою системою обробки даних інформаційних файлів та метаданих від Комплексу «КАСКАД» було протестоване.

Згідно законодавства в галузі захисту інформації в інформаційнотелекомунікаційних системах державні інформаційні ресурси повинні оброблятися в системі із застосуванням комплексної системи захисту інформації. Для її створення використовуються засоби захисту інформації, які мають сертифікат відповідності або позитивний експертний висновок за результатами державної експертизи у сфері технічного захисту інформації.

При цьому, правопорушення зафіксоване автоматичному режимі за допомогою технічного засобу «Каскад 041-1219», з фотознімку з якого видно рух автомобіля Renault Scensic, державний номерний знак НОМЕР_1 та в графі обмеження (перевищення) швидкості, км./год. вказано 70 (35), тобто при обмеження швидкості руху в 70 км/год. допущено перевищення в 35 км/год. Дані фотознімки також містять дату та адресу допущеного правопорушення.

Також додано копію сертифікату типу №UA.TR.001 22 014-20 відповідності комплексу автоматичної фото / відеофіксації правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «КАСКАД» Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», згідно якого комплекс фото/відеофіксації правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «КАСКАД» відповідає вимогам нормативних документів з технічного захисту інформації в обсязі функцій, зазначених у документі «Комплекс фото/відеофіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «КАСКАД». Технічні вимоги за критеріями технічного захисту інформації».

Водночас суд першої інстанції прийняв до уваги, що комплекси автоматичної фото/відео фіксації порушень правил дорожнього руху «КАСКАД», як складова частина Системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі, пройшли необхідні тестування та мають дозвільні документи на їх використання.

Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що позивач керуючи транспортним засобом порушив вимоги ПДР, а саме перевищив встановлене обмеження швидкості руху транспортних засобів на 35 км/год при допустимій швидкості 70 км, рухався зі швидкістю 105 км/год, чим порушив п. 12.9. б) ПДР України.

Як встановлено судом першої інстанції в судовому засіданні позивач не заперечував, що його автомобіль рухався на автомобільній дорозі М06 Київ-Чоп 21+400 км, яка є міжнародною автомобільною дорогою, однак зазначив, що інспектором не надано доказів, якими б підтверджувались зазначені обставини, що транспортний засіб Renault Megane Scenic номерний знак НОМЕР_1 , рухався саме в зоні дії дорожнього знаку 3.29 чи дорожнього знаку 3.31, а сама фіксація транспортного засобу на дорозі зі швидкістю 105 км/год. без співставлення його з дорожніми знаками не свідчить про порушення ним правил дорожнього руху. Крім постанови, в якості доказу вини позивача у скоєнні правопорушення не надано доказів з відеозаписом та фото наявності дорожнього знаку 3.29 чи дорожнього знаку 3.31 на ділянці траси М-06 в місці фіксації правопорушення.

При цьому, суд першої інстанції помилково вважав, що єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Водночас в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення чітко зазначено про назву технічного засобу та заводський номер Каскад, 049-1219, а також серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу, термін його дії: №UA.TR.001 22 014 20 до 04.05.2021.

Також в зазначеній постанові наявне посилання на вебсайт, на якому є фотодокази транспортного засобу в момент вчинення правопорушення.

Крім того, вчинення адміністративного правопорушення було зафіксоване технічним засобом Каскад 048-1219, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги». Технічний засіб Каскад 049-1219 має свідоцтво відповідності.

На автомобільній дорозі М06 Київ-Чоп 21+730 км, згідно інформації з офіційного сайту МВС (https://mvs.gov.ua/ua/pages/7580_Adresi_kamer_fotovideofiksacii.htm/) дозволена швидкість складає 70 км/год.

З фотофіксації наданій до суду першої інстанції встановлено, що саме на автомобільній дорозі М06 Київ-Чоп 21+730 км зафіксовано автомобіль позивача, який рухався зі швидкістю 105 км/год (а.с.49).

Також даний технічний засіб відповідповідно до п. 11 Порядку функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі встановлюється на аварійно-небезпечних місцях (ділянках) та/або місцях (ділянках) концентрації дорожньо-транспортних пригод за рішенням відповідних органів. Місця встановлення стаціонарних технічних засобів (приладів контролю) письмово погоджуються з відповідним уповноваженим органом Національної поліції, а встановлення таких засобів на залізничних переїздах додатково письмово погоджується з власниками цих переїздів.

Таким чином, зазначений технічний засіб не може встановлюватися спонтанно у будь-якому місці, а тільки в аварійно-небезпечних місцях з обмеженням швидкості руху.

Тому суд апеляційної інстанції не може погодитися з судом першої інстанції про те, що неможливо встановити місце вчинення правопорушення позивачем та факту обмеження швидкості руху на даній ділянці дороги.

Однак, суд першої інстанції не надав належної уваги зазначеним доказам, та зробив необґрунтований висновок, що приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідач, як посадова особа ДПП, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення, однак доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи не долучив та не надав суду.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.75 КАС України достовірним є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а ч.1, 2 ст.76 КАС України передбачає, що достатнім є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та суд вирішує питання про достатність доказів відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 допустив вказане правопорушення, відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Отже, наявність події адміністративного правопорушення, яка виявилась у перевищенні позивачем встановленого обмеження швидкості руху транспортних засобів на 35 км/год, як обов`язкової умови притягнення особи до адміністративної відповідальності, підтверджена наявними в матеріалах справи доказами.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління патрульнї поліції у Вінницькій області в особі представника Цубера М.М. задовольнити повністю.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління безпеки дорожнього руху Департаменту патрульної поліції в особі поліцейського Сторожука Миколи Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.