Справа № 285/4486/20
Суддя: Літвин О. О.
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/4486/20

провадження у справі № 2-а/0285/6/21

05 лютого 2021 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді……………..Літвин О.О.

секретаря………………………..Касянчук І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до поліцейського Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління в Житомирській області Лібіченка Олега Андрійовича

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо складання відносно нього постанови серії БАБ №200005 про накладення на нього адміністративного стягнення та скасувати її.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що постановою відповідача був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 29.09.2020 в м. Новоград-Волинський Житомирської області керував транспортним засобом без посвідчення водія та реєстраційних документів. З постановою не згоден, оскільки жодних правил дорожнього руху не порушував, в зазначений у постанові день, час та місці автомобілем взагалі не керував.

Сторони в судове засідання не прибули.

Представник позивача надіслав письмову заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Причини повторної неявки відповідача невідомі, судом належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду про, що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток, заперечення проти позову не подав, заяви від нього про розгляд справи за його відсутності не надійшло.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 29.09.2020 о 22 год. 30 хв. в м. Новоград-Волинський по вул. Штепіна керував автомобілем без посвідчення водія та реєстраційних документів на керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається ПДР, згідно з п.1.9 яких особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За приписами ч.1 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка, окрім іншого, не має при собі посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб,тягне за собою накладення штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пункт 12.1.а), б) ПДР встановлює, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

За частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, протокол про адміністративне правопорушення не складався, підпису особи, що притягається до адміністративної відповідальності, немає, а факт оскарження такої постанови в судовому порядку свідчить про незгоду з такою постановою.

Суд зазначає, що хоча ст.258 КУпАП і передбачає винесення постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу, але не забороняє його скласти, який в розумінні КУпАП є доказом в справі та має підтверджувати або спростовувати наявність складу адміністративного правопорушення та винність особи, якщо вона заперечує та оспорює факт вчинення такого правопорушення.

В порушення вимог закону, до постанови не долучено жодного доказу в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують порушення позивачем Правил дорожнього руху, наявність в його діях складу правопорушення та правомірності прийняття оскаржуваної постанови, зокрема, чи мав місце факт вчинення позивачем правопорушення і чи винний він у його вчиненні; чи є пом`якшуючі та/або обтяжуючі відповідальність обставини, які повинні були враховуватись при накладенні адміністративного стягнення.

Відповідачем не було надано суду доказів порушення позивачем вимог п.12.1 ПДР, в той час як останнім долучено до справи рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду №285/3769/20 від 20.11.2020, яке набрало законної сили і відповідно до якого провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зокрема, з тесту постанови суду вбачається, що подія мала місце 29.09.2020 о 22 год. 30 хв. в м. Новоград-Волинський по вул. Штепіна, і підставою закриття провадження у справі стало не доведеність доказами факту керування ОСОБА_1 автомобілем.

Суд також акцентує увагу на тому, що відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так як відповідач не прибув в судове засідання та не надав суду заперечень проти позову, не навів переконливих доказів про відповідність постанови та накладення адміністративного стягнення на позивача обставинам справи, суд вважає, що є підстави для скасування вказаної постанови.

Істотною ознакою презумпції невинуватості є те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі. Це означає також неможливість перекладання ініціативи в дослідженні всіх обставин справи на осіб, притягуваних до відповідальності на стадії розгляду справи, і обов`язковість дослідження всіх обставин справи стороною-ініціатором.

Відтак, докази, що підтверджують наявність події і складу правопорушення відсутні, а тому суд приходить до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Вимоги ж про визнання протиправними дій відповідача щодо складання оскаржуваної постанови є надлишковими і такими, що охоплюються скасуванням самого рішення. Суд зазначає, що така позовна вимога не направлена на захист порушеного права позивача, адже юридичний наслідок у вигляді накладення адміністративного стягнення обумовлений прийнятою постановою серії БАБ №200005 (яка визнається судом протиправною та у зв`язку з чим здійснюється захист порушеного права позивача). Відтак в цій частині позову суд вважає за необхідне відмовити.

Керуючись статтями 5, 8-15, 77, 229, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, - суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною постанову серії БАБ №200005 в справі про адміністративне правопорушення від 29.09.2019, винесену поліцейським Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління в Житомирській області Лібіченком Олегом Андрійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., та скасувати її.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.15 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Головуючий суддя О.О.Літвин