Справа № 356/410/20
Суддя: Лялик Р. М.
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 356/410/20
№ провадження 2-а/356/1/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.21 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючого судді Лялик Р. М.

При секретарі Настич Н. А.

За участю позивача ОСОБА_1

Представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до поліцейського СРПП № 3 Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області Левченка О.Ю. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою поліцейського СРПП № 3 Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області старшого сержанта поліції Левченка О.Ю. серії БАБ № 354809 від 05 липня 2020 року, яку позивач отримав поштою 16 липня 2020 року, його було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 гривень за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що він 05.07.2020 року о 12 годині 31 хвилина в м. Березань, по вул. Привокзальній, керуючи автомобілем ВАЗ 2115, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено», проїхав не зупинившись, чим порушив п.п. 2.2 дод. 1 ПДР.

Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, зважаючи на те, що дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» по вулиці Привокзальній, в місті Березань, встановлений з порушеннями вимог Правил дорожнього руху і національного стандарту, був закритий гілками дерев, унаслідок чого він його не бачив. Позивач вважає себе не винуватим, постанову серії БАБ № 354809 від 05 липня 2020 року необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи, невідповідністю висновків поліцейського фактичним обставинам справи порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відтак, ОСОБА_1 просить скасувати постанову серії БАБ № 354809 від 05 липня 2020 року поліцейського СРПП № 3 Березанського ВП ГУ НП в Київській області старшого сержанта поліції Левченка О.Ю., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 гривень за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

14.01.2021 року ухвалою Березанського міського суду Київської області замінено в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 3 Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області Левченка Олександра Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, неналежного відповідача - поліцейського СРПП № 3 Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області Левченка Олександра Юрійовича належним відповідачем - Березанським відділенням поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві, просив задовольнити. Пояснив, що поліція їхала за ним по вул. Привокзальній аж до заводу залізобетонних виробів, зупинивши його, пояснили, що порушив знак «проїзд без зупинки заборонено». На запитання, який з двох знаків пріоритету «Стоп» він проігнорував, відповіді не отримав, одразу почали складати постанову.

Представник позивача - адвокат Сергієнко В.К. в судовому засіданні позов просив задовольнити, обґрунтовуючи його доводами, викладеними у позовній заяві. Вказав, що знак «проїзд без зупинки заборонено» встановлений з порущенням вимог Правил дорожнього руху та ДСТУ 2002 року, він був не помітний за гілками дерев, що підтверджується фото- та відеоматеріалами, що містяться в справі. Відтак, просить постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 скасувати.

Відповідач - Березанське відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області в судове засідання не направило свого представника, про час та місце розгляду справи повідомлене належним чином. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 липня 2020 року поліцейський СРПП № 3 Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області старший сержант поліції Левченко О.Ю. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 354809 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу у сумі 255 гривень. Суть адміністративного правопорушення викладена в постанові наступним чином: 05.07.2020 року о 12 годині 31 хвилина в м. Березань, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ, н.з. НОМЕР_1 по вул. Привокзальна, не виконав вимогу дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено», проїхав, не зупинившись, чим порушив п.п. 2.2 дод. 1 Правил дорожнього руху, за що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього було накладено щтраф у сумі 255,00 грн.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено положеннями статті 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (далі - ПДР).

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Так, диспозиція вказаної вище статті є бланкетною, тобто такою, що посилається на певні норми права, які безпосередньо встановлюють такі вимоги.

Підпунктом 2.2 додатку 1 Розділу 33 Правил дорожнього руху встановлено знак пріоритету: «Проїзд без зупинки заборонено».

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

Приписами ст. 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 2. ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З оскаржуваної постанови вбачається, що вона містить посилання на доказ вчинення адміністративного правопорушення, а саме на відео, яке до неї додається.

Однак, відповідачем не був наданий суду згаданий вище відеозапис, на який відповідач посилається у оскаржуваній постанові.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем на підтвердження правомірності свого рішення не надано належних, достатніх, допустимих доказів.

У своєму рішенні від 10.02.1995 року у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Як визначено пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (заява № 16437/04), при оцінці доказів судам слід керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» випливає, що спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників є неприпустимим.

Судом досліджено надані позивачем фото- та відеоматеріали, які відображають місцезнаходження та розташування знака пріоритету, вимог якого нібито не виконав позивач.

Суд наголошує, що доказів вчинення позивачем вищезазначеного адміністративного правопорушення, відповідачем до суду не надано.

Будь-яких доказів на спростування позиції позивача, відповідачем суду не надано та судом не встановлено.

Таким чином належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відсутні, а усі сумніви щодо доведеності вини позивача в силу приписів ст. 62 Конституції України тлумачаться на його користь.

Доводи позивача, викладені у позові, та висновки суду не спростовані відповідачем, хоча у вказаній категорії справ в силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому, вимогами ч. 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За змістом ч. 2 ст. 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Під час судового розгляду не було встановлено у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, немає законних підстав для надіслання справи на новий розгляд, тому постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи вказане, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, беручи до уваги межі заявлених позивачем позовних вимог та суть спору, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов до висновку про недоведеність наявності в діях позивача факту невиконання вимог знака п. п.2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», а відтак - і події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому спірна постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 268-272, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 122, 222, 245 КУпАП,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , до Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (вул. Шевченків шлях, 32, м. Березань Київська область) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 354809 від 05 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену поліцейським СРПП № 3 Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області Левченком Олександром Юрійовичем - скасувати.

Адміністративну справу щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити в зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Шостого апеляційного адміністративного суду через Березанський міський суд Київської області протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Суддя Р. М. Лялик