Справа № 560/6230/20
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6230/20
РІШЕННЯ

іменем України

08 лютого 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу період роботи з 01.09.1981 року по 26.07.1994 року у колгоспі "Росія" ордена Леніна Красногвардійського району Автономної республіки Крим.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 01 червня 2020 року звернулась із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Головне управління повідомило, що рішенням від 10 червня 2020 року їй відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи. Зазначалось, що до страхового стажу позивачки, який дає право на пенсію за віком, не врахований період роботи з 01.09.1981 року по 26.07.1994 року у колгоспі "Росія" ордена Леніна Красногвардійського району Автономної республіки Крим, оскільки записи про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих виходів на роботу не завірені підписом керівника, а лише завірені печаткою Агрофірми ордена Леніна колгоспу "Росія".

Позивач вважає не зарахування вказаного стажу незаконним, оскільки робота у колгоспі у цей період підтверджується записами трудової книжки, грамотою колгоспу "Росія", поясненнями ОСОБА_2 , який працював у той самий період у колгоспі. Крім того зазначає, що отримати будь-які інші первинні документи, що підтверджують стаж роботи в колгоспі, вона на даний час не може, оскільки колгосп знаходиться на тимчасово окупованій території.

У справі відкрите спрощене позовне провадження, отримані матеріали пенсійної справи позивача.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області поданий відзив, у якому у задоволенні позову просить відмовити. Покликається на те, що позивачкою не були надані документи для підтвердження зазначеного страхового стажу. Вказує на те, що трудова книжка заявниці заповнена з порушеннями вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, оскільки записи про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих вихододнів не завірені підписом керівника господарства або уповноваженої ним особи, а лише завірені печаткою Агрофірми ордена Леніна колгосп «Росія».

Позивач подала відповідь на відзив, де з аргументами відповідача не погоджується, оскільки згідно з ч.2, 3 ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які довідки або підтверджуючі документи, які видані на території тимчасово окупованої території, не мають юридичної сили на території України. Таким чином, відмова відповідача, мотивована формальними неточностями у документі, позбавляє позивачку права на відпрацьований стаж роботи та призначення пенсії.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що доводиться документами, наявними у матеріалах пенсійної та судової справ. Після досягнення пенсійного віку (60 років) позивач 01 червня 2020 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Звернення до пенсійного органу відбулось протягом 3 місяців з дня досягнення позивачкою пенсійного віку. На підтвердження стажу роботи та страхового стажу позивач надала:

- копію трудової книжки серії НОМЕР_1 від 02 лютого 1984 року;

- копію трудової книжки серії НОМЕР_2 від 21 серпня 1978 року.

- копію атестата НОМЕР_4 від 20 липня 1978 року;

Також позивач подала копію паспорта громадянина України та інші документи, які засвідчують її особу.

Рішенням №50 від 10 червня 2020 року позивачці відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного стажу роботи. Зі змісту спірного рішення вбачається, що страховий стаж позивачки на момент звернення становить 6 років 6 місяців та 6 днів.

Як вбачаться зі змісту повідомлення відповідача від 30 липня 2020 року, до страхового стажу позивачки, який дає право на пенсію за віком, не врахований період її роботи з 01.09.1981 року по 26.07.1994 року у колгоспі "Росія" ордена Леніна Красногвардійського району Автономної республіки Крим, оскільки записи про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих вихододнів не завірені підписом керівника колгоспу, а лише завірені печаткою Агрофірми ордена Леніна колгосп "Росія". Відповідач зазначає також те, що позивач повинна надати документ, який підтверджує правонаступництво юридичної особи, якою проставлений відбиток печатки у трудовій книжці позивачки.

Спірні правовідносини регулюються Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV, Законом України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 року №1788-XII, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій.

Відповідно до ст. 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Стаття 1 Закону №1058-IV передбачає, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Судом встановлено, що у трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 , містяться записи № 1 та № 2 ( про прийняття з 01.09.1981 у колгосп - протокол №16 від 30.09.1981 року, та виключення з членів колгоспу "Росія" з 26.07.1994 - Протокол №16 від 10.09.1994 року) Таким чином, робота позивачки з 01.09.1981 року по 26.07.1994 року у колгоспі "Росія" ордена Леніна Красногвардійського району Автономної республіки Крим доводиться записами трудової книжки, які не містять виправлень, підчищень або описок, отже належним чином підтверджують трудовий стаж позивачки, набутий нею у цей період.

Також на аркушах 18 та 19 трудової книжки містяться записи, внесені протягом 1981-1994 років про трудову участь позивачки у роботі колгоспу в межах визначеного трудового мінімуму, інформація про відпрацьований час в межах обов`язкової трудової участі, відмітки про підстави внесення відомостей: протоколи, книги обліку (Лицевой счет). Зазначені відомості завірені печаткою Агрофірми ордена Леніна колгосп "Росія" та не викликають сумнівів у їх достовірності.

У той же час, відповідач ніяк не довів, що вказана юридична особа насправді не була або не могла бути правонаступником колгоспу "Росія" ордена Леніна Красногвардійського району Автономної республіки Крим.

Робота позивачки у зазначеному колгоспі підтверджується також почесною грамотою, виданою їй 03.11.1989 року, яка хоч і не є первинним документом щодо страхового стажу, однак додатково свідчить про те, що позивачка дійсно працювала у вказаному колгоспі.

Частиною 3 ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Натомість, відповідач не звертався до будь - яких органів, організацій та установ з метою підтвердження або спростування спірного періоду роботи позивачки.

Зважаючи на це, суд критично ставиться до доводів щодо неможливості зарахування зазначеного періоду роботи до страхового стажу, оскільки відповідальність за можливі неточності у трудовій книжці або відсутність певних відомостей, не може бути перекладена з роботодавця на працівника та призводити до позбавлення останнього права на врахування фактично відпрацьованого часу у складі трудового стажу для призначення пенсії.

Відповідно до п.20 Порядку №637 у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватись за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкого державного соціального страхування. Разом з тим, відсутність або наявність таких відомостей у реєстрі не залежить від волі позивачки. Крім того, у неї відсутній доступ до необхідної інформації з причин, що від неї не залежать.

Крім того, навіть у разі якщо у трудовій книжці працівника є неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях або їх правонаступниках, розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, стаж роботи, який дає право на пенсію, зараховується у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики ( п. 17.1. Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній) Однак, на даний час такий порядок відсутній.

Як встановлено судом вище, записи у трудовій книжці позивачки, які підтверджують її страховий стаж за відповідний період, не містять виправлень, описок, підчищень, а тому і не потребують додаткового підтвердження будь - якими іншими документами, чого відповідач не спростував.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі "Ковач проти України" від 7 лютого 2008 року, п. 59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо). Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, повинні залишатись ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати свої права.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що робота ОСОБА_1 у період з 01.09.1981 року по 26.07.1994 року в колгоспі "Росія" ордена Леніна Красногвардійського району Автономної республіки Крим належним чином підтверджена первинним документом - записами трудової книжки, тому цей стаж роботи необхідно врахувати позивачці для призначення пенсії.

Відповідно до статті 77 КАС у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідач не довів правомірність підстав незарахування страхового стажу, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу роботи, що дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи з 01.09.1981 року по 26.07.1994 року у колгоспі "Росія" ордена Леніна Красногвардійського району Автономної республіки Крим.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 840 ( вісімсот сорок ) грн. 80 к. за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 08 лютого 2021 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя І.С. Козачок