Справа № 569/19717/20
Суддя: Опришко П. З.
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2021 року

Корецький районний суд Рівненської області

в складі:головуючого судді Опришка П.З.

секретар судових засідань Дулюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Корець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області, поліцейського батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції в Житомирській області сержанта поліції Матвієнка Миколи Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАМ № 3458200,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Житомирській області, поліцейського батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції в Житомирській області сержанта поліції Матвієнка Миколи Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАМ № 3458200.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він нібито 20 листопада 2020 року о 23 год. 32 хв. керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Sprinter 312D», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у якого непрацював правий габаритний ліхтар у темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 ПДР України. Однак, із винесеною постановою позивач не згоден, вважає, що оскаржувана постанова винесена незаконно, необґрунтовано, справа розглянута без його участі, без належних доказів, з порушенням чинного законодавства та є такою, що підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином засобами телефонного зв`язку. Подав заяву про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами, позовні вимоги просив задовольнити повністю.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно повідомлялись про час та місце розгляду справи, відзив на позов до суду не надали.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить до наступного висновку.

Ухвалою суду від 27 січня 2021 року відкрито провадження у справі.

Відповідно до матеріалів справи, постановою серії ЕАМ № 3458200 від 20 листопада 2020 року поліцейським батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції в Житомирській області сержантом поліції Матвієнком Миколою Сергійовичем притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

У постанові зазначено, що 20 листопада 2020 року о 23 год. 32 хв., керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter 312D», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на 234 км дороги М06, порушив вимоги п. 31.4.3.ПДР України, оскільки в транспортному засобі водіянепрацював правий габаритний ліхтар у темну пору доби, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.121 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п. 31.4. ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності таких технічних несправностей:

31.4.3. Зовнішні світлові прилади:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання.

Таким чином, даний пункт ПДР порушений не був, тому застосування до нього покарання передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, як за "керування транспортними засобами, що мають несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби)" є неправомірним.

Відповідно до п.п. «б» п.31.6. ПДР забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Згідно п 31.5 ПДР у разі виникнення в дорозі поломки указаної пунктом 31.4 даних правил водій зобов`язаний прийняти міри для їх усунення, а якщо це зробити не можливо рухатись якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись мір безпеки з виконанням вимог визначених пунктів 9.9 і 9.1.1 даних правил, однак поліцейський в порушення цих норм склав постанову про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч.1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тобто, належним доказом правопорушення є фото або відеофіксація вчиненого правопорушення.

Відповідно до пункту 1.3 ПДР України - Учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих, а також бути взаємно ввічливими.

П.2.3 ПДР передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а)перед виїздом перевірити та забезпечити технічний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Враховуючи те, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки і відповідно його експлуатації пов`язана з підвищеною небезпекою для учасників дорожнього руху,він завжди повинен бути у справному стані.

У разі неможливості виконання цієї вимоги експлуатація транспортного засобу не допускається.

Перед виїздом водій зобов`язаний зовнішнім оглядом переконатися у справності приладів зовнішнього освітлювання.

Відповідно до п.31.6 ПДР України забороняється подальший рух транспортного засобу, у якого в темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

З матеріалів справи не вбачається та відповідачем не підтверджено, доказів не надано, що ОСОБА_1 порушив п.31.4.3 ПДР України, а отже вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідачами не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 121 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що доказами вини позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП є лише постанова у справі про адміністративне правопорушення. В той час, як відповідачем не залучено жодного свідка або іншого учасника дорожнього руху, не надано належного відеозапису, на якому було б відображено момент вчинення позивачем адміністративного правопорушення, чи будь-яких інших доказів передбачених ст.251 КУпАП.

Одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст.77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

З урахуванням наведеного вище, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення від 20 листопада 2020 року, не подав доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а тому з цих підстав позовні вимоги необхідно задоволити, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3458200 від 20 листопада 2020 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст.121 КУпАП на позивача у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи, що позов про скасування постанови інспектора патрульної поліції підлягає задоволенню та зазначені норми КАС України, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 420,40 грн. на користь позивача

Керуючись ст.ст. 8, 9, 20, 44, 47, 77, 90, 139, 192, 210-211, 241-246, 250 КАС України, суд -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області, поліцейського батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції в Житомирській області сержанта поліції Матвієнка Миколи Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАМ № 3458200 - задоволити.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3458200 від 20 листопада 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. - скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Житомирській області ДПП в користь ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судових витрат на відшкодування судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Корецький районний суд Рівненської області до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Опришко П.З.