Справа № 420/918/21
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/918/21
УХВАЛА
05 лютого 2021 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Завальнюк І.В., розглянувши матеріали позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдінгова компанія Мікрон» про стягнення заборгованості,
Ухвалою судді від 26.01.2021 позовну заяву залишено без руху через невідповідність позову вимогам ч. 3 ст. 161 КАС України, копію якої отримано позивачем засобами електронного зв`язку 27.01.2021.
01.02.2021 до суду від представника позивача надійшло клопотання про відстрочення плати судового збору до ухвалення судового рішення, в обґрунтування якого зазначено, що станом на 29.01.2021 фінансування на 2020 рік ГУ ПФУ в Одеській області припинено, а бюджет на 2021 рік не доведено.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивача та невиконання позивачем вимог ухвали суду, якою позов залишено без руху.
Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов (ч. 2 ст.8 Закону №3674).
Вказана норма Закону № 3674 кореспондується зі ст.133 КАС України, зокрема, ч.1 якої передбачає, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Однак будь-яких доказів на підтвердження наявності правових підстав для відстрочення сплати судового збору позивачем не зазначено та до позовної заяви не додано, рівно як і не зазначено причин неможливості їх самостійного надання.
У постанові від 07 лютого 2018 року справа № 804/3801/16 Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність та/або обмежене фінансування установи не може бути підставою як для звільнення його від сплати судового збору, так і для поновлення процесуального строку, встановленого законом.
На підставі наведеного суд дійшов висновку, що клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим та безпідставним, у зв`язку із чим не підлягає задоволенню.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 січня 2012 року у справі «Рисовський проти України» підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.
Відтак, самих по собі посилань на обставини, пов`язані з неналежним фінансуванням державної установи чи організації чи відсутністю таких коштів взагалі, недостатньо для підтвердження поважності причин пропуску строку. Позивач, маючи намір реалізації наданого йому права на звернення до суду, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх процесуальних обов`язків, що також передбачає частина друга статті 49 КАС України.
Відповідно до статті 129 Конституції України та статей 2, 8 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.
Обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин своїх прав та обов`язків, передбачених законами України.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, заявник зобов`язаний демонструвати свою готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи та утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у її розгляді, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури судового розгляду.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Приймаючи до уваги те, що до теперішнього часу позивачем недоліки не усунено, суд вважає за потрібне позовну заяву відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України повернути позивачу.
На підставі викладеного та керуючись ст. 169 КАС України,
В задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відстрочення сплати судового збору відмовити.
Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдінгова компанія Мікрон» про стягнення заборгованості - повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Завальнюк