Справа № 120/7101/20-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2020-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 грудня 2020 р. Справа № 120/7101/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" до відділу освіти Літинської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" (надалі - ТОВ "Вінпродтрейд") до відділу освіти Літинської районної державної адміністрації Вінницької області із вимогами про визнання протиправними дій, що полягають у наданні неповної інформації на запит про отримання публічної інформації №397 від 13 травня 2020 року, та зобов`язання надати повну інформацію на вказаний запит.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що 13 травня 2020 року ТОВ "Вінпродтрейд" надіслано до відділу освіти Літинської районної державної адміністрації запит про отримання публічної інформації №397. У запиті зокрема йшлося про надання інформації на питання чи змінювалась ціна закупівлі електричної енергії протягом терміну виконання договору №132400/3-т від 02 лютого 2017 року щодо закупівлі електричної енергії, яким суб`єктом господарювання виготовлено продукцію. Також запитувач просив надати копії посвідчень про якість, декларації виробника і (або) інший документ, який посвідчує якість продукції, що постачалася протягом всього терміну виконання договору. У запиті ТОВ "Вінпродтрейд" просило відповідь надати шляхом надсилання поштового та електронного листів.

22 травня 2020 року відповідачем надано відповідь на вказаний запит.

Проте, представник позивача вважає, що відповідачем не виконано вимоги запиту в частині надання інформації та документів, про які йшлося у пунктах 3.4, 4, 5 та 8 запиту, у зв`язку із чим звернувся із цим позовом до суду.

Ухвалою від 30 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у відділу освіти Літинської районної державної адміністрації Вінницької області належним чином засвідчені копії додаткових угод до договору №132400/3-т від 02 лютого 2017 року (у разі наявності таких).

21 грудня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідачем у відповідь на запит №397 від 13 травня 2020 року надано повну та достовірну інформацію, яка наявна у його розпорядженні. Також у відзиві зазначено, що станом на 2017 рік постачання електроенергії здійснювалось відповідно до Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року №28, якими передбачалося, що якість електричної енергії - перелік визначених центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері технічного регулювання значень показників якості електричної енергії і значень нормально допустимих та гранично допустимих норм якості електричної енергії, у разі дотримання яких забезпечується електромагнітна сумісність електричних мереж електропередавальної організації та електроустановок споживачів електричної енергії, пожежно- та електробезпечність електроустановок споживачів. Також відповідно до вказаних Правил у випадку невідповідності параметрів якості електричної енергії показникам, передбаченим договором про постачання електричної енергії або договором про технічне забезпечення електропостачання, внаслідок дій (бездіяльності) постачальника електричної енергії або електропередавальної організації, споживач має право на відшкодування відповідно до законодавства України за розрахунковий період, в якому проводилися заміри, якщо інший термін постачання електричної енергії з відхиленням показників якості електричної енергії від договірних значень не буде доведено постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією). Відтак, під час постачання електричної енергії посвідчення про якість не надавалися в силу вимог нормативно-правових актів, якими було регламентовано порядок постачання електричної енергії споживачам, тому відповідач позбавлений можливості надати посвідчення про якість електричної енергії.

Крім того, у відзиві зазначено, якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані із копіюванням документів понад встановлений обсяг. Також відповідач зазначив, що у відповідь на запит надано 4 копії накладних та копію договору.

З приводу доводів позивача щодо ненадіслання відповіді на запит на електронну пошту запитувача, то відповідачем зазначено, що Законом України "Про доступ до публічної інформації" не передбачено обов`язку надання відповіді у кількох варіантах, а тому направлення відповіді на запит із додатками на поштову адресу ТОВ "Вінпродтрейд" є належним способом надання відповіді на запит.

23 грудня 2020 року відповідачем подано витребувані судом докази.

Зважаючи на те, що розгляд цієї справи здійснюється в порядку письмового провадження, суд при ухваленні даного рішення зважає на положення частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Разом із тим, слід враховувати приписи частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно із якими датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відтак, аналіз приписів статей 243 та 250 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що у разі постановлення рішення у письмовому провадженні воно має бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення строку розгляду відповідної справи; при цьому, дата ухвалення рішення в порядку письмового провадження має співпадати із датою складення повного рішення.

З огляду на те, що ухвалою від 30 листопада 2020 року вирішено розгляд цієї справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (тобто в письмовому провадженні) в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, тому повний текст рішення складено до закінчення строку, встановленого частиною 2 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

13 травня 2020 року ТОВ "Вінпродтрейд" звернулося до відділу освіти Літинської районної державної адміністрації як розпорядника інформації із запитом №397 про надання інформації, у якому просило:

1. Зареєструвати та розглянути даний запит.

2. Надати інформацію про дату отримання (надходження) та реєстрації даного запиту.

3. Надати інформацію про використання бюджетних коштів, а саме:

3.1. Яку кількість електричної енергії було закуплено відділом освіти Літинської районної державної адміністрації на підставі договору, який було укладено за результатами проведення процедури закупівлі від 23 січня 2017 року по предмету закупівлі: ДК 021:2015:09310000-5-Електрична енергія (ідентифікатор закупівлі UA-2017-01-23-000759-а)?

3.2. Надати копії всіх прибуткових накладних на вищевказаний товар, що постачався протягом всього терміну виконання даного договору.

3.3. За якою ціною було закуплено електричну енергію (вказати ціну 1 кВт.г)?

3.4. Чи змінювалась протягом терміну виконання договору ціна закупівлі електричної енергії (вказати змінену ціну 1 кВт.г)?

3.5. У разі зміни ціни вказати, на якій підставі та згідно з якими підтверджуючими документами, наданими ПАТ "Вінницяобленерго" було змінено ціну, надати копії цих документів.

3.6. Вказати змінену ціну та яку кількість електричної енергії було закуплено по змінених цінах, якщо ціну було змінено.

3.7. Яка сума бюджетних коштів була використана на закупівлю електричної енергії по вищевказаному договору?

4. Надати інформацію, у якій вказати, яким суб`єктом господарювання було виготовлено дану продукцію (із зазначенням назви виробника та його юридичної адреси).

5. Надати копії посвідчень про якість, декларацій виробника і (або) інших документів, які посвідчують якість продукції, що пропонувалася та постачалася ПАТ "Вінницяобленерго" протягом всього терміну виконання даного договору.

6. Повідомити про відповідальну особу за надання відповіді на даний запит та вказати її ПІП, займану посаду та контактний номер телефону.

7. Надати інформацію, де вказати адресу електронної пошти на яку можливо надіслати запит на інформацію відповідно до частини 3 статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

8. Надати відповідь на вказаний запит та надати інформацію, вказану у запиті у встановлений законодавством термін, шляхом надсилання поштового листа на адресу ТОВ "Вінпродтрейд": вул. Волошкова, 51А, м. Вінниця, 21034 та електронного листа (у pdf. форматі) на e-mail TOB "Вінпродтрейд": .

22 травня 2020 року за результатами розгляду запиту відповідач листом вих. №73 надав відповідь та повідомив наступне:

1. Даний запит зареєстровано та розглянуто.

2. Запит отримано 19 травня 2020 року та зареєстровано 19 травня 2020 року №73-запит.

3. Інформація про використання бюджетних коштів, а саме:

3.1. Відділом освіти було закуплено 546593 кВт електричної енергії.

3.2. Запитувані Вами документи, а саме копії всіх прибуткових накладних на вищевказаний товар, складається з 8 сторінок. Згідно зі статтею 21 Закону України "Про доступ до публічної інформації" у разі, якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Граничні норми витрати на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2011 року №740. Розмір фактичних витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, та порядок відшкодування цих витрат затверджені наказом відділу освіти Літинської районної державної адміністрації від 13 серпня 2018 року №288. На підставі вищенаведеного, направляємо Вам рахунок для здійснення оплати витрат на копіювання або друк запитуваного документу. Після оплати рахунку необхідно надіслати у зручний для Вас спосіб (факс, пошта тощо) до відділу освіти Літинської районної державної адміністрації підтверджуючий документ щодо оплати. Одержати запитувану Вами інформацію Ви можете після отримання відділом освіти Літинської районної державної адміністрації підтверджуючого документа щодо повної оплати витрат на копіювання або друк запитуваних документів.

3.3. Електричну енергію було закуплено по 1,99 грн. за 1 кВт.

3.4. Протягом терміну виконання договору ціна закупівлі електричної енергії не змінювалась.

3.5. Не надано інформації.

3.6. Не надано інформації.

3.7. По вищевказаному договору на закупівлю електричної енергії було використано 1087972,00 грн.

4. Інформація про суб`єкта господарювання, який виготовив дану продукцію, міститься на етикетці кожного виду продукції, кожної поставки та на сертифікатах якості. Заклади освіти керуються "Інструкцією з діловодства у закладах загальної освіти", затвердженою наказом Міністерства освіти і науки України від 25 червня 2018 року №676. Цим нормативним документом визначається обов`язковий перелік документів, що формуються і зберігаються, терміни зберігання їх. Сертифікати якості продукції не віднесені Інструкціями до тих документів, які зберігаються в закладі. Сертифікати якості продукції надаються продавцем в момент передачі товару і зберігаються в закладах до кінця використання цього товару. На момент, коли був зроблений запит на інформацію, сертифікатів якості продукції за 2017 рік в закладах освіти немає.

5. Декларацію виробника та якісне посвідчення не має можливості надати, так як сертифікати якості продукції надаються продавцем в момент передачі товару і зберігаються в закладах освіти до кінця використання цього товару. На момент, коли був зроблений запит на інформацію, сертифікатів якості продукції за 2017 рік в закладах освіти немає.

6. Відповідальна особа за надання інформації на даний запит - юрист відділу освіти Бовкун Інна Анатоліївна, тел. (04347) 21736.

7. Ви можете надіслати запит на інформацію відповідно до частини 3 статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" на електронну адресу відділу освіти: .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.

Частиною 1 статті 31 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України "Про інформацію" визначає, що кожен має право на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Статтею 1 цього Закону визначено, що інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Разом із тим, порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначається Законом України "Про доступ до публічної інформації" №2939-VI (надалі - Закон №2939-VI).

За приписами статті 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Разом із тим, одним зі шляхів забезпечення доступу до інформації є її надання за запитами на інформацію (частина 2 статті 5 Закону №2939-VI).

Відповідно до статті 13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Пункт 6 частини 1 статті 14 Закону №2939-VI зобов`язує розпорядників інформації надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації.

Згідно із статтею 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Статтею 20 Закону №2939-VI визначено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини 2 статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною 5 статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

При цьому, розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

В ході судового розгляду встановлено, що ТОВ "Вінпродтрейд" надіслано до відділу освіти Літинської районної державної адміністрації запит №397 від 13 травня 2020 року щодо отримання публічної інформації в частині використання бюджетних коштів за договором №132400/3-т від 02 лютого 2017 року, який стосувався закупівлі електричної енергії. Окрім іншого, у запиті йшлося про надання інформації та документів, а саме:

3.4. Чи змінювалась протягом терміну виконання договору ціна закупівлі електричної енергії (вказати змінену ціну 1 кВт.г)?

4. Надати інформацію, у якій вказати, яким суб`єктом господарювання було виготовлено дану продукцію (із зазначенням назви виробника та його юридичної адреси).

5. Надати копії посвідчень про якість, декларацій виробника і (або) інших документів, які посвідчують якість продукції, що пропонувалася та постачалася ПАТ "Вінницяобленерго" протягом всього терміну виконання даного договору.

Крім того, у пункті 8 запиту запитувач просив відповідь на запит та документи, про які у ньому йдеться, надіслати поштовою кореспонденцією на адресу ТОВ "Вінпродтрейд", а також на електронну адресу товариства.

Листом від 22 травня 2020 року відділ освіти Літинської районної державної адміністрації повідомив запитувача про те, що протягом терміну виконання договору №132400/3-т від 02 лютого 2017 року ціна закупівлі електричної енергії не змінювалась.

На переконання суду, відповідь на запит в частині зміненої ціни надано в повному обсязі, про що повідомлено, що ціна закупівлі електричної енергії протягом терміну виконання договору не змінювалась.

Водночас, безпідставними слід визнати твердження представника позивача про надання недостовірної інформації на запит в частині зміненої протягом терміну виконання договору ціни закупівлі електричної енергії з посиланням на додаткові угоди №1 від 07 лютого 2017 року, №2 від 21 липня 2017 року до договору №132400/3-т від 02 лютого 2017 року, згідно із якими сторони домовились змінити обсяги постачання електроенергії.

Так, зі встановлених в ході судового розгляду обставин слідує, що пункт 3.4 запиту на публічну інформацію №397 від 13 травня 2020 року стосувався зміненої ціни електричної енергії саме за 1 кВт, а не зміни (збільшення чи зменшення) обсягів постачання електричної енергії, про що йдеться у додаткових угодах №1 від 07 лютого 2017 року, №2 від 21 липня 2017 року до договору №132400/3-т від 02 лютого 2017 року.

Отже, оскільки ціна електричної енергії за 1 кВт залишалася незмінною протягом усього терміну дії договору №132400/3-т від 02 лютого 2017 року (а змінювалися лише обсяги закупівлі), тому відповідачем у відповіді на запит і повідомлено про те, що протягом терміну дії згаданого вище договору ціна закупівлі електричної енергії за 1 кВт не змінювалась.

Підтвердженням того, що запитувача цікавила інформація саме про змінену ціну електроенергії, що закуповувалася, за 1 кВт є прохання надати інформацію, за якою ціною було закуплено електричну енергію (вказати ціну за 1 кВт), що викладене у пункті 3.3 запиту.

Відтак, наведені обставини свідчать про те, що відповідачем надано повну відповідь на запит в частині надання інформації щодо зміненої ціни на електроенергію за 1 кВт, що спростовує твердження представника позивача щодо надання неповної інформації в цій частині.

З приводу доводів представника позивача про безпідставне ненадання відповідачем інформації на пункти 4 та 5 запиту, то суд враховує наступне.

Зі змісту запиту на публічну інформацію, що поданий товариством, слідує, що пункти 4 та 5 запиту стосувалися надання інформації про суб`єкта господарювання, який виготовив продукцію, та надання посвідчень про якість, декларацій виробника і (або) інших документів, які посвідчують якість продукції, що постачалася протягом всього терміну виконання договору №132400/3-т від 02 лютого 2017 року.

Листом від 22 травня 2020 року відділ освіти Літинської районної державної адміністрації відмовив у наданні такої інформації та документів.

Водночас, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту зокрема й у разі, якщо він не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Однак, в силу вимог частини 3 статті 22 Закону №2939-VI, розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

На переконання суду, відповідачу як розпоряднику інформації за статусом та характером діяльності має бути відомо, хто володіє інформацією, яка запитувалася у пунктах 4 та 5 запиту, а тому такий запит слід було направити належному розпоряднику з повідомленням про це запитувача.

Таким чином, відмовивши у наданні інформації та документів, про які йшлося у пунктах 4 та 5 запиту, з підстави відсутності у відділу освіти Літинської районної державної адміністрації такої(их), останній безпідставно не направив запит в цій частині іншому розпоряднику (або іншим розпорядникам), який (які) володіють такою інформацією чи такими документами.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року у справі №120/3930/19-а.

Слід зазначити, що як розпорядник зазначеної інформації відповідач не може обмежувати її для публічного доступу, оскільки за своєю правовою природою ця інформація є публічною та вважається суспільно необхідною, на чому правомірно наголошує представник позивача.

Відтак, якщо відповідач не володів запитуваною інформацією та не мав документів, що запитувалися, але за статусом або характером діяльності йому має бути відомо, хто нею володіє, в такому разі розпорядник повинен був направити запит в цій частині до належного(их) розпорядника(ів) інформації, чого зроблено не було.

Що ж стосується тверджень представника позивача про те, що відповідачем безпідставно не надіслано відповідь на запит та документи на електронну адресу позивача, то такі є необгрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до частини 5 статті 19 Закону №2939-VІ запит на інформацію має містити, зокрема ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є, загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо, підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Отже, законодавець передбачив як одну із вимог до запиту на публічну інформацію зазначення у ньому поштової адреси або адреси електронної пошти.

Як свідчить зміст запиту №397 від 13 травня 2020 року, у ньому запитувач зазначив і поштову, і електронну адресу, на які просив надіслати відповідь на запит та документи.

Проте, відповідач надіслав відповідь на запит та документи лише на поштову адресу ТОВ "Вінпродтрейд", що, на думку представника позивача не узгоджується із роз`ясненнями, які наведені у пунктах 10.3 та 11.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації" №10 від 29 вересня 2016 року.

Так, у пункті 10.3 згаданої постанови Пленуму роз`яснено, що частиною 5 статті 19 Закону №2939-VІ, зокрема, передбачено можливість зазначення у запиті лише електронної адреси. Це свідчить про можливість обрання виключно електронної форми листування з розпорядником інформації і, відповідно, отримання відповіді на запит тільки на електронну адресу. У разі якщо запитувач просить надати відповідь на електронну адресу, розпорядник інформації повинен з дотриманням вимог діловодства оформити лист-відповідь (поставити підпис, указати посаду, дату і номер реєстрації листа) та надіслати його у сканованому вигляді на електронну адресу запитувача.

А у пункті 11.2 постанови Пленуму йдеться про те, що аналіз частини 2 статті 34 Конституції України та частини другої статті 7 Закону №2657-XII свідчить, що особа має право вибирати на власний розсуд форму копій документів, які вона запитує, а саме паперову чи електронну. У разі якщо переведення в електронну форму (сканування) не є технічно неможливим та не покладає на розпорядника надмірний тягар, враховуючи ресурсні можливості, вимога щодо надання копії документів у сканованій формі повинна бути задоволена.

Відтак, особа має право вибирати на власний розсуд форму копій документів, які вона запитує, а саме паперову чи електронну. При цьому, запитувач має право обрати виключно електронну форму листування з розпорядником інформації, а тому в такому разі правомірно очікувати надіслання відповіді на запит лише на електронну адресу у сканованому вигляді за умови наявності для цього технічної можливості у розпорядника інформації.

Проте, запитувач просив надати інформацію на його запит і на поштову адресу, і на електронну адресу, чим визначив два окремих способи отримання інформації, що запитувалася.

Відтак, оскільки у запиті позивача було вказано два способи отримання такої інформації, тому, на думку суду, розпорядник вправі на власний розсуд обрати один із них для надання такої.

Надання інформації альтернативно у письмовій або в електронній формі є допустимим, що узгоджується із приписами частини 5 статті 19 Закону №2939-VІ, а тому розпорядник вправі обрати один із таких способів.

Тому, у разі зазначення в запиті одразу двох форм (способів) отримання інформації, позивач тим самим надає відповідачу можливість вибору способу листування із ним як запитувачем інформації.

Отже, міркування представника позивача щодо невиконання відповідачем вимог запиту в частині, що стосується надання інформації і на поштову, і на електронну адресу позивача, є безпідставними.

Також представник позивача вказує на те, що відповідач в порушення вимог статті 21 Закону №2939-VI вимагав здійснити оплату витрат на копіювання або друк 8 сторінок запитуваних документів.

Так, суд встановив, що відділ освіти Літинської райдержадміністрації у відповіді на запит зазначив, що запитувані позивачем документи складаються з 8 сторінок, а тому для їх надання слід здійснити оплату витрат на копіювання таких документів. А тому разом із відповіддю на запит відповідачем надіслано запитувачу заявку №55 від 21 травня 2020 року на виписку рахунка для здійснення оплати витрат на копіювання та друк 8 сторінок, а також рахунок №55 від 21 травня 2020 року для здійснення оплати витрат на копіювання та друк 8 сторінок.

Проте, така вимога відповідача не узгоджується із положеннями статті 21 Закону №2939-VI, згідно із частинами 1 та 2 якої інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк.

Отже, оскільки для задоволення запиту передбачалося копіювання (друк) лише 8 сторінок, тому безпідставно вимагати у позивача здійснити оплату таких послуг, адже про оплату може йтися лише у разі, якщо копіювання або друк запитуваних документів перевищує обсяг 10 сторінок.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі статтею 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, аргументи представника позивача щодо протиправних дій відповідача в частині неналежного розгляду запиту на інформацію підтвердилися частково, а тому позов слід задовольнити шляхом визнання протиправними дій відділу освіти Літинської районної державної адміністрації щодо відмови у наданні інформації на запит ТОВ "Вінпродтрейд" №397 від 13 травня 2020 року в частині пунктів 4 та 5, а також щодо вимоги здійснити оплату послуг на копіювання та друк 8 сторінок документів, що запитувалися.

З метою захисту прав та інтересів ТОВ "Вінпродтрейд" відповідача слід зобов`язати повторно розглянути запит на інформацію №397 від 13 травня 2020 року в частині пунктів 4 та 5 та надати інформацію відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на те, що позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2102 гривні, що підтверджується платіжним дорученням від 23 листопада 2020 року №3759.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак, з огляду на те, що позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2102 гривні, а тому на його користь слід стягнути 1051 гривню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Визначаючись з приводу розміру судових витрат, які належить стягнути на користь позивача, суд зважає на те, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які співвідносяться між собою як основна та похідна, сплативши при цьому судовий збір в розмірі 2102 гривні як за звернення до суду з позовом з однією немайновою вимогою. А тому, задовольняючи позов частково, суд вважає, що половина від суми сплаченого судового збору і є пропорційною до розміру задоволених позовних вимог.

Окрім того, у позовній заяві представник позивача просив стягнути на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 гривень.

У підтвердження понесення позивачем таких витрат суду надано належним чином засвідчені копії договору про надання правової допомоги №397 від 01 вересня 2020 року, платіжного доручення від 23 листопада 2020 року №3747, акту приймання-передачі наданих послуг від 18 листопада 2020 року та детального опису робіт, виконаних адвокатом відповідно до договору про надання правової допомоги, що складений 23 листопада 2020 року.

При вирішенні питання щодо підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суд зважає на положення статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Приписами частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 5, 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зі змісту вказаних норм слідує, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Так, пунктом 2.1 договору про надання правової допомоги визначено, що у будь-якому випадку вартість правової допомоги у суді першої інстнації становить не більше 3000 гривень

Як свідчать належним чином засвідчені копії акту приймання-передачі наданих послуг та детального опису робіт, виконаних адвокатом відповідно до договору про надання правничої допомоги, адвокатським об`єднанням "Адвокатська компанія "Якименко та партнери" надавались послуги зі складання позовної заяви про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника публічної інформації у частині доступу до публічної інформації у зв`язку з ненаданням інформації на запит №397 від 13 травня 2020 року, що оцінено у 3000 гривень.

При цьому, слід звернути увагу на тому, що відповідно до інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень, адвокатом Кравчуком Михайлом Олександровичем до Вінницького окружного адміністративного суду в інтересах ТОВ "Вінпродтрейд" подано значну кількість позовних заяв, які стосуються ненадання відділом освіти Літинської районної державної адміністрації та іншими розпорядниками інформації відповіді на запити, у яких також йдеться про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які за своїм змістом є однотипними (зокрема, справи №№ 120/1946/20, 120/4947/20, 120/4955/20, 120/5130/20, 120/5316/20, 120/5325/20, 120/6503/20, 120/5329/20, 120/6180/20, 120/6183/20, 120/6208/20, 120/6210/20, 120/6262/20, 120/6321/20, 120/6343/20, 120/6374/20, 120/6505/20, 120/6507/20, 120/6506/20, 120/7049/20, 120/7050/20, 120/7051/20, 120/7099/20, 120/7100/20, 120/7101/20, 120/7102/20, 120/7103/20, 120/7104/20, 120/7105/20, 120/7106/20 тощо).

Відтак, на переконання суду, посилання у акті приймання-передачі наданих послуг та у детальному описі виконаних робіт на те, що адвокатом витрачено дві години часу на складання позовної заяви щодо оскарження дій відділу освіти Літинської районної державної адміністрації, що полягають у наданні неповної інформації на запит про отримання публічної інформації №397 від 13 травня 2020 року є необґрунтованими, адже як свідчить зміст поданих ТОВ "Вінпродтрейд" до Вінницького окружного адміністративного суду позовних заяв, то усі вони стосуються оскарження дій розпорядників інформації (в тому числі й відділу освіти Літинської райдержадміністрації) щодо надання неповної інформації на різні запити.

При цьому, суд враховує й правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі №826/841/17, згідно із якою суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Крім того, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) вказав, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відтак, слід дійти висновку, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі, що визначений представником позивача, є досить завищеними.

Також при визначенні співмірності наданих послуг позивачу із сумою, заявленою до відшкодування, то суд зауважує, що дана адміністративна справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що свідчить про те, що така справа належить до справ незначної складності.

Відтак, з огляду на встановлені обставини, на переконання суду, розмір витрат на професійну правничу допомогу необхідно зменшити до 1000 гривень, що відповідатиме вимогам співмірності, розумності та справедливості.

Разом із тим, при вирішенні питання про відшкодування позивачеві витрат на професійну правничу допомогу адвоката слід враховувати положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якою врегульовано правила розподілу судових витрат, до яких окрім інших віднесено й витрати на професійну правничу допомогу.

Так, відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, оскільки судом вирішено частково задовольнити позовну заяву, тому, на переконання суду, на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500 гривень, адже половина понесених витрат і є пропорційною до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 134, 139, 241, 245, 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" задовольнити частково.

Визнати протиправними дії відділу освіти Літинської районної державної адміністрації щодо відмови у наданні інформації на запит товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" №397 від 13 травня 2020 року в частині пунктів 4 та 5, а також щодо вимоги здійснити оплату послуг на копіювання та друк 8 сторінок документів, що запитувалися.

Зобов`язати відділ освіти Літинської районної державної адміністрації повторно розглянути запит на інформацію №397 від 13 травня 2020 року, що поданий товариством з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд", в частині пунктів 4 та 5 та надати інформацію відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року №2939-VI.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 1051 (однієї тисячі п`ятдесят однієї) гривні, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500 (п`ятсот) гривень за рахунок бюджетних асигнувань відділу освіти Літинської районної державної адміністрації.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" (місцезнаходження: 21034, м. Вінниця, вул. Волошкова, 51А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 34886897)

Відповідач: відділ освіти Літинської районної державної адміністрації (місцезнаходження: 22300, Вінницька обл., смт. Літин, вул. Героїв Чорнобиля, 15; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 02141383)

Повний текст рішення складено 30.12.2020

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович