Справа № 459/3589/20
Суддя: Грабовський В. В.
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/3589/20
Провадження № 2-а/459/5/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Грабовського В.В.,

з участю секретаря судових засідань Данилів О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді термінову адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області проскасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

11.12.2020 року позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3054807 від 29.08.2020 року; стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.На обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. У постанові зазначено, що він порушив вимогип.8.7.3.е ПДР порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, або миготливий, або два миготливих сигнали заборони руху. Вказує, що проїхав світлофор на зелений сигнал. Працівники поліції не надали доказів вчинення адміністративного правопорушення, не роз`яснено його прав, йому було відмовлено у відкладенні розгляду справи для можливості скористатися правовою допомогою. Поліцейський не вручив йому копію постановив та повідомив, що така буде надіслана за місцем проживання. Вважає, що розгляд справи не відбувся, а постанова була «роздрукована» без його присутності. Отже, порушено його право на захист, оскільки йому не надано можливості скористатися правовою допомогою та не дотримано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зазначає, що копія оскаржуваної постанови йому не надходила, 08.12.2020 року він отримав копію постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження. 10.12.2020 року у Червоноградському МВ ДВС ЗМУМЮ (м.Львів) отримав копію оскаржуваної постанови, отже позовна заява подана в межах строку, передбаченого ч.2 ст. 286 КАС України.

12.01.2021 року представник відповідача подав клопотання, у якому просить залишити позовну заяву без розгляду на підставі ч.3 ст.123 КАС України. Зазначає, що позивач пропустив строк на оскарження постанови. Надіслана 02.09.2020 року позивачу копія оскаржуваної постанови повернута за зворотньою адресою та 05.10.2020 року вручена відправнику. Вказує, що складання позовної заяви не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

14.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у терміновій адміністративній справі.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує.

Відповідно до ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом установлено, що 29.08.2020 року інспектором 1 бат. 1 роти лейтенантом поліції УПП у Львівській області Захарчук Мар`яною Вадимівноюстосовно позивача було винесено постанову серії ЕАМ №3054807 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою на позивача було накладено штраф у розмірі 425 грн.

Зі змісту цієї постанови видно, що позивачеві ставиться у провину те, що він 29.08.2020 року о 20.31 год., на а/д М09 Тернопіль-Львів-Рава-Руська, керуючи транспортним засобом Lexus NX н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги пункту 8.7.3.е Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

02.12.2020 року державним виконавцем Червоноградського МВ ДВС ЗМУМЮ (м.Львів) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови серії ЕАМ № 3054807 від 29.08.2020 року, яку позивач отримав 08.12.2020 року.

10.12.2020 року представник позивача звернувся до державного виконавця із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, згідно із відміткою на заяві, копію оскаржуваної постанови представник позивача отримав 10.12.2020 року.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративні правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки позивач заперечив порушення ним правил дорожнього руху, яке ставиться йому у провину оспорюваною постановою, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах, не подано суду доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, зокрема, доказів порушення ним п.п. 8.7.3.е ПДР України, чим не спростовано відповідних доказів позивача та не доведено правомірності свого рішення.

Крім того, відповідачем не подано суду жодного доказу на підтвердження дотримання порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення (ст. 279 КУпАП), зокрема, права на професійну правничу допомогу, гарантованого ст. 59 Конституції України, на що позивачем зроблено посилання у позовній заяві.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим оспорювану постанову необхідно скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Відповідно до ч.1, абз.1 ч.2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу (ст. 289 КУпАП).

Оскільки копію оскаржуваної постанови позивач отримав 10.12.2020 року, звернувшись до суду 11.12.2020 року останній не пропустив десятиденний строк для її оскарження, а тому доводи представника відповідача у цій частині є безпідставними.

Крім того, із наданого позивачем відеозапису встановлено, що на місці зупинки транспортного засобу поліцейський відмовився вручити позивачу копію оскаржуваної постанови.

Позивач стверджує, що поніс витрати на правову допомогу у сумі 1000 грн.

На підтвердження розміру таких витрат позивачем надано: договір-доручення про надання правової допомоги від 08.12.2020 року; додаток до договору про надання правової допомоги, відповідно до якого надання усної консультації щодо шляхів вирішення питання, що стосується звернення 0, 5 год., 205 грн., отримання копії постанови у Червоноградському ВМ ДВС та подання позовної заяви до суду 1, 5 год., 750 грн., вартість однієї затраченої години 500 грн., загальна вартість послуг 1000 грн.; дублікат квитанції №0.0..1 від 11.12.2020 року на суму 1000 грн.; акт прийняття-передачі наданих послуг від 12.01.2021 року.

Вирішуючи питання розподілу витрат на правничу допомогу, судом ураховано наступне.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати у тому числі розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час, витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Враховуючи задоволення позову, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони, беручи до уваги те, що отримання копії оскаржуваної постанови та подання позовної заяви до суду не є видом правничої допомоги, суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат позивача на правничу до 750,00 грн.

У відповідності до ст. 139 КАС України з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає стягненню у користь позивача судовий збір у сумі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 243-246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3054807 від 29.08.2020 року, винесену інспектором 1 бат. 1 роти лейтенантом поліції УПП у Львівській області Захарчук Мар`яною Вадимівною, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 420,40 грн. та 750,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Червоноградський міський суд Львівської області до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.02.2021 р.

Суддя: В. В. Грабовський