Справа № 340/73/21
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08 лютого 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/73/21

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Дегтярьова С.В., розглянувши матеріали у справі

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 )

до відповідача: Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 34, )

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса №66-ДВ від 01 жовтня 2020 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ».

Ухвалою судді від 16.01.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема, шляхом подання заяви з наведенням підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, оскільки ті причини, які наведені у заяві, визнані судом неповажними.

Позивачем подано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду.

Розглянувши матеріали позову з доданою в подальшому заявою, суд дійшов до таких висновків.

Згідно з частинами 1, 5 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За визначенням, наведеним у п.17 ч.1 ст.4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Предметом спору у даній справі є правомірність накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, тож даний спір пов`язаний з проходженням позивачкою публічної служби і на нього поширюються вимоги Кодексу адміністративного судочинства України щодо спеціального місячного строку звернення до суду.

Оцінюючи доводи, наведені у заявах про поновлення строку звернення до суду, суд виходить з того, що поважними причинами пропуску цього строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, і мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Наведені у заявах обставини не є об`єктивними, тобто такими, що не залежали від волі позивача, обставинами, які б доводили поважність причин пропуску встановленого процесуальним законом строку звернення до суду.

Обов`язком позивача у будь-якій справі є вказання достовірних відомостей про місце його проживання та/або перебування для вчасного отримання поштової кореспонденції направленої судом. Тотожним обов`язком є негайне повідомлення суду про зміну місця проживання та/або перебування.

Посилаючись на неможливість отримати кореспонденцію по справі №3404566/20 через те, що нерухоме майно, що знаходиться за адресою, вказаною ОСОБА_1 для листування з судом, передане нею в суборенду, не може бути обґрунтуванням причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, оскільки являється невиконанням свого процесуального обов`язку в провадженні №3404566/20 повідомити суд про зміну адреси проживання (перебування).

Обґрунтовуючи такими обставинами невчасне звернення до суду з даним позовом, ОСОБА_1 не пояснила, чому нею в позові про оскарження рішення по справі №3404566/20 вказано адресу для листування, за якою позивач не знаходиться, так як житло передано в суборенду ще 11.02.2020 року, а позов подано в жовтні 2020 року.

Більш того, знаючи, що нею свідомо не зазначено адреси для листування, ОСОБА_1 не застосовувала будь-яких заходів для отримання кореспонденції суду іншим шляхом: як то електронною поштою, через електронний кабінет, тощо.

Суд вважає, що така поведінка ОСОБА_1 не може виправдати зволікання з жовтня 2020 року по січень 2020 року з поданням даного позову, та, як наслідок, не може бути поважною причиною пропуску процесуального строку.

Більш того, позивач в заяві на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху вказала, що нею була досягнута домовленість з наймачами житла щодо повідомлення останніми про поштові надходження на її ім`я.

Суд встановив, що ухвала про повернення позовної заяви по справі №3404566/20 (тотожний даному позов) отримана 09.11.2020 року, про що свідчить підпис на зворотному повідомленні про отримання поштового відправлення.

Поряд з іншими аргументами, позивач зазначає про те, що вона цікавилась своєю справою в рамках матеріальних можливостей залучаючи для цього адвоката. З огляду на це просить оцінити її поведінку, яка, на її думку, свідчить про наміри реалізувати процесуальні права.

Суд критично оцінює такі посилання, оскільки безкоштовні, загальнодоступні та зручні джерела, як то, електронна пошта, канцелярія суду (телефонний дзвінок), Єдиний державний реєстр судових рішень, тощо позивачем в свій час не використовувався, що свідчить про протилежну поведінку позивача ніж та, про яку вона наголошує.

Інших доказів та доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до адміністративного суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачкою суду не наведено.

Відтак, суд визнає причини пропущення строку звернення до суду з позовом неповажними.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 45 рішення від 28.10.1998 року у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії"; пункт 51 рішення від 22.10.1996 року у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20.09.2011 року у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 КАС України.

Так, згідно з ч.ч.1, 2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду з цим позовом, а наведені у заявах про поновлення строку звернення до адміністративного суду підстави визнані судом неповажними, позовну заяву слід повернути на підставі ч.2 ст.123, п.9 ч.4 ст.169 КАС України.

При зверненні до суду з цією позовною заявою позивачка сплатила судовий збір у сумі 908,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду, зокрема, в разі повернення заяви або скарги.

Тож сплачений судовий збір може бути повернутий позивачці за її клопотанням.

Керуючись п.9 ч.4 ст.169, ст.ст. 122, 123, 243, 248, 256, 293-297 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву - повернути позивачеві разом з усіма доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, передбачений ст.295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. Дегтярьова