Справа № 240/5199/20
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року м. Житомир справа № 240/5199/20

категорія 112030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Попової О. Г.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсій за період з 11.01.2011 року по 30.06.2011 року.

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсій нарахованої на підставі постанови Народицького районного суду Житомирської області від 16.09.2011 у справі № 2-а-2029/11 за період з 11.01.2011 року по 30.06.2011 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсій (17.10.2017).

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Цього ж дня провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №510/1286/16-а.

У відзиві на позов відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що вимоги позивача щодо здійснення перерахунку пенсії (за минулий час) за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 є такими, що не відповідають вимогам ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України. Вважає, що підстав для перерахунку пенсії позивачу у період з 01.01.2014 по 02.08.2014 як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі 2-х мінімальних заробітних плат не передбачено. Виплата у даний період проводилась відповідно до постанови КМУ "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 №1210. Також вказує на те, що вимога позивача про зобов`язання проводити виплати додаткової пенсії за шкоду здоров`ю, передбачену ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України "Про Державний бюджет на 2014 рік" щомісячно з урахуванням раніше виплачених сум та зобов`язання провести донарахування та виплату за період з 01.01.2014 по 02.08.2019 є такою, що суперечить чинному законодавству України.

Ухвалою судді провадження у справі поновлено.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 24.12.2020 в справі №510/1286/16-а, у постанові від 24 квітня 2018 року в справі № 646/6250/17 (адміністративне провадження № К/9901/2128/18) та у постанові від 24 листопада 2020 року у справі №815/460/18. Так, у вказаних постановах, враховуючи позицію Конституційного Суду України, що міститься в рішеннях № 8-рп/2013 і № 9-рп/2013, а також на підставі аналізу положення частини першої статті 99 КАС України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року) в системному зв`язку з положенням частини другої статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" колегія суддів Верховного Суду дійшла до висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.

Конституційний Суд України у рішенні від 15.10.2013 №8-рп/2013 прямо зазначив про неможливість обмеження будь-яким строком звернення особи до суду з позовом про стягнення, окрім іншого, усіх виплат, на які особа має право відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк на звернення до суду з даним позовом.

У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч.5 ст.250 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено та не заперечувалось сторонами, що постановою Народицького районного суду Житомирської області від 16.09.2011 у справі №2-а-2029/11, що набрала законної сили, адміністративний позов задоволено, визнано дії управління Пенсійного фонду України в Народицькому районі щодо відмови ОСОБА_1 перерахувати доплати до пенсії у відповідності до вимог ст.ст.39, 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 11.01.2011 року по 30.06.2011 року - протиправними.

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Народицькому районі за період з 11.01.2011 року по 30.06.2011 року здійснити перерахунок та провести виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як непрацюючій пенсіонерці, що проживає на території радіоактивного забруднення, встановленого ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, з урахуванням виплачених коштів за вказаний період.

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Народицькому районі за період з 11.01.2011 року по 30.06.2011 року провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, передбаченої ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із розрахунку 75 процентів мінімальної пенсії за віком, що визначається на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", щомісячно.

На виконання вказаного судового рішення відповідачем здійснено відповідне зарахування коштів позивачеві 17.10.2017 у розмірі 13028,20 грн (а.с.5).

Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою щодо проведення розрахунку і виплати компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії відповідно до рішення Народицького районного суду Житомирської області від 16.09.2011 у справі №2-а-2029/11 за період з з 11.01.2011 по 30.06.2011.

Листом Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 06.02.2020 повідомило позивачу про відсутність підстав для виплати компенсації, оскільки виплати заборгованості за рішенням суду, які ухвалено до 01.01.2013, на органи Пенсійного фонду не покладено.

Позивач, не погоджуючись із такою бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, а тому звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок № 159).

Згідно з ст.1 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (ч.1 ст.2 Закону № 2050-ІІІ).

Частиною 2 ст.2 вказаного Закону визначено, що під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії та заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Таким чином, основною умовою для виплати громадянину компенсації, що передбачена ст.2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком №159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.02.2019 у справі №814/1428/18.

Так, абз.2 п.2 Порядку № 159 передбачено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Таким чином, доходи, які одержані особою з порушенням строків їх виплати не повинні мати разовий характер.

Аналіз викладених норм, дає підстави вважати, що дія зазначених положень вказаного Закону поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Така компенсація виплачується у разі наявності порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, у тому числі пенсії, які не мають разовий характер.

При цьому, несвоєчасне нарахування необхідних сум пенсії відбулось з вини Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, а тому позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмітити правову позицію викладену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.08.2019 у справі № 638/19990/16-а, з приводу компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати.

Так, наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням.

Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку № 159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

А тому, суд вважає, що несвоєчасне нарахування сум пенсії, що встановлено постановою Народицького районного суду Житомирської області від 16.09.2011 у справі №2-а-2029/11, відбулося з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, у зв`язку із чим, позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Відтак, зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача здійснити розрахунок, нарахування та виплату позивачу компенсації за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Народицького районного суду Житомирської області 16.09.2011 у справі №2-а-2029/11 за період з 11.01.2011 року по 30.06.2011.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин, оцінюючи надані сторонами у справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені доказами, відповідають чинному законодавству, а отже підлягають задоволенню у повному обсязі.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл, відповідно до ст.139 КАС України, судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області (вул. Гетьмана Виговського, 17, м. Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11106, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсій за період з 11.01.2011 року по 30.06.2011 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходіву зв`язку з порушенням строків виплати пенсій нарахованої на підставі постанови Народицького районного суду Житомирської області від 16.09.2011 у справі № 2-а-2029/11 за період з 11.01.2011 року по 30.06.2011 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсій - 17.10.2017.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 05 лютого 2021 року.

Суддя О.Г. Попова