Справа № 200/9054/20-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року справа № 200/9054/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Компанієць І.Д., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Гостренко Серафими Данилівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року (повний текст складено 03 листопада 2020 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/9054/20-а (суддя в 1 інстанції - Олішевська В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі - відповідач) про: визнання протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо припинення виплати позивачу страхових виплат у виді страхових витрат на медичну та соціальну допомогу, а саме на спеціальний медичний догляд, на постійний сторонній догляд, на побутове обслуговування з квітня 2020 року; зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області поновити виплату позивачу страхових виплат у виді страхових витрат на медичну та соціальну допомогу, а саме на спеціальний медичних догляд, на постійний сторонній догляд, на побутове обслуговування та сплатити заборгованість по ним з дати припинення їх надання, тобто з квітня 2020 року; стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він є особою з інвалідністю 1 групи, у зв`язку з чим відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» йому відповідачем перераховувалися страхові виплати - страхові виплати на медичну та соціальну допомогу, а саме: на спеціальний медичний догляд, на постійний сторонній догляд, на побутове обслуговування. Позивач вказував на те, що такі види виплат за квітень 2020 року та наступні поточні місяці на його поточний рахунок, відкритий у банківській установі, перераховані не були, у зв`язку з тим, що з 18 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 13 квітня 2020 року № 553-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», однак рішення про припинення таких виплат відповідачем йому надано не було.

Позивач вважає, що відповідачем порушені його соціальні та конституційні права, помилково застосовано закон, який не має застосовуватися до спірних правовідносин, чим йому завдано маральні страждання та спричинено моральну шкоду, яка полягає у неможливості здійснення та наданні необхідного догляду, що призвело до погіршення стану здоров`я, фізичного болю, душевних страждань, моральних переживань, безсоння, порушення нормальних життєвих зв`язків та інших негативних явищ.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року у справі № 200/9054/20-а позовні вимоги було задоволено частково, внаслідок чого: визнано протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо припинення виплати з квітня 2020 року ОСОБА_1 страхових виплат у виді страхових витрат на медичну та соціальну допомогу, а саме: на постійний сторонній догляд та на побутове обслуговування з квітня 2020 року; зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області поновити виплату ОСОБА_1 страхових витрат на медичну та соціальну допомогу, а саме: на постійний сторонній догляд та на побутове обслуговування, та сплатити заборгованість по ним з дня припинення виплат, тобто з квітня 2020 року; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає частковому скасуванню, та просила скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 30000,00 грн. і ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.

Сторони у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання, тому, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (арк.справи 12-13).

Відповідно до довідки Міністерства охорони здоров`я України про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії 2-18 АВ № 079101 ОСОБА_1 встановлено 100% ступеню втрати працездатності з 29.03.2000 року. Дата перегляду 29.03.2002 року (арк.справи 28).

Згідно довідки Міністерства охорони здоров`я України про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії 2-18 АВ № 079423 ОСОБА_1 встановлено 100% ступеню втрати працездатності з 20.02.2002 року. Дата перегляду 20.02.2004 року (арк.справи 29).

З довідки Міністерства охорони здоров`я України про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії ДОН-04 № 075648 ОСОБА_1 встановлено 90% ступеню втрати працездатності з 27.03.2006 року безстроково (арк.справи 30).

Постановою Бахмутського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 10.01.2020 року № 0502/281/281/188 «Про призначення фінансування на медичну та соціальну допомогу потерпілому (щомісячно)» ОСОБА_1 призначено фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, а саме: витрати на постійний сторонній догляд в розмірі 2361,50 грн. щомісячно; витрати на побутове обслуговування в розмірі 1180,75 грн. щомісячно. Виплати проводити з 01.01.2020 року (арк.справи 33 - зворотній бік).

Не погодившись з діями відповідача щодо припинення виплати витрат на медичну та соціальну допомогу з квітня 2020 року, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Щодо доводів апеляційної скарги про стягнення моральної шкоди колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 56 Конституції України визначає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.ч. 2-5 ст. 25 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди колегією суддів з`ясовано, що позивач оцінює заподіяну шкоду в розмірі 30000,00 грн. і при цьому виходить з його статусу як інваліда 1 групи та характеру діяння.

Однак на думку колегії суддів такі доводи позивача є неприйнятними та недостатніми для задоволення вимоги про стягнення 30000,00 грн. моральної шкоди, оскільки факт заподіяння душевних страждань також підлягає доведенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не надано суду належних, достатніх, достовірних доказів на підтвердження розрахунку суми моральної шкоди, завданої бездіяльністю Фонду соціального страхування.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 30000,00 грн., завданої протиправною бездіяльністю відповідача щодо припинення виплати витрат на медичну та соціальну допомогу.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Гостренко Серафими Данилівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року у справі № 200/9054/20-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року у справі № 200/9054/20-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 08 лютого 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді І.Д. Компанієць

Е.Г. Казначеєв