Справа № 540/3526/20
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3526/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фьюжинс" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки в Херсонській області, Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 03.11.2020 року №171771,

встановив:

ТОВ "Фьюжинс" (далі - позивач) звернулося до суду із цим позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки в Херсонській області (далі - відповідач 1), Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі - відповідач 2), в якому просить скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу від 03.11.2020 року №171771.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.09.2020 року співробітниками Укртрансбезпеки було здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача за допомогою ваг автомобільних тензоментричних повісного зважування САВП-20 заводський номер 0001 виробництва ПП ОСОБА_1 . За результатами габаритно-вагового контролю автомобіля та причепа встановлено, що повна маса транспортного засобу склала 38.20 т., при нормативно допустимих 40 т., осьові навантаження: 7.00 т., 13.40 т., 17.8 т., при нормативно допустимих 11 т., 11 т. і 22 тонни на вісь. За наслідками складено довідку № 031789 від 09.09.2020 р. про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт про перевищення транспортним засобом нормативних, вагових параметрів № 040088 від 09.09.2020 р., та розрахунок № 516 від 09.09.2020 р., яким визначена плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в розмірі 89,46 євро, як плата за перевищення нормативів. В подальшому, відповідачем 2 винесено постанови про застосування адміністративно- господарського штрафу № 171771 від 03 листопада 2020 року до ТОВ "ТОВ "Фьюжинс" за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10 до 20 відсотків, відповідальність за яке передбачено абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" у розмірі 34000 грн. Позивач вважає, що габаритно-ваговий контроль був здійснений із порушеннями законодавства. Зазначає, що вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі транспортного засобу, а не у спосіб, який здійснювався на транспортному засобі позивача. В жодному із документів, які були надані позивачу, не зазначено марку вагового обладнання та його характеристик. На думку позивача, вказаний факт унеможливлює встановити достовірність даних щодо зважування. Зазначає, що місце зважування не відповідало вимогам до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від № 255 від 28.07.2016 року. Згідно із вказаними вимогами, вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником. Місце встановлення вагового комплексу належним чином не обладнано, має суттєві вибоїни і ями перед самим комплексом, що не може не вплинути на результати зважування транспортного засобу який перевозить сипучі вантажі. Вантаж, який перевозив належний позивачу автомобіль, є подільним вантажем, що може переміщуватися по всім осям транспортного засобу під час руху. А тому проведення зважування у русі, шляхом поосьового заїзду тягача на платформу ваг, без дотримання часу, необхідного для врівноваження сипучого (подільного) вантажу, не може дати достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу. Єдина методика яка існує для виконання вимірювань вантажу не розповсюджується на транспортні засоби із рідким/подільним вантажем, оскільки в русі змінюється розподіл навантажень на вісі. Ваги, якими здійснювався габаритно-ваговий контроль, не входять в число 29 комплексів габаритно-вагового контролю, які обліковуються на балансі ПАТ «ДАК» Автомобільні дороги України» та не є сертифікованими, тому їх використання заборонено у відповідності до Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність". Позовні вимоги просить задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.

Відповідач 2 позовні вимоги не визнає та у задоволення позову просить відмовити. Зазначає, що оскаржувана постанова прийнята на підставі та у спосіб передбачений законодавством.

Відповідач 1 відзиву не подав.

11.11.2020 р. ухвалою суду заяву позивача про забезпечення позову задоволено та зупинено дію оскаржуваної постанови.

13.11.2020 р. ухвалою суду у справі відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судом встановлені такі обставини по справі.

09 вересня 2020 року уповноваженою особою Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на автомобільній дорозі М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 203 км + 500 м.» проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів транспортним засобом марки IVECO STRALIS державний номер НОМЕР_1 з причепом GENERAL TRAILERS державний номер НОМЕР_2 , який перебував під керуванням водія ОСОБА_2 . Власником даного транспортного засобу є ТОВ "Фьюжинс". Вказані обставини сторонами не оспорюються.

За результатами габаритно-вагового контролю автомобіля та причепа уповноваженою особою Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки встановлено, що під час зважування повна маса транспортного засобу склала 38,20 т., при нормативно допустимих 40 т., осьові навантаження: 7.00 т., 13.40 т., 17.800 т, при нормативно допустимих 11 т., 11 т. і 22 тонни на вісь.

Відповідно до квитанції вагового комплексу № 102215 навантаження склало: вісь 1 - 7000, вісь 2 - 13400, вісь 3 - 6150, вісь 4 - 5850, вісь 5 - 5800. Всього 38200.

За наслідками здійснення габаритно-вагового контролю складено довідку № 031789 від 09.09.2020 р. про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 040088 від 09.09.2020 р., та розрахунок № 516 від 09.09.2020 р., яким визначена плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в розмірі 89.46 євро, як плата за перевищення нормативів.

03.11.2020 року відповідачем 2 винесено постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу № 171771, якою накладено на позивача адміністративно-господарський штраф у сумі 34000,00 грн за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10 до 20 відсотків, відповідальність за яке передбачена абз. 16 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Позивач вважає, що габаритно-ваговий контроль був здійснений із порушеннями, тому і постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 171771 є протиправною та підлягає скасуванню.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 року № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII), Законом України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 року № 2862-IV (далі - Закон № 2862-IV), Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III), постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879), Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30 (далі - Правила № 30), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - Правила № 1306), Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі - Порядок №1567).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави вважати, що Укртрансбезпека та її територіальні органи наділені повноваженнями здійснювати державний контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до вимог статті 33 Закону № 2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами пункту 2, 3 Правил № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Як встановлено пунктом 22.5 Правил № 1306, За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Водночас механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком № 879.

Згідно з вимогами підпункту 4 пункту 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Статтею 60 Закону № 2344-III передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що законодавець у правовідносинах, які стосуються перевезення вантажів визначив чіткі обмеження, які є обов`язковими для усіх учасників дорожнього руху. У разі здійснення перевезень вантажів з перевищенням вагових обмежень, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, має право, зокрема, застосувати адміністративно-господарський штраф.

Судом встановлено, що на позивача накладено штраф у зв`язку із тим, що в ході габаритно-вагового контролю транспортного засобу виявлено перевищення навантаження на одиночну вісь 13,40 т. при допустимих 11,00 т. При цьому, загальна маса транспортного засобу не перевищувала 40 т.

Відповідно до акта № 040088 від 09.09.2020 року та товарно-транспортної накладної № 29 від 09.09.2020 р. позивач здійснював перевезення фосфату гіпсу насипом.

Зі змісту акта від 09.09.2020 року №040088 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 09.09.2020 року вбачається, що дані документи не містять характеристик в частині вимірювального та зважувального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу позивача, який відсоток похибки таких ваг і чи враховувався під час зважування фізичні характеристики вантажу щодо можливості його переміщення під час руху.

Відповідно до підпунктів 2, 3 пункту 2 Порядку №879, вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром "Інститут Метрології", свідоцтво про атестацію № 02-84-08.

Разом із тим, вказана методика не розповсюджується на транспорті засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі.

Вказані обставини відповідачами не спростовані, що дозволяє дійти висновку, що при здійсненні зважування транспортного засобу з рідким вантажем, який змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі, результати вимірювання, здійсненні посадовими особами Укртрансбезпеки, не можна вважати достовірними, оскільки такі вимірювання, здійсненні без застосування відповідної Методики, яка б враховувала особливості вантажу, що свідчить про неможливість встановлення достовірного та точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним сипучим вантажем.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю, пересувний пункт повинен бути укомплектований, поміж іншого, таким технічним обладнанням: комплект пересувних автомобільних ваг для осьового зважування транспортних засобів у русі, до складу якого входять дві вагові платформи, ваговий індикатор у футлярі та чотири вирівнювальні доріжки; комп`ютерна техніка; свідоцтво про повірку ваг та свідоцтво про державну метрологічну атестацію (пункт 3 Розділу ІІ).

Вимірювальне і вагове обладнання пересувного пункту повинно бути атестовано на проведення вимірювань та мати відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології (пункт 8 Розділу ІІ).

До матеріалів справи не надано доказів того, що габаритно-ваговий контроль позивача було здійснено у спеціально відведених та належно облаштованих для цього місцях, та здійснено на обладнанні, яке відповідає вимогам законодавства.

Відповідач надав до суду свідоцтво про повірку вимірювального засобу, однак доказів на підтвердження того, що пункт габаритно-вагового контролю має відповідне атестоване вимірювальне та вагове обладнання, свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології відсутнє.

Із урахуванням того, що відповідачем не надано доказів, що прилад, яким здійснювалось зважування транспортного засобу позивача, має відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології, суд позбавлений можливості встановити та перевірити відповідність цього приладу параметрам, що пред`являються до таких пересувних контрольних пунктів.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.12.2019 року у справі №557/322/17.

Вищенаведені обставини свідчать про недоведення відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятого спірного рішення.

Таким чином, належних та допустимих доказів того, що позивача правомірно притягнуто до відповідальності передбаченої абз. 16 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", суду не надано.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок доказування у таких спорах покладається на відповідача, а у даному випадку стороною відповідача не доведено обставин правомірності та обґрунтованості прийняття оскаржуваного рішення, позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова - скасуванню.

Сума сплаченого позивачем судового збору підлягає стягненню з Державної служби України з безпеки на транспорті, оскільки Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки є його структурним підрозділом.

Керуючись статтями 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №171771 від 03.11.2020 року, якою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фьюжинс" застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 34000,00 грн.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (, місцезнаходження: 03135, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 14) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фьюжинс" (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, Печерський узвіз, буд. 3) судовий збір у сумі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов

кат. 113070200