Справа № 336/3426/20
Суддя: Жупанова І. Б.
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 336/3426/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Жупанової І.Б., за участю секретаря судового засідання Палубінської К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції першого батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Горбачова Артема Анатолійовича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, який 23.07.2020 був уточнений, до лейтенанта поліції першого батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Горбачова Артема Анатолійовича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП Національної поліції України про скасування постанови серії ЕАМ №2759520 від 29.06.2020 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., просить закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що 29.06.2020 відносно нього, рядовим поліції роти № 2 батальйону першого Управління патрульної поліції в Запорізькій області інспектор лейтенант поліції Горбачов А.А. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, серія ЕАМ № 2759520, про визнання позивача винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 425,00 грн., відповідно до якої, позивач, 29.06.2020 о 21 годині 16 хвилин у м.Запоріжжя по вул.Кузнецова, 40 перехрестя траси м 8 та вул. О.Поради, керуючи транспортним засобом ЗАЗ SENS НОМЕР_1 , проїхав на червоний сигнал, чим порушив п. 8.7.3 «е» ПДР України.

З зазначеною постановою позивач не згоден та вважає її незаконною з наступних підстав.

Так, 29.06.2020 приблизно о 21 годині 16 хвилин, в м.Запоріжжя по вул. Кузнецова,40 перехрестя траси м 8 та вул.О.Поради, позивач керував транспортним засобом ЗАЗ SENS НОМЕР_1 , помітив патрульний автомобіль, який дуже повільно рухався, десь 40 км/год, по трасі, чим фактично обмежував рух іншим транспортним засобам. Позивач, дотримуючись правил дорожнього руху здійснив його обгін, через 10-15 кілометрів після здійснення цього маневру, позивача наздогнала патрульна машина за допомогою подання звукових сигналів т зупинили його, останньому повідомили, що він нібито порушив правила проїзду на червоний сигнал, чим порушив п. 8.7.3 «е» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

На прохання надати докази цього, позивачу повідомили що все є на відео, але з відеозаписом його ознайомитися не дали, крім цього, почали погрожувати у присутності пасажирів, які були з двома неповнолітніми дітьми, на прохання представитися, інспектор повідомив, що він є ОСОБА_2 і не повинен представлятися, що це нібито достатньо, а у разі надалі будемо наполягати на показання відео, будуть разом з пасажирами та неповнолітніми дітьми доставлені в поліцію не зрозумілих підстав, така зухвала поведінка з боку інспекторів УПП у Запорізькій області, особисто лейтенанта ОСОБА_3 є неадекватною та незаконною, що не припустимо, що є порушення інтересів наданих позивачу Конституцією України, такі працівники гноблять роботу інспекторів поліції. На теперішній час, діти які знаходилися в ТЗ налякані психологічно.

При цьому, постанова серії ЕАМ № 2759520, від 29.06.2020 не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позваич у адміністративному позові зазначає, що не проїзжав на червоний сигнал, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім того, позивач вважає, що порушені вимоги ст.ст.278, 279 КУпАП, тобто відповідач виніс оскаржувану постанову, але будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.

Позивач просить суд постанову про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати, справу закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та стягнути з відповідача лейтенанта поліції першого батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Горбачова А.А. судові витрати у розмірі 420,40 грн.

Ухвалою суду від 27.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач лейтенант поліції першого батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Горбачова А.А., який 04.09.2020 отримав ухвалу про відкриття провадження від 27.07.2020, в межах наданого судом строку не надав відзив на позов.

Відповідач - Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП Національної поліції України, який 16.12.2020 отримав ухвалу суду від 04.12.2020, в межах наданого судом строку не надав відзив на позов.

Тобто, відповідачі скористались своїм правом, врегульованим ч.4 ст. 159, ч.1 ст. 261 КАС України, відзив на позов до суду не подали, відеозапис правопорушення не направляли. Заяв по суті справи до матеріалів справи не надходило.

Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було за відсутності відповідних заяв та клопотань.

Вивчивши обставини справи, враховуючи доводи сторін, дослідивши наявні у справі докази в сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Як випливає із змісту ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а в силу ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29.06.2020 посадовою особою поліцейським 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Горбачовим А.А., відносно ОСОБА_1 була винесена постанова серії ЕАМ № 275920 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КпАП України за порушення вимог п.8.7.3.е Правил дорожнього руху та накладено штраф в розмірі 425,00 грн.

За змістом оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що «…водій, керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя траси м18 та вул.О.Поради на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. п.8.7.3.е ПДР України…».

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі "Лутц проти Німеччини", "Отцюрк проти Німеччини", "Девеєр проти Бельгії", "Адольф проти Австрії" та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 72 ч.2 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення,але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно пункту 8.7.3. е ПДР України сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

За змістом позову ОСОБА_1 зазначає, що відповідач не долучив до матеріалів справи належні достатні та допустимі докази, які б підтвердили факт проїзду перехрестя на червоний сигнал світлофору. Вказав, що він дійсно 29.06.2020 приблизно о 21 годині 16 хвилин, в м.Запоріжжя по вул. Кузнецова,40 перехрестя траси м 8 та вул.О.Поради, керував транспортним засобом ЗАЗ SENS НОМЕР_1 , помітив патрульний автомобіль, який дуже повільно рухався, десь 40 км/год, по трасі, чим фактично обмежував рух іншим транспортним засобам. Останній, дотримуючись правил дорожнього руху здійснив його обгін, через 10-15 кілометрів після здійснення цього маневру, позивача наздогнала патрульна машина за допомогою подання звукових сигналів та зупинили його, останньому повідомили, що він нібито порушив правила проїзду на червоний сигнал. Висновки інспектора вочевидь не відповідають фактичним обставинам справи.

На підставі зазначеного, суд вважає, що за результатами розгляду справи об`єктивно, повно та всебічно досліджені обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, порушення ПДР, яке інкримінується ОСОБА_1 об`єктивно доказами не підтверджено, тому оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідачі свої обов`язки визначені ст. 72 ч.2 КАС України не виконали, жодними доказами факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не довели.

Згідно ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський має право зупинити транспортний засіб, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Таке положення ПДР забезпечує можливість виконання працівниками поліції покладених на них обов`язків регулювання дорожнього руху, здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ Про Національну поліцію).

Відповідно до ст.249, 276 КУпАП інспектор патрульної поліції має право здійснювати розгляд адміністративної справи на місці вчинення адміністративного правопорушення, де він несе службу в той час.

Водночас, фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, викладені у постанові відносно ОСОБА_1 при розгляді справи в суді не знайшли свого підтвердження достатніми допустимими та належними доказами, що відповідало б стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення у практиці Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Коробов проти України».

Суд, на підставі ст.2 КАС України перевірив чи діяв відповідач на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, на підставі та у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з використанням цих повноважень з метою, з якою вони надані, обґрунтовано, неупереджено, добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед законом, протягом розумного строку.

Судом встановлено, що вищенаведені вимоги закону відповідачем, який безпосередньо складав оскаржувану постанову, не були дотримані, відповідач - лейтенант поліції першого батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Горбачов А.А. діяв хоча і у межах наданих йому повноважень, з прийняттям рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення передбаченого законом виду та розміру, проте не встановив всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не підтвердив доказами порушення позивачем п. 8.7.3.е ПДР України, що підтверджується змістом оскаржуваної постанови, що не містить посилання на жодний доказ, що підтверджує факт вчинення правопорушення.

Відтак, судом встановлено, що будь яких доказів, свідчень або відомостей, необхідних для вирішення справи та підтвердження наявності обставин адміністративного порушення, відповідачами зібрано не було, постанова про накладення адміністративного стягнення таких доказів не містить.

Крім того, викладена в постанові фабула обвинувачення є неконкретною, містить альтернативні обвинувачення в частині того, на який саме заборонений сигнал світлофору здійснив проїзд ОСОБА_1 ("червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали").

Ч.1-3 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи.

Оскаржувана постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ - за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в ній.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачем в порушення вимог ст.77 КАС України не доведено правомірності оскаржуваної постанови, адже не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, як і не зазначено таких в самій постанові.

Тобто фактичні обставини справи, викладені у оскаржуваній постанові, не знайшли свого підтвердження.

Тому суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену Конституцією України та КУпАП, виходить з того, що показання позивача з приводу конкретних обставин його дій на дорозі не спростовані і відповідають дійсності, і у такому випадку не доведено наявність події і складу адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнутий до відповідальності.

Відповідно, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, - закриттю з підстав, встановлених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, - за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд, виходить з наступного.

Позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви на суму 420 грн. 40 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України від 06.11.2015 № 73, на Департамент патрульної поліції, який є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, покладено обов?язок здійснювати контроль за раціональним використанням бюджетних коштів у межах доведених асигнувань.

Таким чином, з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань підлягає відшкодуванню на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Керуючись ст. 2, 6, 8, 9, 12, 72-79, 132, 139, 143, 159, 205, 229, 241-246, 257, 262, 269-272, 286 КАС України, суд, -

ХВАЛИВ

Адміністративний позов ОСОБА_1 до лейтенанта поліції першого батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Горбачова Артема Анатолійовича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову лейтенанта поліції Горбачова Артема Анатолійовича першого батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області, серії ЕАМ №2759520 від 29.06.2020 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - з Департаменту патрульної поліції (03048, м.Київ, вул.Федора Ернста, буд.3, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі ч.2 ст. 271 КАС України копію судового рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Суддя Жупанова І.Б.