Справа № 460/7505/20
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2021 року м. Рівне №460/7505/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Бурма Олексій Віталійович,

відповідача: представник Охман Наталія Петрівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройдоркомплект"
доПоліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки
про скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стройдоркомплект» (далі позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області, в якому просить суд скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 215769, прийняту 15.09.2020 начальником Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області.

За змістом позовної заяви позовні вимоги обґрунтовані тим, що розгляд справи про порушення можливий у відсутність уповноваженої особи суб`єкта господарювання лише у разі належного сповіщення суб`єкта господарювання про розгляд справи. На момент розгляду зазначеної справи ТзОВ «Стройдоркомплект» належним чином сповіщений про це не був, про що свідчить повідомлення про вручення поштових відправлень. Крім того, згідно акту проведення перевірки транспортний засіб належить ОСОБА_1 , а тому ТзОВ «Стройдоркомплект» не може бути суб`єктом даного правопорушення. Також, транспортним засобом в момент проведення перевірки здійснювалося перевезення щебеню, що відноситься до сипучих вантажів, який є рухомим під час руху автомобіля, що в свою чергу, не дає можливості за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалося з перевищенням вагових обмежень. З огляду на це, просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 13.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу строк подання до суду відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 09.12.2020 продовжено, з ініціативи суду, для Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області пропущений з поважних причин процесуальний строк встановлений судом для подання відзиву на позовну заяву на 15 календарних днів.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень звернув увагу, що повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт було надіслано на адресу позивача 07.09.2020. Згідно з інформацією про відстеження пересилання поштових відправлень на офіційному сайті «Укрпошта» повідомлення надійшло до відділення зв`язку 08.09.2020, однак 14.09.2020 не було вручене під час доставки.

Вказане свідчить, що позивач мав можливість отримати дане повідомлення 14.09.2020, проте вказаним правом не скористався.

Щодо визначення суб`єкта відповідальності відповідач зазначив, що наявність товарно-транспортної накладної є належним доказом, який підтверджує укладення договору перевезення та склад учасників відповідної господарської операції.

В матеріалах справи наявна товарно-транспортна накладна від 28.07.2020, яка була надана водієм інспекторам для перевірки, і в графі якої «Автомобільний перевізник» зазначено ТзОВ «Стройдоркомплект».

Ухвалою суду від 11.11.2020 розгляд справи відкладено до 09.12.2020.

Протокольною ухвалою суду від 09.12.2020 замінено первісного відповідача Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області, його правонаступником Поліським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки (далі - відповідач).

Протокольною ухвалою суду від 09.12.2020 у судовому засіданні оголошено перерву до 17.12.2020.

Протокольною ухвалою суду від 17.12.2020 у судовому засіданні оголошено перерву до 27.01.2021.

У судовому засіданні представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача заперечила проти позовних вимог, та просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

На підставі статей 243, 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 27.01.2021.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суду слід зазначити наступне.

Так, судом встановлено, що 28.07.2020 контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області, відповідно до направлення на перевірку № 009093 від 24.07.2020, на а/д Н-25 137 км Городище-Рівне-Старокостянтинів проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

В межах проведення рейдової перевірки був зупинений транспортний засіб марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 .

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки (з причепом) VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 було встановлено, що навантаження на строєну вісь з одиночними шинами складає 23,800 т при допустимих 22 т.

Після габаритно-вагового контролю інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області складені довідка про результаати здійснення габаритно-вагового контролю від 28.07.2020 № 034822, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових парааметрів № 034681 від 28.07.2020, розрахунок плати за проїзд від 28.07.2020 № 34681 та акт проведення перевірки № 227374 від 28.07.2020.

07.09.2020 позивачу направлене повідомлення № 67471/34/24-20 від 07.09.2020 про розгляд спраави про порушення законодавства про автомобільний транспорт 15.09.2020 о 10 год.00 хв.

Представник позивача не був присутній на розгляді справи, справа розглянута без його участі.

За результатами розгляду спарави начальником Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 215769 від 15.09.2020.

Вирішуючи даний спір по суті, та надаючи правову оцінку встановленим обставина, суд виходить з такого.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ).

Вказаний Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (ст. 3 Закону № 2344-ІІІ).

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону № 2344-ІІІ, реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

На виконання вимог абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10 вересня 2014 року «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Постанова № 103).

Відповідно до п. 1 Постанови № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з п.п.1 п. 4 Постанови № 103, основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Відповідно до п. 8 Постанови № 103, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26 червня 2015 року «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області.

В силу вимог пп. 15, 27 п. 5 Постанови № 103, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Водночас, процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

За приписами п. 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, в тому числі державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з п. 14 Порядку № 1567, рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до абз. 2 п. 15 Порядку № 1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Статтею 48 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

За змістом статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 8 вересня 2005 року № 2862-ІV, рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 затверджені Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до пункту 16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Згідно з пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила № 30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 22.5 ПДР, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Пунктом 4 Правил № 30 передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).

Підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Також положеннями пункту 3 Порядку № 879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з пунктами 16-18 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. У разі коли за допомогою автоматичних зважувальних пунктів виявлено факт перевищення встановлених габаритно-вагових параметрів, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснюється на найближчому стаціонарному та/або пересувному пункті габаритно-вагового контролю. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Відповідно п. 28 Порядку № 879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Матеріалами справи підтверджується, що 28.07.2020 посадовими особами відповідача був проведений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, що використовується позивачем, що передбачало визначення його фактичної маси та навантааження на осі із застосуванням зважувального обладнання.

Після проведення зважування була сформована квитанція транзакція № 29161 від 28.07.2020 (час зважування 08:15год.), згідно з якою навантаження на строєну вісь з одиночними шинами склало 23 т 800 кг.

Відповідно до п. 23 Порядку № 879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Згідно з п. 24 Порядку № 879 після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Матеріалами справи підтверджується, що 28.07.2020 був проведений повторний габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, що використовується позивачем, квитанція транзакція № 29188 (час зважування 10:03 год.), згідно якої навантаження на строєну вісь з одиночними шинами склало 22 т 350 кг.

Будь-яких письмових застережень з приводу неправильного (недостовірного) визначення маси на строєну вісь зважувальним обладнанням, порушення процедури проведення габаритно-вагового контролю (як при першому зважування, таак і при повторному) чи виконання неналежним обладнанням водієм ОСОБА_2 ні у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 28.07.2020 року, ні в акті перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 28.07.2020 року вчинено не було.

Відповідно до п. 20 Порядку № 1567, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Пунктом 21 Порядку № 1567 визначено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт, посадовими особами, які провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Як видно з матеріалів справи, за результатами проведеної перевірки щодо транспортного засобу позивача посадовими особами Управлінням Укртрансбезпеки у Рівненській області було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 227374 від 28.07.2020.

В акті зафіксовано порушення вимог пункту 22.5 ПДР, а саме: перевезення ваантажу з перевищенням вагових параметрів на строєну вісь 23,8 т при допустимій 22 т. Водночас документи, передбачені частиною четвертою статті 48 Закону № 2344-ІІІ - дозвіл на рух автомобільними дорогами загального користування з перевищенням вагових обмежень, у водія автомобіля під час проведення рейдової перевірки відсутні.

В силу приписів абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344, відсутність в автомобільного перевізника вищевказаних документів, за умови перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% є достатньою правовою підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, суд доходить висновку, що розмір штрафу в сумі 8500 грн. відповідає вимогам абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344.

Надаючи оцінку доводам позивача щодо протиправності оскаржуваного рішення, суд зазначає таке.

Як на підставу для задоволення позовних вимог, позивач посилається на те, що транспортний засіб марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 , а тому ТзОВ «Стройдоркомплект» не може бути суб`єктом даного правопорушення.

Втім суд відхиляє наведені доводи позивача з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону № 2344, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

При цьому, автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (стаття 33 Закону № 2344).

Відповідальності за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів підлягають саме перевізники, а не власники транспортних засобів, за умови, що вони не використовують транспортний засіб, а лише володіють майновими правами на нього у відповідності до ст.1 Правил дорожнього руху України.

Статтею 50 Закону № 2344 передбачено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).

У зв`язку з цим слід зазначити, що відповідно до ст.ст.908, 909 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Отже, наявність товарно-транспортної накладної є належним доказом, який підтверджує укладення договору перевезення та склад учасників відповідної господарської операції.

В матеріалах справи наявна товарно-транспортна накладна від 28.07.2020, яка була надана водієм інспекторам для перевірки, і в графі якої «Автомобільний перевізник» зазначено ТзОВ «Стройдоркомплект», а в графі «Замовник» - ТзОВ «Енкібуд».

Вказана товарно-транспортна накладна є документом, який у розумінні ст. ст. 908, 909 Цивільного кодексу України, ст.50 Закону України «Про автомобільний транспорт» підтверджує факт укладення договору перевезення вантажу між перевізником та відправником (вантажовідправником).

Крім того, представником позивача долучено до матеріалів справи: Договір оренди транспортних засобів з екіпажем від 12.05.2020, згідно якого орендар ТзОВ «Стройдоркомплект» приймає в тимчасове користування спеціалізований сідловия тягач марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом номерний знак НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , п/водія КВЕ433615; Договір про надання транспортних послуг від 12.06.2019, згідно якого ТзОВ «Стройдоркомплект» виступає перевізником, а ТзОВ «Енкібуд» замовником транспортних послуг.

З приводу властивостей вантажу суд зазначає.

Відповідно до п.п.12.5 п.12 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту від 14.10.1997 № 363 (далі Правила № 363), для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Згідно з п.п. 8.20 п.8 Правил № 363 водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення та складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілісності рухомого складу, а також сповістити замовника (вантажовідправника) про виявленні недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню.

Згідно з п.22.2 Правил дорожнього руху водій перед початком руху зобов`язаний перевірити надійність розташування і кріплення вантажу.

Таким чином, водій і перевізник також несуть відповідальність за те, щоб вантаж не зміщувався під час руху. В іншому випадку, водій не повинен був приймати вантаж до перевезення.

Щодо зважувального обладнання, яке було задіяне у габаритно-ваговому контролю транспортних засобів позивача, слід зазначити, що зважування проводилося вагами пересувними автомобільними типу CHEKLOD FREEWEIGH.

На засіб вимірювальної техніки видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 26.05.2020 № 34-00/1108 з терміном дії до 26.05.2021.

За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ГОСТ 29329-92 «Весы для статического взвешивания. Общие технические требования».

Також, на даний ваговий комплекс видано сертифікат про відповідність від 23.08.2017 № РТ-025/2017.

Щодо посилання позивача на відсутність методики, якою повинні керуватися інспектори Укртрансбезпеки під час здійснення габаритно-вагового контролю, суд зазначає наступне.

30 серпня 2017 року постановою Кабінету Міністрів України № 671 внесено зміни до Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, які передбачають виключення пункту 19 з даного Порядку. Тобто, норма про те, що інспектори Укртрансбезпеки повинні керуватися методикою, затвердженою Мінекономрозвитку при здійсненні габаритно-вагового контролю, на день здійснення такого контролю транспортного засобу позивача не була діючою, оскільки дані зміни набули чинності 08.09.2017.

Аналогічна позиція Верховного Суду щодо наявності Методики здійснення габаритно-вагового контролю міститься у його рішенні у справі № 819/1381/16.

Стосовно розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транпсор без участі представника позивача суд зазначає.

Матеріалами справи підтверджено, що на адресу, за якою зареєстроване ТзОВ «Стройдоркомплект» 07.09.2020 було надіслано повідомлення про те, що 15 вересня 2020 року у приміщенні Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області буде розглянута справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт (повідомлення надіслане із повідомленням про вручення зі штрих кодом 827).

Згідно з інформацією про відстеження пересилання поштових відправлень на офіційному сайті «Укрпошта» повідомлення надійшло до відділення зв`язку 08.09.2020, однак 14.09.2020 не було вручене під час доставки.

Вказане свідчить, що позивач мав можливість отримати дане повідомлення 14.09.2020, проте вказаним правом не скористався.

Відтак, розгляд справи в Управлінні Укртрансбезпеки у Рівненській області відбувся без участі представника позивача.

З приводу цього, відповідний висновок зробив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 825/2328/16, постанова від 22.05.2020.

Зокрема, Верховний Суд зазначає, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Верховний Суд зазначає, що саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справа №813/1790/18.

Беручи до уваги вищевикладене, суд зазначає, що позивачем не було доведено наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваного рішення, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку про те, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 15.09.2020 № 215769 прийнята начальником Управлінням Укртрансбезпеки у Рівненській області на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи та посилання позивача не спростовують встановленого відповідачем порушення у сфері автомобільного транспорту, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору відповідно до ст. 139 КАС України позивачу не відшкодовуються за відсутності правових підстав.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройдоркомплект" (34500, вул. Бєлгородська, 40, м. Сарни, Сарненський район, Рівненська область, ) до Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (33013, вул. Небесної Сотні, 34, м. Рівне, Рівненська область, ) про скасування постанови, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 05 лютого 2021 року.

Суддя Д.П. Зозуля