Справа № 520/2616/2020
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 р.Справа № 520/2616/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Губарєвої В.А.,

представників сторін: позивача - Блага С.В., відповідача - Шаповал С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М., м. Харків, по справі № 520/2616/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області (надалі ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області, відповідач), в якому просив суд визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області: №000152 від 20.11.2019, №000167 від 11.12.2019, №000153 від 20.11.2019, №000133 від 23.10.2019.

Позовні вимоги вмотивовані протиправністю спірних рішень Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області №000152 від 20.11.2019; №000167 від 11.12.2019; №000153 від 20.11.2019; №000133 від 23.10.2019 з огляду на те, що позивач не допускав порушень законодавство про рекламу, оскільки за адресою АДРЕСА_1 підприємницьку діяльність ніколи не здійснював. Також стверджує, що всупереч вимог ст. 61 Конституції України рішеннями Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області №000152 від 20.11.2019 та №000167 від 11.12.2019 його двічі притягнуто до відповідальності за одне й те саме порушення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 по справі № 520/2616/2020 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області (вул. Гамалія, буд. 25, м. Суми, Сумська область, 40021, ) про визнання протиправними та скасування рішень.

Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області: №000152 від 20.11.2019; №000167 від 11.12.2019; №000153 від 20.11.2019; №000133 від 23.10.2019.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень 80 коп.) грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області.

Відповідач не погодився із рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 по справі № 520/2616/2020, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що відповідачем належним чином підтверджено, що саме ФОП ОСОБА_2 під час перевірки здійснював підприємницьку діяльність у приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , а тому встановлення банеру на магазині за цією адресою без наявного дозволу є підставою для притягнення позивача до відповідальності за порушення законодавства про рекламу. На підтвердження того, що банер на розі магазину є саме рекламою, а не вивіскою, призначений для формування або підтримання обізнаності споживачів реклами та їх інтерес щодо такого товару та містить заклик для їх придбання є розміщення на ньому акційної пропозиції « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка безумовно формує інтерес спожавача до товару та містить заклик до придбання продукції.

Представник відповідача у судовому засіданні просила задовольнити вимоги апеляційної скарги з підстав та мотивів, викладених в останній.

Представник позивача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги, а рішення суду першої інстнації залишити без змін, як законне та обґрунтоване, посилаючись на доводи, які були відображені в позові. Наполягала на тому, що ФОП ОСОБА_1 під час перевірки вже не здійснював підприємницької діяльності за адресою АДРЕСА_1 , а тому не міг допустити порушень законодавства про рекламу.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що в ході здійснення контролю за дотриманням порядку розповсюдження реклами щодо захисту прав споживачів реклами та вимог до її змісту на території м. Охтирка, 30 серпня 2019 року службовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області було встановлено, що на розі фасаду магазину за адресою: АДРЕСА_1 розміщений банер з текстом наступного змісту: « ІНФОРМАЦІЯ_1 » без зазначення строку проведення такого заходу та вказівки на інформаційне джерело, з якого можна дізнатися про умови та місце проведення цих заходів, що є порушенням ч. 3 ст. 8 Закону України «Про рекламу». Захід контролю проводився із застосуванням засобу відео фіксації персональної камери Body Camera GE-911 № НОМЕР_2 .

Головним управлінням Держпродспоживслужби в Сумській області було зроблено запит до т.в.о. міського Голови м. Охтирка щодо надання інформації щодо того хто здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_1 та чи є відповідний дозвіл виконавчого органу міської ради на розміщення встановленого рекламного засобу.

Листом №0114/2867 від 17.09.2019 Охтирська міська рада направила Головному управлінню Держпродспоживслужби в Сумській області відповідь Управління фінансів та економіки Охтирської міської ради №06-03/967 від 16.09.2019, якою повідомлено про те, що за адресою; АДРЕСА_1 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 . До відділу державного архітектурно-будівельного контролю Охтирської міської ради щодо надання дозволу на розміщення рекламного засобу даний суб`єкт господарювання не звертався (т. 1 а.с.28-29).

02.10.2019 на підставі протоколу № 000131 про недотримання вимог законодавства про рекламу щодо захисту прав споживачів реклами, відповідачем прийнято рішення №000142 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу.

03.10.2019 ФОП ОСОБА_1 , в порядку ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу», за двома адресами (реєстрації : АДРЕСА_3 та здійснення підприємницької діяльності : АДРЕСА_4 ) було направлено вимогу №2496-05.1/19 від 03.10.2019, в якій зазначено про встановлені порушення, повідомлено про можливість надання письмових пояснень, зобов`язано надати у терміни 21.10.2019 інформацію про вартість розповсюдженої реклами, а також повідомлено про розгляд на 23.10.2019 об 10.00 год. справи відносно нього щодо порушення законодавства про рекламу та про наслідки неподання або подання завідомо недостовірної вартості реклами, а також неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням. Дана вимога отримана відповідачем особисто 05.10.2019 та 23.10.2019 за адресами, на які надсилалася, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 1 а.с. 35-36).

ФОП ОСОБА_1 на засідання 23.10.2019 не з`явився, інформацію про вартість розповсюдженої реклами чи пояснення по суті виявлених правопорушень не надав.

На підставі матеріалів справи (протокол, відео, фото реклами) відповідачем було встановлено факт порушення ФОП ОСОБА_1 вимог ч. 3 ст. 8 Закону України «Про рекламу» і прийнято рішення №000133 від 23.10.2019 про накладення штрафу в розмірі 5083,00 грн за недотримання встановлених вимог щодо змісту реклами у відповідності до ч. 7 ст. 27 Закону України (т. 1 а.с. 58).

У зв`язку з ненаданням ФОП ОСОБА_1 відповіді на вимогу відповідача №2494-05.1/19 від 03.10.2019 інформації про вартість розповсюдженої реклами за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушено ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу», 23.10.2019 було складено протокол про порушення законодавства про рекламу №000150 (т. 1 а.с. 59).

23.10.2019 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Сумській області було направлено запит до відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Охтирської районної ради щодо наявності дозволу на розміщення ФОП ОСОБА_1 вказаної вище реклами.

Оскільки, станом на день розгляду справи 23.10.2019 до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області не надійшла від ФОП ОСОБА_1 інформація про вартість розміщеної реклами, а від відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Охтирської міської ради інформація щодо наявності дозволу на розміщення ФОП ОСОБА_1 реклами, для всебічного та об`єктивного розгляду справи наказом № 892-ОД від 24.10.2019 було продовжено строк розгляду справи щодо ФОП ОСОБА_1 про порушення законодавства про рекламу та призначено її на 20.11.2019 (т. 1 а.с. 37).

24.10.2019 ФОП ОСОБА_1 було повторно направлено вимогу №3027-05.1/19 від 24.10.2019 про надання до 18.11.2019 інформації щодо вартості розміщеної з порушенням реклами та повідомлено про розгляд справи щодо нього на 20.11.2019. Дана вимога отримана позивачем особисто 29.10.2019, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 1 а.с. 38-39).

ФОП ОСОБА_1 не з`явився на розгляд справи та не надав витребувану інформацію.

12.11.2019 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Сумській області отримано від відділу містобудування та архітектури Охтирської міської ради відповідь на запит про те, що виконавчим комітетом Охтирської міської ради не приймалось рішення про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами (банер) за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_1 , дозвіл відділом містобудування та архітектури Охтирської міської ради не надавався, що підтверджується листом №14-09/574 від 11.11.2019 (т. 1 а.с. 40).

На підставі матеріалів справи (протокол, відео, фото реклами, лист Охтирської МР) відповідачем було встановлено факт порушення ФОП ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» і прийнято рішення № 000152 від 20.11.2019 про накладення штрафу в розмірі 1700,00 грн за порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами у відповідності до ч. 7 ст. 27 Закону України «Про рекламу» (т. 1 а.с. 42).

20.11.2019 було складено протокол про порушення законодавства про рекламу № 000171 у зв`язку з ненаданням ФОП ОСОБА_1 на вимогу органу державної влади № 2496-05.1/19 від 03.10.2019 інформації про вартість розповсюдженої реклами за адресою: АДРЕСА_1 , що є порушенянм ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу», (т. 1 а.с. 44).

20.11.2020 відповідачем прийнято рішення № 000182 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (т. 1 а.с. 47).

22.11.2019 ФОП ОСОБА_1 було направлено вимогу № 3599-05.1/19 від 20.11.2019 в порядку ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» про надання відповідної інформації та попереджено про відповідальність за її ненадання або подання завідомо недостовірної інформації, передбачену ч. 6 ст. 27 Закону у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Одночасно відповідача повідомлено про розгляд на 11.12.2019 о 10.00 год. справи відносно нього про порушення законодавства про рекламу. Вказану вимогу позивач отримав особисто 28.11.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 1 а.с. 46).

У зв`язку з невиконанням законних вимог Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, визначених ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» щодо надання інформації про вартість розповсюдженої реклами, на підставі матеріалів справи, за ненадання позивачем інформації щодо вартості розповсюдженої реклами було прийнято рішення №000167 від 11.12.2019 про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1700,00 грн, встановленого ч. 6 ст. 27 Закону України «Про рекламу» (т. 1 а.с. 49).

У зв`язку з невиконанням законних вимог органу державної влади, на який згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу (Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області), визначених ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» щодо надання інформацію про вартість розповсюдженої реклами, на підставі матеріалів справи було прийнято рішення №000153 від 20.11.2019 про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1700,00 грн, що передбачений ч. 6 статті 27 Закону України за ненадання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами (т. 1 а.с. 66).

Не погодившись з рішеннями відповідача №000152 від 20.11.2019, №000167 від 11.12.2019, №000153 від 20.11.2019, №000133 від 23.10.2019, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з недоведеності відповідачем того фатку, що саме ФОП ОСОБА_1 розмістив банер (рекламну конструкцію), є розповсюджувачем реклами, чи є рекламодавцем, чи дійсно йому належить зображене на конструкції найменування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а тому спірні рішення про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафів підлягають скасуванню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що підставою винесення спірних рішень № 000152 від 20.11.2019 та № 000133 від 23.10.2019 слугувало встановлення відповідачем в ході здійснення контролю за дотримання порядку розповсюдження реклами та вимог до її змісту факту розміщення на розі фасаду магазину за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 , банеру з текстом: « ІНФОРМАЦІЯ_1 » без дозволу виконавчого органу міської ради розміщення зовнішньої реклами (банеру), що є порушенням ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу», а враховуючи, що вказана реклама не містила інформацію про строки та місце проведення цих заходів та посилання на джерело, з якого можна дізнатися про умови та місце проведення цих заходів також було констатовано порушення ч. 3 ст. 8 Закону України «Про рекламу».

Спірні постанови № 000167 від 11.12.2019 та № 000153 від 20.11.2019 винесені у зв`язку з невиконанням законних вимог відповідача № 3599-05.1/19 від 20.11.2019 та № 3028-05.1/19 від 24.10.2019, визначених ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» щодо надання інформації.

Засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами визначає Закону України «Про рекламу», а питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав) врегульовані Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 р. № 693 (надалі Порядок № 693).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про рекламу» контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Пунктом 1 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області", затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 17.07.2017 №564 визначено, що Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області є територіальним органом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Згідно з вимогами статті 26 Закону України "Про рекламу", підпунктом 1 пункту 12 вищевказаного Положення, Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 693, підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення. Протокол розглядається у місячний строк (п. 10 Порядку № 693).

За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи (п. 11 Порядку № 693).

Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. До строку розгляду справи не зараховується час на отримання необхідних доказів і проведення експертизи. Строк розгляду справи може бути продовжений Головою Держспоживінспекції, його заступниками, начальниками територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступниками не більше ніж на три місяці (п. 12 Порядку № 693).

Посадові особи Держспоживінспекції та її територіальних органів, які розглядають справу:

перевіряють відповідність реклами вимогам законодавства до змісту та достовірності реклами, порядку її виготовлення і розповсюдження;

отримують документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, що стосується порушень законодавства про рекламу;

готують попередні висновки і вносять їх на розгляд Голови Держспоживінспекції, його заступників, начальників територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступників (п. 13 Порядку № 693).

Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день (п. 14 Порядку № 693).

З метою з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, Головою Держспоживінспекції, начальниками територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступниками може бути призначена експертиза (п. 15 Порядку № 693).

Справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи (п. 16 Порядку № 693).

Провадження у справі припиняється, якщо в діях рекламодавця, виробника та розповсюджувача реклами не виявлено ознак порушення законодавства про рекламу або не доведено факт вчинення порушення (п. 17 Порядку № 693).

За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку (п. 18 Порядку № 693).

Системний аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання законодавства про рекламу та застосовування до них штрафних санкцій у разі виявлення відповідних порушень віднесено до повноважень Держспоживінспекції.

За визначенням статті 1 Закону України "Про рекламу" у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

внутрішня реклама - реклама, що розміщується всередині будинків, споруд, у тому числі в кінотеатрах і театрах під час, до і після демонстрації кінофільмів та вистав, концертів, а також під час спортивних змагань, що проходять у закритих приміщеннях, крім місць торгівлі (у тому числі буфетів, кіосків, яток), де може розміщуватись інформація про товари, що безпосередньо в цих місцях продаються;

заходи рекламного характеру - заходи з розповсюдження реклами, які передбачають безоплатне розповсюдження зразків товарів, що рекламуються, та/або їх обмін споживачам однієї кількості чи одного виду товарів, що рекламуються, на інший;

зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг;

особа - фізична особа, в тому числі фізична особа - підприємець, юридична особа будь-якої форми власності, представництво нерезидента в Україні;

реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару;

рекламні засоби - засоби, що використовуються для доведення реклами до її споживача;

рекламодавець - особа, яка є замовником реклами для її виробництва та/або розповсюдження;

розповсюджувач реклами - особа, яка здійснює розповсюдження реклами;

споживачі реклами - невизначене коло осіб, на яких спрямовується реклама;

товар - будь-який предмет господарського обігу, в тому числі продукція, роботи, послуги, цінні папери, об`єкти права інтелектуальної власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про рекламу» реклама про проведення конкурсів, лотерей, розіграшів призів, заходів рекламного характеру тощо повинна містити інформацію про строки та місце проведення цих заходів та вказувати інформаційне джерело, з якого можна дізнатися про умови та місце проведення цих заходів. Інформація про будь-які зміни умов, місця та строків проведення конкурсів, лотерей, розіграшів призів, заходів рекламного характеру тощо має подаватися у тому самому порядку, в якому вона була розповсюджена.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

Розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюється відповідно до цього Закону на підставі зазначених дозволів, які оформляються за участю центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами, або їх власників та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки дорожнього руху.

Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Відповідно до частини першої статті 16 вказаного Закону розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, порядок надання дозволів на розміщення такої реклами врегульовано Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 2067 від 29 грудня 2003 року (надалі - Типові правила), згідно з абзацом третім пункту 2 яких виконавчий орган ради - виконавчий комітет сільської (сільський голова), селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міськдержадміністрації.

Дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці (абзац 4 пункту 2 Типових правил).

Місце розташування рекламного засобу - площа зовнішньої поверхні будинку, споруди, елемента вуличного обладнання або відведеної території на відкритій місцевості у межах населеного пункту, що надається розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування власником або уповноваженим ним органом (особою) (абзац 5 пункту 2 цих Правил).

Спеціальні конструкції - тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та неназемні (повітряні), плоскі та об`ємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами (абзац сьомий пункту 2 Типових правил).

Абзацом першим пункту 3 Типових правил встановлено, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у м. Охтирка та порядок надання дозволу на розміщення реклами визначено Правилами розміщення зовнішньої реклами в м. Охтирка, затвердженими рішенням шістдесят першої сесії Бердянської міської ради VI скликання № 10 від 30 липня 2015 року (далі - Порядок розміщення).

За змістом п. 2 Порядку розміщення рекламні акції - це публічні заходи, що впливають на споживачів зовнішньої реклами.

Рекламні акції підрозділяються за типами заходів на:

а) акції, що проводяться з переміщенням по місту;

б) акції, що проводяться без переміщення по місту - в заявленому місці проведення (рекламно-видовищні, розважальні, спортивні та інші заходи і вистави, з використанням реклами, поширення зразків рекламованих товарів і рекламних матеріалів у вигляді листівок, буклетів, брошур та іншої друкованої продукції).

Рекламні акції характеризуються метою проведення заходу, місцем проведення (маршрутом руху), терміном проведення і чисельністю учасників.

Відповідно до п. 4.1-4.3 Порядку розміщення зовнішня реклама в місті Охтирка (рекламна конструкція) розміщується на підставі дозволів, що видаються Робочим органом на підставі рішення виконавчого комітету та у порядку, визначеному цими Правилами. Справляння плати за видачу зазначених дозволів виконавчим органом міської ради забороняється. Розміщення реклами (рекламної конструкції), у разі відсутності дозволу, забороняється.

На територіях, будинках зовнішня реклама (рекламна конструкція) розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб) з врахуванням архітектурних, функціонально-планувальних, історико-культурних чинників, типології елементів місцевого середовища та з додержанням правил благоустрою міста Охтирка.

Згідно з п. 4.7 Порядку розміщення розташування рекламних конструкцій на фасадах будинків (будівель) та споруд має здійснюватися з дотриманням структурної побудови фасадів без пошкодження елементів архітектури.

На виконання вимог п. 4.9 Порядку розміщення рекламні конструкції забезпечуються маркуванням із зазначенням на каркасі рекламного засобу найменування розповсюджувача зовнішньої реклами, номера його телефону та дозволу, дати видачі дозволу та терміну його дії.

В силу п. 4.13 Порядку розміщення реклама алкогольних напоїв та тютюнових виробів, знаків та товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються алкогольні напої та тютюнові вироби, не повинна розміщуватися на рекламних засобах ближче ніж за 300 метрів прямої видимості від території дитячих дошкільних закладів, середніх загальноосвітніх шкіл та інших навчальних закладів, в яких навчаються діти віком до 18 років.

Згідно з п. 4.17 Порядку розміщення відповідальність за технічний стан рекламних засобів, порушення вимог техніки безпеки під час розташування та експлуатації рекламних засобів несе розповсюджувач зовнішньої реклами згідно із законодавством.

Так, відповідачем в ході здійснення контролю за дотриманням порядку розповсюдження реклами щодо захисту прав споживачів реклами та вимог до її змісту на території м. Охтирка, 30 серпня 2019 року встановлено, що ФОП ОСОБА_1 на розі фасаду магазину за адресою: АДРЕСА_1 розміщений банер з текстом наступного змісту: « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Здійсненн підприємницької діяльності за вказаною адресою саме ФОП ОСОБА_1 підтверджується листом Охтирської міської ради №0114/2867 від 17.09.2019, в якому також повідомлено, що до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Охтирської міської ради даний суб`єкт господарювання про надання дозволу на розміщення рекламного засобу не звертався.

З матеріалів справи вбачається, що вказаний лист було складено на підставі акту обстеження суб`єктів господарювання всіх форм власності сфери торгівлі тощо з приводу розміщення та наповнення куточку споживача від 16.09.2019, складеного на підставі п. 7 рішення Охтирської міської ради № 318-МР від 31.05.2016.

Позивач, в свою чергу, посилається на лист відділу містобудування та архітектури Охтирської міської ради № 14-09/574 від 11.11.2019, копія якого додана до позовної заяви, в якому зазначено, що за результатами перевірки на запит № 3017-05.1/19 від 23.10.2019, станом на 08.11.2019, було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_1 підприємницька діяльність не здійснюється.

Суд зауважує та погоджується з відповідачем, що відомості надані відділом містобудування та архітектури про підприємницьку діяльність зазначені в листі №14-09/574 від 11.11.2019 зазначені станом на 08.11.2019, а не на момент виникнення спірних правовідносин, тому даний лист не є належним доказом нездійснення підприємницької діяльності позивачем за вказаною адресою на момент виявлення порушень законодавства про рекламу.

Також, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за пошуковим запитом «Лунін Вячеслав» встановлено, що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як фізична особа-підприємець зареєстрована лише одна особа на ім`я « ОСОБА_1 ».

Крім того, колегією суддів з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.08.2020 по справі №520/2881/2020, яке набрало законної сили 06.10.2020, відмовлено в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень.

В межах справи № 520/2881/2020 було досліджено обставини фактичного здійснення ФОП ОСОБА_1 підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_1 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зокрема підприємницької діяльності з роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пиво). Судом на підставі відповідних доказів, в тому числі показань свідків - продавців даного магазину, було зроблено висновок про те, що доводи ФОП ОСОБА_1 , що ним не здійснюється підприємницька діяльність в м. Охтирка Сумської області за місцем фактичної перевірки ДПС (вищевказаний магазин по АДРЕСА_1 ) в ході судового розгляду справи спростовано. Свідок - продавець даного магазину під час проведення перевірки здійснила реалізацію пива посадовим особам Головного управління Сумській області та провела розрахунок у готівковій формі. Крім того, свідки - продавці надали пояснення про те, що саме ФОП ОСОБА_1 здійснює діяльність в даному магазині.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Наданий до суду ФОП ОСОБА_1 витяг з реєстру платників єдиного податку не є доказом того, що ОСОБА_1 не здійснював чи здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , а тільки свідчить про місце провадження господарської діяльності за певною адресою, яка може бути у підприємця не одна. Доказів зворотного позивачем не надано.

Колегією суддів також взято до уваги, що отримавши вимоги відповідача №2496-05.1/19 від 03.10.2019, №2494-05.1/19 від 03.10.2019, №3027-05.1/19 від 24.10.2019, № 3599-05.1/19 від 20.11.2019 позивач не вчинив будь-яких дій щодо надання відповіді на них в спростування наведених в вимогах обставин.

Вказане у сукупності свідчить, що на час проведення спірної перевірки саме позивач здійснював діяльність у приміщенні, розташованому за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з положеннями частини сьомої статті 8 Закону України «Про рекламу» розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Положеннями частини шостої статті 9 Закону України «Про рекламу» встановлено, що вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Колегія суддів з наявних у матеріалах справи доказів (відеозапису, зробленого в ході проведення заходу та фотоматеріалів, наданих відповідачем) встановила, що спірна конструкція має наступні ознаки реклами: про особу - наявність у сюжеті назви закладу «20 Beer hunter 17», про товар (у розумінні статті 1 Закону) - герої кінофільму «Кавказька полонянка» розпивають пиво, а також повідомлення про проведення акції щодо безкоштовного квасу.

При цьому, колегія суддів зазначає, що така конструкції не є вивіскою чи табличкою в розумінні частини шостої статті 9 Закону України «Про рекламу», на ній відсутня інформація про зареєстроване найменування особи, час роботи. Також, на вказаній будівлі наявна поруч з дверима (праворуч) вивіска та над входом вивіска з назвою магазину.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає хибним висновком суду першої про те, що розміщена конструкція не має ознак зовнішньої реклами у розумінні статті 1 Закону України «Про рекламу».

Такий висновок апеляційної інстанції узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.07.2020 по справі № 808/353/17.

Також, на відеозаписі вбачається, що в приміщенні закладу покупець придбавала товар з урахуванням акційної пропозиції. При цьому, у самому закладі наявна інформація у більш розгорнутому виді «1,5 л+0,5 л, 2 л+1л, 3 л + 1,5л).

Вказані обставини у сукупності зі встановленням факту здійснення саме позивачем діяльності у магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 свідчать про те, що ФОП ОСОБА_1 є розповсюджувачем реклами, встановленої на розі вказаного будинку з текстом такого змісту: « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

За результатами заходів контролю відповідачем складено протоколи про порушення законодавства про рекламу № 000130 від 01.10.2019 та № 000131 від 02.10.2019 (а.с. 30, 52).

Так, протокол № 000130 від 01.10.2019 складено відповідачем у зв`язку з тим, що в ході здійснення контролю за дотримання порядку розповсюдження реклами та вимог до її змісту встановлено, що на розі фасаду магазину за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 розміщений банер з текстом: « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який в порушення ч. 3 ст. 8 Закону України «Про рекламу» не містить інформацію про строки та місце проведення цих заходів та посилання на джерело, з якого можна дізнатися про умови та місце проведення цих заходів (т. 1 а.с. 52).

Протокол № 000131 від 02.10.2019 складено відповідачем у зв`язку з тим, що в ході здійснення контролю за дотримання порядку розповсюдження реклами та вимог до її змісту встановлено, що на розі фасаду магазину за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 розміщений банер з текстом: « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а дозвіл виконавчого органу міської ради на його розміщення в порушення ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» не пред`явлено (т. 1 а.с. 30).

На підставі вказаних протоколів відповідачем прийняті рішення №000136 від 01.10.2019 №000142 від 02.10.2019 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (т. 1 а.с. 34, 55).

Колегією суддів встановлено, що направлені на адресу реєстрації позивача та на адресу здійснення підприємницької діяльності вимоги №2496-05.1/19 від 03.10.2019, №3027-05.1/19 від 24.10.2019, № 3599-05.1/19 від 20.11.2019, № 2494-05.1/19 від 03.10.2019, разом із запрошення для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, які були отримані особисто позивачем, були проігноровані.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Крім того, відповідний орган державної влади має право:

вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства;

вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю;

надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень;

приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження;

приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.

Органи державної влади зобов`язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи.

Відповідно до абзацу 1 частини першої, частин п`ятої-шостої статті 27 Закону України «Про рекламу», особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Вартість розповсюдженої реклами визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов`язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України.

За неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. (ч. 7 ст. 27 Закону України «Про рекламу»).

У зв`язку з отриманням від Охтирської міської ради листа № 14-09/574 від 11.11.2019 (щодо відсутності у позивача дозволу на розміщення зовнішньої реклами) та ненаданням позивачем інформації у встановлені у вимогах строки, відповідачем прийняті рішення:

- № 000152 від 20.11.2019 про накладення штрафу в розмірі 1700,00 грн за порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами, у відповідності до ч. 7 статті 27 Закону України «Про рекламу» (т. 1 а.с. 42).

- № 000133 від 23.10.2019 про накладення штрафу в розмірі 5083,00 грн за недотримання встановлених вимог щодо змісту реклами у відповідності до ч. 7 статті 27 Закону України «Про рекламу» ч. 7 статті 27 Закону України (т. 1 а.с. 58).

У зв`язку з ненаданням ФОП ОСОБА_1 на вимоги № 2496-05.1/19 від 03.10.2019 та №2494-05.1/19 від 03.10.2019 інформації, необхідної для здійснення контролю складено протоколи про порушення законодавства про рекламу № 000171 від 20.11.2019 та № 000150 від 23.10.2019, на підставі яких відповідачем прийняті рішення № 000182 від 20.11.2019 та №000161 від 23.10.2019 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу.

У зв`язку з невиконанням законних вимог відповідача № 3599-05.1/19 від 20.11.2019 та № 3028-05.1/19 від 24.10.2019, визначених ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» щодо надання інформації про вартість розповсюдженої реклами, на підставі матеріалів справи були прийняті рішення:

- № 000167 від 11.12.2019 про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1700,00 грн, за порушення вимог законодавства України про рекламу відповідно до ч. 6 ст. 27 Закону України «Про рекламу» (т. 1 а.с. 49).

- № 000153 від 20.11.2019 про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1700,00 грн, за порушення вимог законодавства України про рекламу відповідно до ч. 6 ст. 27 Закону України «Про рекламу» (т. 1 а.с. 66).

Колегія суддів зазначає, що позивач, отримавши вимоги про надання документів та запрошення на розгляд справ про порушення вимог законодавства про рекламу проявив нерозумну необачність, проігнорувавши такі вимоги, не прибувши на розгляд вказаних справ та не вживши будь-яких заходів щодо доведення до відома відповідача інформації про неналежність йому вказаної реклами або інших обставин, які б могли вплинути на результати розгляду справ щодо позивача, як при здійсненні контролю, так і розгляду справ про порушення вимог законодавства про рекламу суб`єктом владних повноважень.

Колегія суддів вважає необґрунтованим твердження позивача про те, що його двічі притягнуто до відповідальності за одне й те саме порушення рішеннями Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області № 000152 від 20.11.2019 та № 000167 від 11.12.2019, оскільки види встановлених порушень є різними : порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами; ненадання інформації для встановлення вартості розповсюдженої з порушенням вимог Закону України «Про рекламу».

Також, колегія суддів, з досліджених матеріалів, складених за результатами здійснення контролю за дотриманням порядку розповсюдження реклами щодо захисту прав споживачів реклами та вимог до її змісту, на підставі яких винесені спірні рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, дійшла висновку, що відповідачем дотримано процедуру розгляду вказаної категорії справ, визначеної у Законі України «Про рекламу» та Порядку № 693.

Відповідно до ч.ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області прийняті в межах повноважень, на підставі та у спосіб визначений чинним законодавством та відповідають вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, отже є правомірними та не підлягають скасуванню.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 по справі № 520/2616/2020 скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволення позовних вимог.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 року по справі № 520/2616/2020 - скасувати.

Прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про визнання протиправними та скасування рішень - відмовити..

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 08.02.2021.