Справа № 280/5495/20
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 лютого 2021 року м. Дніпросправа № 280/5495/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 р. (суддя Сацький Р.В.) в адміністративній справі №280/5495/20 за позовом ОСОБА_1 до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Держпраці у Запорізькій області, про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 р. у відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправною і скасування постанови державного виконавця ВП №62703314 від 04.08.2020 про відкриття виконавчого провадження.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2020 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 р. скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позову.

30 листопада 2020 р. ОСОБА_1 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із заявою про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору 840,80 грн. та витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 19969,00 грн.

Додатковим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 р. у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за позовом ОСОБА_1 відмовлено.

Додаткове рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем.

Посилаючись на порушення норм процесуального права, скаржник просить скасувати додаткове суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким розподілити понесені позивачем судові витрати, поклавши на відповідача суму судових витрат у першій інстанції зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн. та суму судових витрат із надання професійної правничої допомоги у розмірі 19969,00 грн.

На думку скаржника, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо неналежності довідки про сплату судових витрат з надання професійної правничої допомоги в якості доказу, оскільки чинним законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Також скаржник зазначає, що суд першої інстанції не розглянув її вимогу щодо розподілу витрат зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн. Скаржника не було повідомлено про судове засідання 08.12.2020, тому, на її думку, оскаржене додаткове рішення підлягає скасуванню на підставі пункту 1 частини 3 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу на час розгляду справи від інших учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходив.

Сторони, повідомлені про день, місце і час розгляду справи в порядку статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, до суду уповноважених представників не направили, про причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

На підставі частини 4 статті 229 цього ж Кодексу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою сторін.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що довідка про сплату судових витрат з надання професійної правничої допомоги у даному випадку є неналежним доказом понесених позивачем витрат.

Колегія суддів дійшла висновку до судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, які є підставою для скасування оскарженого судового рішення.

Порядок розподілу судових витрат врегульовано статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною першою якої передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Крім того, частиною 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України процесуальним правом на ухвалення додаткового рішення наділений суд, який ухвалив судове рішення.

Отже, розподіл судових витрат здійснює суд, який ухвалив судове рішення по суті позову.

Оскільки рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 р. ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснювався.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2020 р. рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 р. скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позову.

Відтак, судом, який має вирішувати питання про розподіл судових витрат в порядку статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України є саме Третій апеляційний адміністративний суд.

Запорізький окружний адміністративний суд, розглянувши по суті заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, порушив приписи частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України. Також, судом ухвалено додаткове рішення про відмову у задоволенні заяви про стягнення судових витрат, проте як згідно частини 4 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. В порядку цієї статті суд або ухвалює додаткове рішення і здійснює розподіл судових витрат, або відмовляє в ухваленні додаткового рішення, про що постановляє ухвалу.

Порушення судом першої інстанції наведених приписів процесуального закону є підставою для скасування оскарженого додаткового рішення. Оскільки ОСОБА_1 подала заяву до суду, який не наділений повноваженнями здійснювати розподіл судових витрат, на стадії апеляційного провадження колегія суддів також не має процесуального права розглядати по суті зазначену заяву. Позивач має подати відповідну заяву до суду, рішенням якого її позовні вимоги було задоволено.

Колегія суддів звертає увагу, що додатковою постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2021 р. заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат задоволено частково та стягнуто з відповідача 2102 грн. понесених судових витрат зі сплати судового збору та 3100 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 р. в адміністративній справі №280/5495/20 - скасувати.

В ухваленні додаткового рішення в адміністративній справі №280/5495/20 ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 02 лютого 2020 р. і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий