Справа № 640/9496/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9496/19 Суддя (судді) першої інстанції: Головань О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Безименної Н.В., Бєлової Л.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейндж» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2020 року (м. Київ, дата складання повного тексту - 05.10.2020) у справі за адміністративним позовом Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейндж» про стягнення санкцій,-

В С Т А Н О В И Л А :

Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з ТОВ «Грейндж» фінансових санкцій у розмірі 51 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем порушено норми Закону України «Про охорону культурної спадщини», а саме проведення будівельних і земляних робіт без наявності дозволу, факт виявлених порушень підтверджується приписом та актом, які не оскаржувались, а не виконання постанови про накладення штрафу вказує на наявність підстав для стягнення відповідної заборгованості у судовому порядку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Наголошує, що нежитлова будівля по вул. Русанівська Набережна, 3 у Дніпровському районі м. Києва не є новоствореним нерухомим майном, відповідач не здійснював будівництво відповідної споруди, а набуло права власності на нього у встановленому законом порядку. Висновки в акті та приписі є лише безпідставними, оціночними судженнями інспекторів Департаменту, які не обґрунтовані нормативно-правовими актами. Реконструкція нежитлової будівлі узгоджується з існуючим цільовим призначенням земельної ділянки, на якій вона розміщена. Така будівля не входить в межі прибережної захисної смуги річки Дніпро.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, земельна ділянка, що фактично знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Русанівська набережна, 3 - розташовується на території пам`ятки «Історичний ландшафт Київських гір і долини р. Дніпра» (наказ Міністерства культури і туризму України від 03.02.2010 №58/0/16-10 у редакції наказу Міністерства культури України від 16.06.2011 № 453/0/16-11), в зоні охоронюваного ландшафту (розпорядження Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконкому Київської міської ради народних депутатів від 16.07.1979 № 920 «Про уточнення меж історико-культурних заповідників і зон охорони пам`яток історії та культури в м. Києві») - охороняється Законом України «Про охорону культурної спадщини».

На вказаній земельній ділянці розташовується нежитлова будівля з гідротехнічною спорудою загальною площею 667,5 кв., яка згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно належить на праві власності ТОВ «Грейндж».

Департаментом проведено огляд об`єкту за адресою: вул. Русанівська набережна, 3, м. Київ, за результатами якого складено Акт огляду об`єкта по вул. Русанівська набережна, 3 у Дніпровському районі м. Києва від 04.02.2019.

У ході проведення огляду та у Акті встановлено, що за вказаною адресою розташована нежитлова будівля, на якій проводяться будівельні роботи. Ділянка навколо будівлі огороджена металевим парканом, де на схилі впритул до будівлі проводяться земляні роботи, знято значний шар ґрунту, що призвело до зміни та пошкодження вказаної пам`ятки, археологічний нагляд не здійснюється. За наявною в Департаменті інформацією замовником зазначених робіт є ТОВ «Грейндж».

Науково-проектна документація на погодження до Департаменту не надходила, дозвіл Міністерства культури України на проведення земляних робіт за вказаною адресою до Департаменту для його відповідної реєстрації не надавався.

Зазначене є порушенням ч.1 ст. 22, ч.3 ст. 24, ч. 3 ст. 32 та абз.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про охорону культурної спадщини».

07.02.2019 Департаментом охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) складено припис №18/п, яким зобов`язано ТОВ «Грейндж» з дня отримання припису припинити виконання земляних та будівельних робіт в частині пам`ятки за вказаною адресою.

18.02.2019 ТОВ «Грейндж» було надано до Департаменту охорони культурної спадщини письмові пояснення до Припису № 18/п від 07.02.2019, в яких зазначено, що ТОВ «Грейндж» здійснювало реконструкцію нежитлової будівлі (літ. А) за адресою: м. Київ, вул. Русанівська набережна, 3, на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), зареєстрованого Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві 27.07.2018 за №54.

Зокрема, для проведення робіт Товариством була отримана Контрольна картка на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення № 18040083-Дн, яка видана Департаментом міського благоустрою. Таким чином, ТОВ «Грейндж» проводило роботи в рамках реконструкції в межах геометричного фундаменту, а земляні та будівельні роботи не проводилися.

27.02.2019 Департаментом охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) було винесено постанову № 02-19 «Про накладання фінансових санкцій за порушення законодавства України у сфері охорони культурної спадщини», якою на підставі фото фіксації від 04.02.2019, Акту огляду від 04.02.2019, припису від 07.02.2019 № 18/п, акту про вчинення правопорушення від 07.02.2019 № 05, вхідних листів від 18.02.2019 р.р. вих. № 18/02/19-1, № 18/02/19-2, № 18/02/19-3, вирішено накласти на ТОВ «Грейндж» фінансові санкції за виконання замовником робіт, які проводились без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини та призвели до зміни пам`ятки у розмірі 51000,00 грн.

Оскільки відповідач у добровільному порядку вимоги зазначеної вище постанови не виконав та не сплатив фінансові санкції, Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до суду з позовом про стягнення фінансових санкцій у судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що будівельні роботи у зоні історико-культурного значення можуть здійснюватися суб`єктами господарювання тільки на підставі проектної документації, погодженої з органами охорони культурної спадщини, і відповідного дозволу такого органу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про охорону культурної спадщини» № 1805-III відповідний орган охорони культурної спадщини накладає на юридичну особу, яка є власником або уповноваженим ним органом чи замовником робіт, такі фінансові санкції: за проведення будь-яких незаконних робіт, що можуть завдати або завдали шкоди пам`ятці, її території, охоронюваній археологічній території, охоронним зонам, історичним ареалам населених місць, - у розмірі від тисячі до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 22, ч. 3 ст. 24, ч.3 ст. 32 та аб. 1 ч. 1 ст. 35 Закону № 1805-III пам`ятки, їхні частини, пов`язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця.

Забороняється змінювати призначення пам`ятки, її частин та елементів, робити написи, позначки на ній, на її території та в її охоронній зоні без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

З метою захисту традиційного характеру середовища населених місць вони заносяться до Списку історичних населених місць України.

Список історичних населених місць України за поданням центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини затверджується Кабінетом Міністрів України.

Межі та режими використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на територіях історичних ареалів населених місць визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідною науково-проектною документацією, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини або уповноваженими ним органами охорони культурної спадщини.

Проведення археологічних розвідок, розкопок, інших земляних робіт на території пам`ятки, охоронюваній археологічній території, в зонах охорони, в історичних ареалах населених місць, а також дослідження решток життєдіяльності людини, що містяться під земною поверхнею, під водою, здійснюються за дозволом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, що видається виконавцю робіт - фізичній особі, і за умови реєстрації цього дозволу у відповідному органі охорони культурної спадщини.

Згідно з визначеннями, наведеними у ст.1 Закону № 1805-III об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; зони охорони пам`ятки - встановлювані навколо пам`ятки охоронна зона, зона регулювання забудови, зона охоронюваного ландшафту, зона охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про охорону культурної спадщини» об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» пам`ятка, крім пам`ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Суб`єкти права власності на пам`ятку визначаються згідно із законом.

Суд першої інстанції вірно вказав, що земельна ділянка, що фактично знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Русанівська набережна, 3 - розташовується на території пам`ятки «Історичний ландшафт Київських гір і долини р. Дніпра» (наказ Міністерства культури і туризму України від 03.02.2010 №58/0/16-10 у редакції наказу Міністерства культури України від 16.06.2011 № 453/0/16-11), в зоні охоронюваного ландшафту (розпорядження Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконкому Київської міської ради народних депутатів від 16.07.1979 № 920 «Про уточнення меж історико-культурних заповідників і зон охорони пам`яток історії та культури в м. Києві») - охороняється Законом України «Про охорону культурної спадщини».

Тобто, земельна ділянка, що фактично знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Русанівська набережна, 3 знаходиться у зоні охоронюваного ландшафту, і при використанні земельної ділянки мають застосовуватися положення № 1805-III.

Аналізуючи зміст Закону № 1805-III та Положення про Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вбачається, що будівельні роботи у зоні історико-культурного значення можуть здійснюватися суб`єктами господарювання тільки на підставі проектної документації, погодженої з органами охорони культурної спадщини, і відповідного дозволу такого органу.

При цьому, органи охорони культурної спадщини є контролюючими органами і уповноважені здійснювати контроль за дотриманням суб`єктами господарювання вимог законодавства в галузі охорони культурної спадщини, зокрема шляхом проведення перевірок та оглядів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлені до стягнення фінансові санкції накладено в передбаченому законодавством порядку, оскільки ТОВ «Грейндж» здійснювало будівельні роботи на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та Контрольної картки на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення, яка була видана Департаментом міського благоустрою, тобто без наявності документів, які є обов`язковими для проведення будівельних робіт у зоні історико-культурного значення.

Суд апеляційної інстанції вказує, що апелянт обґрунтовує свої доводи посиланням на дотримання містобудівного законодавства, а саме Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що регулює правові та організаційні основи містобудівної діяльності, у той час як реєстрація повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації об`єкта реконструкції приміщень нежитлової будівлі (літ.А) на вул. Русанівська Набережна, 3 в Дніпровському районі міста Києва, не мають жодного відношення до охорони культурної спадщини.

В даному випадку спірним питанням є саме виконання робіт, які проводилися без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини, тобто з порушенням норм спеціального закону, а саме закону України «Про охорону культурної спадщини», що регулює правові, організаційні соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини.

Проведення будівельних робіт (земляних робіт) підтверджується фотофіксацією до акту огляду.

Також колегія суддів не приймає посилання апелянта на висновок експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи з питань землеустрою від 23.07.2019 №7023/19-11 виготовленого Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, оскільки зі змісту надано висновку неможливо встановити на підставі яких документів, доказів експерт здійснив даний висновок.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що будь-які містобудівні перетворення на території земель історико-культурного призначення (пам`ятки) можуть здійснюватися суб`єктами господарювання тільки на підставі науково-проектної документації, погодженої з органами охорони культурної спадщини, і відповідного дозволу такого органу.

Враховуючи, що постанова про накладення фінансових санкцій є чинною, відповідачем не оскаржувалась, позовні вимоги про стягнення з ТОВ «Грейндж» фінансових санкцій у розмірі 51 000,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейндж» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 05.02.2021.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

Н.В. Безименна

Л.В. Бєлова