Справа № 328/2582/20
Суддя: Курдюков В. М.
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Курдюкова В.М., при секретарі судового засідання Ладики М.О., за участю ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПП в Запорізькій області Департаменту Патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАМ №3443813 про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до УПП в Запорізькій області Департаменту Патрульної поліції, яким просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАМ №3443813 від 17.11.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн., провадження у справі закрити.

Позов обґрунтовує наступним.

17 листопада 2020 року відносно позивача було винесено постанову серії ЕАМ № 3443813 від імені інспектора лейтенанта поліції Палій Владлени Анатоліївни 1 бат. 1 рота про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 гривень 00 копійок. Відповідно до постанови позивач о 16 годині 10 хвилин, рухаючись за кермом автомобіля по трасі Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя 475 км, не виконав вимоги ПДР п.9,8, а саме не увімкнув ближнє світло фар поза містом та при зупинці поліцейським не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію.

Постанова серії ЕАМ № 3443813 від 17 листопада 2020 року є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки позивач не вчиняв адміністративне правопорушення, а відповідачем всупереч вимогам ст.245, 280 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не було належним чином з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи наявна вина позивача у вчиненні правопорушення.

17 листопада 2020 року позивач рухався в транспортному засобі Нyundai Н200 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу у напрямку Запоріжжя - Дніпро. В районі поста ДПС позивач був зупинений. До мого автомобілю підійшов співробітник патрульної поліції Заярний Ілля Олександрович та вимагав пред`явити йому документи, а саме водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та поліс обов`язкової цивільної відповідальності власників наземних ТЗ, і сказав, що позивач нібито порушив вимогу ПДР п. 9.8 та не увімкнув аварійну сигналізацію.

Ближнє світло фар при виїзді з населеного пункту згідно правил ПДР п.9.8 було позивачем ввімкнене. Аварійна світлова сигналізація, при зупинці інспектором, була ввімкнена позивачем згідно ПДР п.9.9.

Ухвалою судді від 14.12.2020 р. позовну заяву залишено без руху, зазначені недоліки позивачем усунені.

Ухвалою судді від 21.12.2020 року відкрито провадження за правилами ст.286 КАС України.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав відзив, та просив розглянути справу без участі представника відповідача, просить суд відмовити в задоволенні позову з наступних підстав.

На адресу управління патрульної поліції в Запорізькій області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАМ № 3443813 від 17.11.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

З даним позовом Департамент патрульної поліції повністю не згоден, вважає його безпідставним та таким, що не підтягає задоволенню судом.

17.11.2020 знаходячись на охороні публічного порядку та контролем за безпекою дорожнього руху в Запорізькій області, інспектором управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП було візуально виявлено автомобіль Нyundai Н-200 з н.з. НОМЕР_1 , водія якого керуючи транспортним засобом поза населеним пунктом не виконав вимоги та порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху України та після зупинки не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9 «б» Правил дорожнього руху України.

Правопорушення мало місце, а відповідно до ст. 19 Конституції України - Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У розумінні положень абз. 1 п. 9.8 ПДР України увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальними сигналами тільки під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається: у колоні; на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; на транспортному засобі, що буксирує у тунелях. Інших випадків віднесення ближнього світла фар у світлу пору доби до попереджувальних сигналів не передбачено.

Абзацом 2 пункту 9.8 ПДР України визначено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Пунктом 19 ПДР передбачено умови користування зовнішніми світловими приладами. Згідно із цим пунктом у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, на всіх механічних транспортних засобах повинні бути ввімкнені - фари ближнього (дальнього) світла. Таким чином, ближнє світло фар є зовнішнім освітлювальним приладом, та у разі його не ввімкнення відповідно до вимог ПДР України передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 листопада 2020 року відносно позивача було винесено постанову серії ЕАМ № 3443813 від імені інспектора лейтенанта поліції Палій Владлени Анатоліївни 1 бат. 1 рота про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 гривень 00 копійок.

Відповідно до постанови позивач о 16 годині 10 хвилин, рухаючись за кермом автомобіля по трасі Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя 475 км, не виконав вимоги ПДР п.9,8, а саме не увімкнув ближнє світло фар поза містом та при зупинці поліцейським не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

На підставі вищенаведених норм законодавства, суд приходить до висновку про те, що відповідач, повинен був винести постанову за наслідками розгляду справи, виконати вимоги та дотриматись гарантій, які закріплені КУпАП, зібрати належні докази вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву та відеозапис, з відеозапису не вбачається, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, керував автомобілем з вимкненим світлом фар.

В оскаржуваній постанові серії ЕАМ № 3443813 від 17 листопада 2020 року відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладені приписи процесуального законодавства, висновки, яких суд дійшов за результатами розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що відповідачем не підтверджено правомірність винесеної ним постанови про накладення на відповідача адміністративного стягнення, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

З відповідача необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Керуючись ст. 6-9, 139, 244-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до УПП в Запорізькій області Департаменту Патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАМ №3443813 про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ЕАМ №3443813 від 17.11.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 грн. скасувати.

Провадження по адміністративній справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Токмацький районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - УПП в Запорізькій області Департамент Патрульної поліції, місцезнаходження: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.96.

Повний текст рішення виготовлений 29.01.2021 року.

Суддя: