Справа № 160/14504/20
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Дніпровського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні та виплаті щомісячних страхових виплат, як особам, які перебували на утриманні ОСОБА_3 , з яким 07 серпня 2018 року стався нещасний випадок на виробництві та зобов`язання відповідача призначити та виплачувати такі виплати виходячи із розміру середньомісячної заробітної плати ОСОБА_3 у розмірі 4300 грн., встановленого рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2019 року у справі № 201/1210/19.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій відповідача, який попри відомості, що містяться у наведеному судовому акті, відмовляють у призначенні та виплаті щомісячних страхових виплат, як особам, які перебували на утриманні сина, з яким стався нещасний випадок на виробництві, тим самим порушують соціальні гарантії, що забезпечуються державою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Відповідач скористався наданим правом та надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому указав про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість, ураховуючи, що у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні не тільки відомості про сплату за ОСОБА_3 страхових внесків, а й відомостей про нарахування йому підприємством заробітної плати, що за позицією відповідача унеможливлює здійснення щомісячних нарахувань позивачам.
При цьому, також надіслав також клопотання, в якому просив замінити відповідача - Дніпровське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на належного відповідача на - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області.
Розглядаючи клопотання судом встановлено, що Дніпровське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області - відокремлений підрозділ управління без статусу юридичної особи, начальнику якого, як уповноваженому представнику, управлінням видано довіреність на представлення інтересів Фонду у взаємовідносинах з державними, громадськими органами, установами і організаціями незалежно від їх організаційно-правової форми, в судових, правоохоронних органах України та органах місцевого самоврядування на території місцезнаходження і обслуговування відділення.
Нормами статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. 3аміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.
На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заміна неналежної сторони не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для заміни первинного відповідача Дніпровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на належного відповідача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Судом встановлено та із матеріалів справи слідує, що позивачі у цій справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , проживали однією сім`єю й перебували на його утриманні.
07 серпня 2018 року з ОСОБА_3 стався нещасний випадок зі смертельним наслідком на території ТОВ «Рента-Прим» при виконанні робіт ТОВ «Портал І».
Указані обставини також підтверджені рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2019 року у справі № 201/1210/19 (набрало законної сили), яким з-поміж іншого:
За результатом проведеного спеціального розслідування, комісією складено акт нещасного випадку, зі змісту якого слідує, що нещасний випадок зі смертельним наслідком, який стався з ОСОБА_3 на території ТОВ «Рента-Прим» пов`язаний з виробництвом. При цьому, комісією установлено, що позивачі перебували на утримання потерпілого ОСОБА_3 .
Разом з тим, у зв`язку з відсутністю відомостей про заробітну плату померлого сина у призначенні та виплаті щомісячних страхових виплат відмовлено, про шо позивачів повідомлено у листі відповідача від 13.08.2020 року.
Не згода з такими діями відповідача і слугувало підставою для звернення до суду із цим позовом.
При вирішені спору суд виходить із того, що статтею 173 Кодексу законів про працю України регламентовано, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.
Закон України від 23.09,1999 року № 1105 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (надалі - Закон № 1105 в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.
Розділом 5 Закону № 1105 урегульовано питання загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві.
Так, статтею 36 Закону № 1105 визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку
Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення реабілітації у сфері охорони здоров`я, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формам
Страхові виплати складаються із:
1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);
2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);
3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;
4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.
Статтею 41 Закону № 1105 визначено, що у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.
Такими непрацездатними особами є:
1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання, - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років;
2) особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якщо вони не працюють;
3) особи з інвалідністю - члени сім`ї потерпілого на час інвалідності;
4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов`язаний виплачувати аліменти;
5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.
Відповідно до ч.8 статті 42 цього ж Закону, у разі смерті потерпілого суми страхових виплат особам, які мають на це право, визначаються із середньомісячного заробітку потерпілого за вирахуванням частки, яка припадала на потерпілого та працездатних осіб, що перебували на його утриманні, але не мали права на ці виплати.
Середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв`язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Якщо на час звернення за страховою виплатою документи про заробіток потерпілого до ушкодження здоров`я не збереглися, сума страхової виплати визначається за діючою на час звернення тарифною ставкою (окладом) за професією (посадою) на підприємстві (в галузі), на якому працював потерпілий, або за відповідною тарифною ставкою (окладом) подібної професії (посади), але не менше розміру мінімальної заробітної плати, встановленого на день виплати. Відсутність документів про заробіток підтверджується довідкою роботодавця або відповідного архіву.
Згідно із статтею 43 Закону № 1105, для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються, зокрема: акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть.
Статтею 47 названого Закону передбачено, що Страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду, у тому числі, особам, які мають право на виплати у зв`язку зі смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати.
Механізм обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності (далі - страхові виплати), у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації або фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників визначає Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від від 26 вересня 2001 р. № 1266 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2015 р. № 439).
Пунктом 3 Порядку № 1266 визначено, що середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - єдиний внесок та/або страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати (далі - поважні причини).
Пунктом 11 та 31 цього ж Порядку визначено, що розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку.
Якщо застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа).
Середня заробітна плата (дохід) для призначення допомоги по безробіттю, для страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності), та для призначення страхових виплат для добровільно застрахованих осіб обчислюється робочими органами фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування з використанням даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Як встановлено рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2019 року у справі № 201/1210/19, що син позивачів - ОСОБА_3 обіймав посаду електрослюсаря ТОВ ВКФ «Портал І» нова назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Іонітекс» та мав посадовий оклад у розмірі 4 300 грн., а отже за відпрацьований період з 01.05.2018 року по 07.08.2018 року повинен був отримати від ТОВ ВКФ «Портал І» заробітну плату у розмірі 13 887грн. 25 коп. та указана сума стягнута на користь позивачів.
За викладених обставин, відповідач при вирішенні питання про призначення щомісячних страхових виплат мав можливість здійснити обрахунок середньої заробітної плати ОСОБА_3 - сина позивачів, що загинув від нещасного випадку на ТОВ ВКФ «Портал І».
Та обставина, що уповноважені особи підприємства, на якому працював позивача, ухиляються від виконання покладених на них судовим рішенням зобов`язань не повинна перешкоджати особам отримати соціальні виплати, що гарантуються державою.
Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови позивачам у призначенні та виплаті щомісячних соціальних страхових виплат, у зв`язку з чим позовні вимоги є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно із статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати підлягають стягненню на користь позивачів.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити повністю.
Визнати протиправними дій Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у призначенні та виплаті щомісячних страхових виплат, як особам, які перебували на утриманні ОСОБА_3 , з яким 07 серпня 2018 року стався нещасний випадок на виробництві.
Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щомісячні страхові виплати, як особам, які перебували на утриманні ОСОБА_3 , з яким 07 серпня 2018 року стався нещасний випадок на виробництві виходячи із розміру середньомісячної заробітної плати ОСОБА_3 у розмірі 4300 (чотири тисячі триста) грн., встановленого рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2019 року у справі № 201/1210/19.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок гривень),80 коп.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна