Справа № 378/55/21
Суддя: Скороход Т. Н.
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 378/55/21
Провадження № 2-а/378/1/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2021 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Скороход Т. Н.,

за участю секретаря Соколової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ставище справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Начальника СРПП Ставищенського ВП Миронюка Романа Олексійовича, Начальника СРПП Ставищенського ВП Кравця Руслана Володимировича та Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення , -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , посилаючись на те, що 10 січня 2021 року, близько 10 год. 00 хв., він, як пасажир, разом із ОСОБА_2 , на автомобілі останнього та під його керуванням, рухалися по с. Брилівка. Проїжджаючи біля ставка, заклинив тормозний циліндр переднього колеса і автомобіль зупинився. Оскільки рухатися на автомобілі було не можливо, тому ОСОБА_2 пішов за транспортним засобом, яким можна було б відбуксирувати даний автомобіль до місця ремонту, а він залишився чекати в автомобілі, на пасажирському сидінні. В цей час під`їхали працівники поліції, які сказали йому, що він порушує масковий режим, на що він заперечив, пояснивши, що в автомобілі він знаходиться один і у нього з собою є маска, яку він зразу ж одягнув. В цей час підійшов ОСОБА_2 , який чув зміст розмови. Проте, працівник поліції, встановивши його особу за допомогою посвідчення водія, почав складати на нього постанову про адміністративне правопорушення, зміст якої прочитати він не зміг через нерозбірливий почерк. Він попросив прочитати йому постанову вголос, на що працівник поліції сказав, що вручить йому другий екземпляр постанови, з якою він зможе ознайомитися вдома. Він розписався в постанові про адміністративне правопорушення за те, що отримав другий екземпляр даної постанови. Перебуваючи вдома, він намагався прочитати текст копії постанови, але вона була нечитабельна. З того що він зміг прочитати, зрозумів, що його притягнули до адміністративної відповідальності за керування автомобілем без посвідчення водія. Проте, це не відповідає дійсності, оскільки він автомобілем не керував і посвідчення водія він працівникам поліції пред`являв для встановлення його особи, коли останні повідомили, що будуть притягувати його до відповідальності за порушення маскового режиму. Оскільки правопорушення вказані в оскаржуваній постанові він не вчиняв, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а постанова є незаконною та такою, яка підлягає скасуванню. .

Позивач просить суд визнати протиправною та скасувати вищевказану постанову, а провадження у справі закрити.

Позивач та його представник в судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Відповідач Начальник СРПП Ставищенського ВП Миронюк Р.О. в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив (а.с. 23), відзиву на позов до суду не направив.

Відповідач Начальник СРПП Ставищенського ВП Кравець Р.В. в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином (а. с. 25), причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов до суду не направив.

Представник відповідача Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області в судове засідання не прибув, Ставищенське ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області про розгляд справи повідомлене належним чином (а. с. 24), про причини неявки до суду представника не повідомило, відзиву на позов до суду не направило.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 10 січня 2021 року начальником СРПП Ставищенського ВП Кравцем Р. В. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАБ № 278192 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень, що підтверджується копією постанови (а. с. 4).

Відповідно до змісту вказаної постанови ОСОБА_3 10 січня 2021 року, близько 11 год. 25 хв., в с. Брилівка керував автомобілем ВАЗ 21011 не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1(а) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_1 категорії В, що підтверджується копією даного посвідчення (а. с. 5).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами пункту 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII.

Виходячи з наведених вище правових норм вбачається, що право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи;відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як убачається із матеріалів справи, відповідно до копії оскаржуваної постанови, 10 січня 2021 року о 11 год. 25 хв., в с. Брилівка ОСОБА_1 керував автомобілем не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1(а) ПДР, який полягає в обов`язку водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, внаслідок чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 постанови).

Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що суд бере до уваги лише ті докази, які здобуті в порядку, що не суперечить Закону.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Суд звертає увагу, що в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на жоден із доказів, які передбачені ст. 251 КУпАП, в тому числі на технічний прилад та технічний засіб, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Більше того, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В даному випадку єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, є не доведеним.

Відповідач не надав в судове засідання при розгляді справи по суті безперечні докази того, що позивач, керував транспортним засобом та допустив вищевказане адміністративне правопорушення, тоді як саме на нього законом покладено обов`язок доказування вини позивача у скоєні правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову, оскільки відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв не у спосіб що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, враховуючи, що належними та допустимими доказами не підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України, суд приходить до висновку про необхідність скасувати оскаржувану постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст.ст. 126 ч. 1 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 94, 241-246, 271, 172, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову начальника СРПП Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області Кравця Руслана Володимировича від 10 січня 2021 року серії БАБ № 278192 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення через Ставищенський районний суд Київської області до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т. Н. Скороход