Справа № 400/6205/20
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

02 лютого 2021 р. № 400/6205/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,Миколаїв,54020
треті особи:Державне підприємство "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря-Машпроект", пр.Богоявленський, 42-А,Миколаїв,54018
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області з вимогами визнати протиправними дії відповідача по відмові в зарахуванні до стажу роботи періоди роботи з 11.12.2000 р. по 28.02.2005 р., з 01.03.2005 р. по 01.07.2007 р. в структурних підрозділах: медико - санітарному цеху (далі -МСЦ), лікувально - оздоровчому комплексі (далі - ЛОК) на державному підприємстві «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 , 24.02.1974 р. пенсію за вислугу років з 02.09.2020 року.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що з 11.12.2000 по 31.03.2008 та з 21.09.2010 по 13.01.2017 року працювала на посадах медичного працівника на ДП "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря - Машпроект". Відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має право на пенсію за вислугою років. Однак, відповідачем протиправно не зараховано до стажу роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії період роботи з 11.12.2000 по 28.02.2005 та з 01.03.2005 по 01.07.2007 р.р. в медико - санітарному цеху та лікувально - оздоровчому комплексі ДП "НВКТ "Зоря-Машпроект" на посадах медичного персоналу, посилаючись на те, що вказаний період не може бути зарахований у зв`язку із тим, що медико-санітарні цехи та лікувально-оздоровчі комплекси не входять до Переліку закладів та установ охорони здоров`я і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909. Також, вони не передбачені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28.10.2002 №385 «Про затвердження переліків закладів охорони здоров`я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров`я».

Відповідач позов не визнав, надіслав відзив по справі, в якому просив у задоволенні позову відмовити повністю. Свою позицію обґрунтував тим, ним правомірно прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії, оскільки відсутні законні підстави для зарахування до стажу позивача, що дає право на пенсію відповідно до п. "е" ст. 55 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" період роботи з 11.12.2000 по 28.02.2005 та з 01.03.2005 по 01.07.2007 в медико-санітарному цеху та лікувально-оздоровчому комплексі ДП "НВКТ "Зоря-Машпроект". Постановою № 909 та наказом № 385 не передбачено такого закладу охорони здоров`я як медико - санітарний цех чи лікувально - оздоровчий комплекс. Також, при зверненні із заявою про призначення пенсії за вислугу років позивачем не надано документів про проведення державної акредитації закладу та акредитаційного сертифікату.

Позивач, в свою чергу, у відповіді на відзив вказала на безпідставність доводів відповідача у відзиві. Крім того зазначила, що не зобов`язана надавати документи щодо державної акредитації закладу охорони здоров`я, в якому вона працювала.

Третя особа в письмових поясненнях зазначила про безпідставність відмови з боку відповідача в зарахуванні позивачу до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 ЗУ "Про Пенсійне забезпечення" періоди роботи на підприємстві МСЦ, ЛОК з 11.12.2000 по 28.02.2005 та з 01.03.2005 по 01.07.2007 на посаді медичної сестри.

Суд розглянув справу 02.02.2021, відповідно до вимог ст.263 КАС України, без проведення судового засідання, в порядку спрощеного позовного провадження, на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11.12.2000 по 31.03.2008 та з 21.09.2010 по 13.01.2017 року працювала на посадах медичного працівника на ДП "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря-Машпроект".

02.09.2020 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", як медичному працівнику.

Рішенням Головного управління ПФУ в Миколаївській області № 824/03.20-р від 11.09.2020 року їй відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області відповідачем зараховано спеціального стажу на посадах, які дають право на призначення пенсії за п. «е» ст.55 Закону лише 19 років 03 місяці 18 днів. Разом з тим, відповідачем не враховано в якості спеціального стажу період роботи ОСОБА_1 з 11.12.2000 по 28.02.2005 та з 01.03.2005 по 01.07.2007 на посаді медичної сестри в медико-санітарному цеху та лікарсько-оздоровчому комплексі на державному підприємстві «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект».

Відповідно до ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначає, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно з п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції від 09.12.2012) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VII, внесено зміни до Закону України "Про пенсійне забезпечення", зокрема, п. "е" ст. 55 викладено в такій редакції : працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Рішенням Конституційного Суду України від 04.06.2019 №2-р/2019 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VIII.

Положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Статтею 152 Конституції України встановлено, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, втратили чинність 04.06.2019.

Оскільки, зміни до ст.55 Закону, внесені законами № 213-VIII від 02.03.2015 та №911-VIII від 24.12.2015 визнані неконституційними та втратили чинність, у такому випадку до спірних правовідносин необхідно застосовувати попередню редакцію ст.55 Закону, яка діяла до внесення неконституційних змін.

За таких обставин, станом на час звернення позивачки до Головного управління ПФУ в Миколаївській області пункт "е" ст. 55 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" діяв в редакції до внесення змін законами № 213-VIII від 02.03.2015 та № 911-VIII від 24.12.2015, за яким передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники охорони здоров`я, незалежно від віку, при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2 Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993, лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), які працювали у лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспожив служби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри.

Таким чином, дійсно у зазначеному Переліку відсутні медико-санітарний цех та лікарсько-оздоровчий комплекс державного підприємства.

Разом з тим, вирішуючи цю справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 3, 16 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" (в редакції, чинній на час роботи позивачки в ЛОК ДП НВКТ «Зоря» - «Машпроект»), встановлено, що закладами охорони здоров`я є підприємства, установи та організації, завданням яких є забезпечення різноманітних потреб населення в галузі охорони здоров`я шляхом подання медико-санітарної допомоги, включаючи широкий спектр профілактичних і лікувальних заходів або послуг медичного характеру, а також виконання інших функцій на основі професійної діяльності медичних працівників.

Безпосередню охорону здоров`я населення забезпечують санітарно-профілактичні, лікувально-профілактичні, фізкультурно-оздоровчі, санаторно-курортні, аптечні, науково-медичні та інші заклади охорони здоров`я.

Заклади охорони здоров`я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами при наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців. Заклад охорони здоров`я здійснює свою діяльність на підставі статуту, що затверджується власником або уповноваженим ним органом.

Необхідною умовою створення закладів охорони здоров`я є їх державна реєстрація та акредитація, порядок якої визначається актами законодавства України.

Офіційним визнанням статусу закладу охорони здоров`я, наявності в ньому умов для надання певного рівня медико-санітарної допомоги, підтвердження його відповідності встановленим критеріям та гарантії високої якості професійної діяльності, відповідно до пункту 1 Порядку державної акредитації закладу охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року № 765, є державна акредитація закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2 названого Порядку акредитації підлягають незалежно від форми власності усі заклади охорони здоров`я. Акредитація проводиться один раз на три роки, перша акредитація закладу проводиться не пізніше ніж через два роки від початку здійснення діяльності.

Крім того, Управлінням охорони здоров`я Миколаївської облдержадміністрації у 1999, 2003, 2006 та 2009 роках видано акредитаційні сертифікати, зокрема, ЛОК та МСЦ ДП.

ДП НВКТ «Зоря» - «Машпроект» мало ліцензію Міністерства охорони здоров`я України серії АБ № 386153, серії АА № 628373 на зайняття медичною практикою і відповідно до Порядку державної акредитації закладу охорони здоров`я отримало державний акредитаційний сертифікат в межах встановленого цим порядком строку.

За таких даних, лікувально-оздоровчий комплекс ДП НВКТ «Зоря» - «Машпроект» є закладом охорони здоров`я, а тому періоди роботи ОСОБА_1 на посаді медичної сестри в МСЦ та ЛОК ДП НВКТ «Зоря» - «Машпроект» підлягають зарахуванню до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до п. "е" ст. 55 ЗУ "Про пенсійне забезпечення".

Також судом враховуються позиції, викладені Одеським апеляційним адміністративним судом в постановах по аналогічним адміністративним справам від 26.06.2013 справа № 2а/489/22/2013 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/32414619), від 20.02.2018 справа № 489/4568/17 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/72334738), від 19.06.2018 справа № 487/4597/17 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/74784053) та в ухвалі від 03.06.2015 справа № 2-а/489/26/15 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/44799939).

Таким чином, у разі коли заклад офіційно набуває статусу закладу охорони здоров`я на підставі акредитації - робота в цих закладах може бути зарахована до спеціального стажу, яка дає право на пенсію за вислугу років.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі № 21-1633а15.

Враховуючи викладене, станом на 02.09.2020 у позивачки був наявний спеціальний стаж більше 25 років, що цілком відповідає умовами призначення пенсії відповідно до вимог п. "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

За таких обставин, вимоги позивача визнати протиправними дій відповідача по відмові в зарахуванні періодів роботи з 11.12.2000 р. по 28.02.2005 р., з 01.03.2005 р. по 01.07.2007 р. в МСЦ та ЛОК на державному підприємстві "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект" до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 пенсію за вислугу років з 02.09.2020 року підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять,

Обираючи спосіб відновлення порушеного права позивача, суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Таким чином, суд з урахуванням наведеного, з метою ефективного способу захисту прав позивача вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років № 824/03.20-р від 11.09.2020 року.

Позов задовольнити.

Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 840,80 гривень підлягає відшкодуванню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,Миколаїв,549) задовольнити.

2. Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області № 824/03.20-р від 11.09.2020 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

3. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи з 11.12.2000 по 28.02.2005 та з 01.03.2005 по 01.07.2007 в структурних підрозділах, які мали функцію охорони здоров`я та лікувальних закладів - медико-санітарному цеху, лікувально-оздоровчому комплексі на Державному підприємстві "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря-Машпроект".

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсію за вислугу років з 02.09.2020 року.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,Миколаїв,549) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 840,80 (вісімсот сорок грн вісімдесят коп) гривень.

6. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 05.02.2021.