Справа № 160/3838/20
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 лютого 2021 року м. Дніпросправа № 160/3838/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року, (суддя суду першої інстанції Турова О.М.), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, в адміністративній справі №160/3838/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з адміністративним позовом, в якому просили:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №4-2615/15-19-сг від 10.10.2019р. щодо відмови ОСОБА_1 в затвердженні проекту землеустрою земельної ділянки площею 0,1 га для індивідуального садівництва та наданні цієї земельної ділянки у власність, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:013:0237;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області затвердити проект землеустрою ОСОБА_1 щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га для індивідуального садівництва та наданні цієї земельної ділянки у власність, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:013:0237;

- визнати протиправними та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 4-2573/15-19-сг від 09.10.2019 р. щодо відмови ОСОБА_2 в затвердженні проекту землеустрою земельної ділянки площею 0,0844 га для індивідуального садівництва та наданні цієї земельної ділянки у власність, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:013:0238;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області затвердити проект землеустрою ОСОБА_2 щодо відведення земельної ділянки площею 0,0844 га для індивідуального садівництва та наданні цієї земельної ділянки у власність, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:013:0238;

- визнати протиправними та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 4-2714/15-19-сг від 11.10.2019 р. щодо відмови ОСОБА_3 в затвердженні проекту землеустрою земельної ділянки площею 0,1 га для індивідуального садівництва та наданні цієї земельної ділянки у власність, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:013:0236;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області затвердити проект землеустрою ОСОБА_3 щодо відведення земельної ділянки площею 0,1 га для індивідуального садівництва та наданні цієї земельної ділянки у власність, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:013:0236.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що відповідач в оскаржуваних наказах дійшов помилкового висновку щодо знаходження земельних ділянок, відносно яких позивачами розроблено проекти землеустрою щодо їх відведення у власність для індивідуального садівництва, в комунальній власності Новоолександрівської сільської об`єднаної територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області, оскільки записами у Державному земельному кадастрі підтверджено належність цих земельних ділянок до державної форми власності, а тому у Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не було підстав для відмови у затвердженні вищевказаних проектів землеустрою щодо відведення цих земельних ділянок у власність, тим більше, що позивачами надано всі передбачені Земельним кодексом України документи, погоджено ці проекти землеустрою з територіальним органом Держгеокадастру та здійснено державну реєстрацію сформованих земельних ділянок із присвоєнням їм кадастрових номерів, отже, жодних правових підстав для відмови у затвердженні проектів землеустрою після їх погодження в порядку приписів ст.186-1 Земельного кодексу України згідно зі ст.118 цього Кодексу бути не може. Крім того, належність спірних земельних ділянок до державної форми власності також підтверджена постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.08.2019р. у справі №0440/6541/18, в рамках якої ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вже оскаржувалась первинна відмова Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у затвердженні розроблених позивачами проектів землеустрою щодо відведення цих земельних ділянок у власність. Однак, не зважаючи на встановлені цим судовим рішенням обставини, повторно розглядаючи заяви позивачів про затвердження проектів землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок у власність на виконання цього ж рішення суду, відповідач знову безпідставно відмовив у їх затвердженні фактично пославшись на ті самі обставини. Посилання відповідача на рішення Дніпровського апеляційного суду від 23.04.2019р. у справі №2-175/312/17-ц є безпідставними, оскільки це рішення не містить висновків щодо зміни права власності на спірні земельні ділянки, на які претендують позивачі.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №4-2615/15-19-сг від 10.10.2019р. щодо відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, площею 0,1 га, кадастровий номер :01:013:0237, для індивідуального садівництва та надання цієї земельної ділянки у власність.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: пр. О. Поля, 2, м. Дніпро, 49004) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 30 вересня 2019 року про затвердження розробленої документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва площею 0,10 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації, та прийняти відповідне рішення про затвердження або відмову у затвердженні цього проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відповідно до ст.118 Земельного кодексу України, з урахуванням правової оцінки спірного питання, наданої судом у цьому рішенні.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №4-2573/15-19-сг від 09.10.2019 р. щодо відмови ОСОБА_2 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, площею 0,0844 га, кадастровий номер :01:013:0238, для індивідуального садівництва та надання цієї земельної ділянки у власність.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: пр. О. Поля, 2, м. Дніпро, 49004) повторно розглянути заяву ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) від 30 вересня 2019 року про затвердження розробленої документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва площею 0,0844 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації, та прийняти відповідне рішення про затвердження або відмову у затвердженні цього проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відповідно до ст.118 Земельного кодексу України, з урахуванням правової оцінки спірного питання, наданої судом у цьому рішенні.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №4-2714/15-19-сг від 11.10.2019р. щодо відмови ОСОБА_3 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, площею 0,10 га, кадастровий номер :01:013:0236, для індивідуального садівництва та надання цієї земельної ділянки у власність.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: пр. О. Поля, 2, м. Дніпро, 49004) повторно розглянути заяву ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) від 30 вересня 2019 року про затвердження розробленої документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва площею 0,10 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації, та прийняти відповідне рішення про затвердження або відмову у затвердженні цього проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відповідно до ст.118 Земельного кодексу України, з урахуванням правової оцінки спірного питання, наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог позивачі звернулись з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову в цій частині. В іншій частині рішення суду просять залишити без змін.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в даному випадку питання затвердження поданих позивачами проектів землеустрою не є дискреційними повноваженнями відповідача, оскільки позивачами дотримано визначену Законом процедуру звернення до відповідача із відповідними заявами, відповідно у відповідача як суб`єкта владних повноважень не виникло права на прийняття будь-якого іншого рішення крім затвердження проекту.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27.07.2018р. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до Головного управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області із письмовими заявами щодо затвердження наданих ними проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для індивідуального садівництва, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, які розташовані на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації.

За результатами розгляду цих заяв Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області направлено позивачам листи за вих. №С-3891/2-3931/0/20-18 від 09.08.2018р., №А-3890/2-3929/0/20-18 від 09.08.2018р., №К-3889/2-3930/0/20-18 від 09.08.2018р., у яких відповідач повідомив про існування розпорядження Кабінету Міністрів України №60-Р від 31.01.2018р., яким визначено, що передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність здійснюється за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні№). Новоолександрівська сільська рада увійшла у Новоолександрівську сільську об`єднану територіальну громаду, з огляду на це відповідач запропонував позивачам звернутись до відповідної об`єднаної територіальної громади для отримання погодження та повторно надати проекти для затвердження.

Не погодившись із такими відповідями та діями Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року у справі №0440/6541/18 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відмовлено.

Проте, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.09.2019р. у справі №0440/6541/18 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року у справі №0440/6541/18 скасувано і ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у вирішенні заяви ОСОБА_1 від 27 липня 2018 року (зареєстрована за №С-3891/2/21-18) про затвердження розробленої документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва площею 0,10 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, які розташовані на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації та зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27 липня 2018 року (зареєстрована за №С-3891/2/21-18) про затвердження розробленої документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва площею 0,10 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, які розташовані на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації, з урахуванням правової оцінки спірного питання, наданої судом у даному рішенні;

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у вирішенні заяви ОСОБА_2 від 27 липня 2018 року (зареєстрована за №С-3890/2/21-18) про затвердження розробленої документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва площею 0,0844 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, які розташовані на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації та зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 27 липня 2018 року (зареєстрована за №С-3890/2/21-18) про затвердження розробленої документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва площею 0,0844 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, які розташовані на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації, з урахуванням правової оцінки спірного питання, наданої судом у даному рішенні;

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у вирішенні заяви ОСОБА_3 від 27 липня 2018 року (зареєстрована за №С-3889/2/21-18) про затвердження розробленої документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва площею 0,10 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, які розташовані на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації та зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 27 липня 2018 року (зареєстрована за №С-3889/2/21-18) про затвердження розробленої документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва площею 0,10 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, які розташовані на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації, з урахуванням правової оцінки спірного питання, наданої судом у даному рішенні. В решті позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019р. у справі №0440/6541/18 заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про роз`яснення постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року у справі № 0440/6541/18 задоволено та роз`яснено резолютивну частину постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року у справі №0440/6541/18, наступним чином: Судом зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області розглянути повторно заяви позивачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з урахуванням мотивувальної частини даного рішення, що тягне за собою як наслідок прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, передбаченого статтею 118 Земельного кодексу України, тобто, про затвердження або про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

30.09.2019р. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повторно звернулись до Головного управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області із письмовими заявами щодо затвердження наданих ними проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для індивідуального садівництва, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, які розташовані на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації.

До цих заяв позивачами, зокрема, було додано дозволи на розробку цих проектів землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок та докази погодження розроблених на їх замовлення проектів територіальним органом Держгеокадастру, а також витяги з Державного земельного кадастру про здійснення державної реєстрації сформованих земельних ділянок за кадастровими номерами :01:013:0237, :01:013:0238 та :01:013:0236 у Державному земельному кадастрі.

За результатами розгляду цих заяв Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області видано накази:

- №4-2615/15-19-сг від 10.10.2019р. щодо відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, площею 0,1 га, кадастровий номер :01:013:0237, для індивідуального садівництва та надання цієї земельної ділянки у власність.

- №4-2573/15-19-сг від 09.10.2019 р. щодо відмови ОСОБА_2 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, площею 0,0844 га, кадастровий номер :01:013:0238, для індивідуального садівництва та надання цієї земельної ділянки у власність.

- №4-2714/15-19-сг від 11.10.2019р. щодо відмови ОСОБА_3 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, площею 0,10 га, кадастровий номер :01:013:0236, для індивідуального садівництва та надання цієї земельної ділянки у власність.

Не погодившись із зазначеними наказами позивачі звернулись до суду із даними адміністративними позовами.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що накази про відмову в затвердженні проектів є протиправними, у зв`язку з чим, позовні вимоги про визнання протиправними та скасування наказів підлягають задоволенню. В свою чергу, на думку суду першої інстанції, підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача затвердити проекти землеустрою відсутні, оскільки відповідач відповідні заяви позивачів по суті не розглядав, а виходив лише з того, що в нього відсутня така компетенція.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої - третьої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з п. в ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

Відповідно до ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Абзацом 1 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з абз.2 ч.7 ст.118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

За приписами ч.8 ст.118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу.

При цьому абз.1 ч.1 ст.1861 Земельного кодексу України встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною 4 статті 1861 Земельного кодексу України визначено, що розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Відповідно до ч.5 ст.1861 Земельного кодексу України органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Згідно з ч.6 ст.1861 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

При цьому, частиною 9 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Системний аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 1861 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

При цьому, з вищенаведених норм Земельного кодексу України слідує, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 1861 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 1861 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.03.2019р. у справі №1640/2594/18 та враховується судом при розгляді даної справи відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Як правильно вказав суд першої інстанції, підставою для відмов у затвердженні поданих позивачами проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність стало те, що, на думку відповідача, ці земельні ділянки відносяться до комунальної форми власності, а, отже, ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області не наділене повноваженнями щодо розпорядження цими землями у розумінні приписів ч.4 ст.122 Земельного кодексу України.

Тобто, ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області станом на час прийняття спірних наказів не розглядались по суті заяви позивачів про затвердження проектів землеустрою, не перевірялись на комплектність та відповідність Закону перелік наданих разом із заявою документів, не вирішувались інші, визначені Законом як необхідні, питання для умов затвердження поданих проектів землеустрою.

Водночас, зобов`язання затвердити проекти землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Затвердження таких проектів без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Отже, оскільки ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області станом на час виникнення спріних відносин не було, в межах власних дискреційних повановажень, вирішено питання по суті заяв позивачів про затвердження проектів землеустрою, а відмови в затвердженні проектів грунтуються лише на висновку відповідача про відсутність в нього компетенції вирішувати та розглядати ці заяви, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача затвердити документацію із землеустрою.

Доводи позивачів з приводу того, що процедура відведення земельних ділянок триває, а тому відповідач розглядаючи заяви про затвердження проектів землеустрою, не наділений дикреційними повноваженнями, оскільки може прийняти лише одне правомірне рішення, а саме: про затвердження поданих проектів, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими, оскільки до повноважень відповідача належить, зокрема, прийняття рішень на кожному визначеному етапі відведення земельної ділянки, такі рішення він примймає в межах дискреційних повноважень, визначених Земельним кодексом України. Відтак, той факт, що процедура відведення земельних ділянок триває та позивачам були надані згоди на відведнення земельних ділянок, потім погоджені проекти не може свідчить про те, що відповідач може діяти лише в один єдиний правомірний спосіб затвердити розроблену земельну документацію із землеустрою.

Доводи позивачів про необхідність задоволення позовних вимог із посиланням правові позиції Верховного Суду, викладені в рішеннях від 06.11.2019 року в справі №509/1350/17, від 24.12.2019 року у справі №823/59/17, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими з огляду на те, що предмет оскарження та обставини, які передували зверненню до суду із позовом у зазначених справах є відмінними від предмету оскарження та обставин, що передували зверненню до суду із позовом у даній справі. Відтак, і оцінка поняття «Дискреційних повноважень» Верховним Судом надана в контексті предмету оскарження та обставин справ №509/1350/17, №823/59/17, які, як вже зазначилось, є відмінними від предмету оскарження та обставин даної справи.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в частині зобов`язання відповідача затвердити проекти землеустрою, а тому в силу приписів ст. 316 КАС України, підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 316, 321, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року в адміністративній справі №160/3838/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі 04.02.2021 року.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай