Справа № 563/1248/20
Суддя: Опришко П. З.
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 563/1248/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Опришка П.З.

секретар судового засідання Литвинчук Л.Л.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача старшого сержанта поліції Дулевича О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Корець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції СРПП №7 Рівненського районного управління ГУНП в Рівненській області Дулевича Олега Ігоровича, Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до старшого сержанта поліції СРПП №4 Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області Дулевича Олега Ігоровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. Корецьке ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області в подальшому реорганізовано у відділення №7 Рівненського районного управління ГУНП в Рівненській області.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що оскарженою постановою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП за те, що вона 26 вересня 2020 року о 20 год. 08 хв. в м.Корець, по вул.Вознюка, 5 здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме зателефонувала на лінію «102» та повідомила про подію, якої насправді не було.

Мотивуючи свою невинуватість позивач зазначила, що дійсно 26.09.2020 року вона викликала працівників Корецького ВП, щодо вчинення відносно неї домашнього насильства та притягнення до адміністративної відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_2 . Оскільки, при собі вона не мала ключів від будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому спільно проживає з колишнім чоловіком, та колишній чоловік перешкоджав їй у доступі до будинку та нецензурно лаявся до неї. Однак, працівники Корецького ВП не приїхали, вона була змушена піти до Корецького ВП та особисто написати заяву про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності по факту вчинення домашнього насильства. З працівниками поліції вона поїхала до будинку де на місці події було проведено перевірку особи ОСОБА_2 та відібрано у нього пояснення. Проте, через 20 хв. до будинку приїхав інший екіпаж патрульних в складі ОСОБА_3 , які поспілкувались з ОСОБА_2 та колишній чоловік повернув їй ключі. Позивач не погоджується з винесеною постановою, вважає себе невинною, а постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю прямого умислу правопорушника, а прямого умислу в її діях не було. За вказаних обставин позивач просить скасувати постанову старшого сержанта поліції СРПП №4 Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області Дулевича Олега Ігоровича серії ГАБ № 049674 від 26 вересня 2020 року.

Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову відповідачами до суду не подано.

12 січня 2021 року старшим сержантом поліції Дулевичем О.І. до матеріалів справи долучено відеозапис події, що відбулась 26.09.2020 року.

04 лютого 2021 року старшим сержантом поліції Дулевичем О.І. до матеріалів справи долучено копії документів: протоколу серії АПР 18 № 429088, реєстрації ЄО, пояснення ОСОБА_2 та відповідь на звернення.

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Ухвалою судді Корецького районного суду Рівненської області від 28 грудня 2020 року дана позовна заява прийнята до розгляду і відкрито провадження у справі.

Ухвалою Корецького районного суду Рівненської області від 01 вересня 2020 року залучено до участі у справі співвідповідача - Головне управління Національної поліції в Рівненській області.

Позивач у судовому засідання позов підтримала та просила задовольнити, з підстав зазначених у ньому. Позивач вказала на відсутність в її діях прямого умислу на вчинення інкримінованого їй правопорушення, що в свою чергу є обставиною, яка виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідач старший сержант поліції ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнав, у його задоволенні просив відмовити. Пояснив, що у складі групи приїхав на виклик щодо неправомірних дій громадянина ОСОБА_2 , який надійшов від позивача на лінію «102». На місці події встановлено що між позивачем та її колишнім чоловіком виник конфлікт, проте у діях ОСОБА_2 не було виявлено ознак адміністративного чи кримінального правопорушення, у зв`язку з чим і була винесена постанова відносно ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Рівненській області, будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату розгляду справи в судове засіданні не з`явився, жодних клопотань чи заяв на адресу суду не надходило.

Заслухавши позивача та відповідача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача та заперечення на них відповідача, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що 26.09.2020 року о 20.08 год. поліцейським СРПП № 2 Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області старшим сержантом Дулевич О.І. складено протокол про адміністративне правопорушення серія АПР 18№ 429088 про вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого статтею 183 КУпАП, а саме ОСОБА_1 26.09.2020 року об 20.08 год здійснено завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме зателефонувала на лінію 102 та повідомила про подію, якої насправді не було. Повідомлено, що розгляд справи відбудеться у Корецькому районному відділі поліції, проте час та дату розгляду справи не вказано, та відсутні підписи особи яка притягується до адміністративної відповідальності

В подальшому, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 049674 від 26 вересня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та застосоване до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 гривня.

ОСОБА_1 , не погоджуючись із вказаним рішенням працівника поліції, вважає себе невинною, а оскаржену постанову такою, що підлягає скасуванню, а тому звернула до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Предметом оскарження в даній справі є постанова про вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ст. 183 КУпАП, а саме - завідомо неправдивий виклик поліції.

Перевіряючи обґрунтованість посилання відповідача на встановлення факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, слід зазначити, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, що містить об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ознака винності діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст. 9 КУпАП.

В адміністративному позові та у судовому засіданні позивач категорично заперечила проти вчинення нею адміністративного правопорушення, свою вину заперечувала і при винесенні відносно неї оскарженої постанови.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Як зазначено у ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює, серед іншого, обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

З матеріалів справи вбачається, що позивач наголошує на тому, що здійснюючи виклик поліції, була впевнена, що її колишнім чоловіком ОСОБА_2 вчинялися неправомірні дії домашнє насильство, оскільки такий перешкоджав їй у вході у спільний будинок, та нецензурно виражався в її сторону, та при цьому позивач усвідомлювала, що вона діє правомірно й повідомляє правдиву інформацію.

Із долученого до справи відеозапису вбачається, що 26 вересня 2020 року між позивачкою та її колишнім чоловіком ОСОБА_2 року виник конфлікт за результатами якого вона просила допомоги в працівників поліції. Таким чином, у суду є підстави вважати, що позивачка здійснила виклик поліції небезпідставно, а з метою захистити свої права.

Проте, що між позивачкою та її колишнім чоловіком ОСОБА_2 26 вересня 2020 року виник конфлікт, також підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2 наданими ним старшому сержанту поліції ОСОБА_5 .

Проте, поліцейський Дулевич О.А. при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не взяв до уваги та не дав оцінку поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в результаті чого не було повно, всебічно та об`єктивно досліджено усіх обставин справи. Як наслідок поліцейським було винесено незаконне рішення в справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки відповідальність за ст. 183 КУпАП настає в разі завідомо неправдивого виклику поліції, а позивач здійснив такий виклик з приводу неправомірних дій її колишнього чоловіка ОСОБА_2 , будучи впевненою, що такі відносно неї вчиняються, тому суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення такого правопорушення, а отже і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зокрема, частиною другою даної норми права передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначене вище, суд приходить висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб, що визначений законами та Конституцією України, і всупереч ст. 77 КАС України не виконав обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що під час судового розгляду відповідачами не було надано належних та допустимих доказів наявності умислу в діяннях позивача, як обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, суд вважає недоведеною вину позивача у вчиненні правопорушення і, як наслідок, наявність підстав для скасування оскарженої постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує те, що ч. 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, підставою для стягнення з суб`єкта владних повноважень судового збору є задоволення позовних вимог сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, та наявність документального підтвердження сплати нею судового збору у відповідному розмірі.

Така позиція суду повністю співпадає з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23 липня 2020 по справі №524/6159/16-а.

Згідно з квитанцією №34 від 23 грудня 2020 року позивачем при зверненні до суду з вищевказаним позовом було сплачено судовий збір в розмірі 420 гривень 40 коп. Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено, судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 420 гривень 40 копійок, відповідно до ст. 139 КАС України мають бути покладені на відповідача - Головне управління Національної поліції в Рівненській області.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 77, 90, 139, 243-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції СРПП №7 Рівненського районного управління ГУНП в Рівненській області Дулевича Олега Ігоровича, Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову старшого сержанта поліції СРПП №4 Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області Дулевича Олега Ігоровича серії ГАБ № 049674 від 26 вересня 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування сплаченого судового збору грошові кошти в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Корецький районний суд Рівненської області (відповідно до п.п. 15.5 п. 5 ч. 1 Перехідних положень КАС України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі: Головне управління Національної поліції в Рівненській області, місцезнаходження: 33000, м. Рівне, вул. Миколи Хвильового, 2; старший сержант поліції СРПП №7 Рівненського районного управління ГУНП в Рівненській області Дулевич Олег Ігорович, місцезнаходження: 35400, Рівненська область, м.Корець, вул.Київська, 14а.

Повне рішення суду складено 08 лютого 2021 року.

Суддя Опришко П.З.