Справа № 233/5936/20
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

08 лютого 2021 р. Справа №233/5936/20

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Циганенко А.І., розглянувши матеріали позовної заяви Державної установи «Дагестанська митниця» (місцезнаходження: вул. Юсупова, 24, м. Махачкала, Республіка Дагестан, 367013) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про примусове стягнення митних платежів та пені,

ВСТАНОВИВ:

позивач, Державна установа «Дагестанська митниця», звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 , про стягнення митних платежів та пені. Позовні вимоги вмотивовані тим, що за відповідачем обліковується заборгованість по сплаті митних платежів, яка утворилася через порушення строку тимчасового ввезення на митну територію Російської Федерації транспортного засобу.

З посиланням на статті 150, 179, 355 Митного кодексу Митного союзу, статті 71, 72, 73 Федерального закону від 03.08.2018 №289-ФЗ «Про митне регулювання в Російській Федерації та про внесення змін в окремі законодавчі акти Російської Федерації», позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по сплаті митних платежів та пені в сумі 1216698,63 російських рублів.

05 січня 2021 року ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області при відкритті провадження у справі остання була передана за підсудністю до Донецького окружного адміністративного суду в порядку статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з частиною 2 статті 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для […] відмови у відкритті провадження у справі.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі на підставі даної позовної заяви суд бере до уваги таке.

У Конституції України встановлено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, правова держава (стаття 1); суверенітет України поширюється на всю її територію (стаття 2); носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ, народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування (стаття 5); державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (стаття 6); в Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8); органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19).

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В статті 4 КАС України наведено значення термінів, що вживаються в цьому Кодексі, зокрема,

адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг;

суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг;

позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду;

відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Частиною 4 статті 5 КАС України визначено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 5 статті 46 КАС України громадяни України можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень:

1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання;

2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання;

3) про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України;

4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);

5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Частинами 2-3 статті 7 КАС України встановлено, щоадміністративний суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

За частиною 1 статті 43 КАС України адміністративна процесуальна правосуб`єктність (здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Системний аналіз наведених положень законодавства дозволяє суду дійти наступних висновків.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Основною визначальною рисою адміністративних правовідносин є владне підпорядкування однієї сторони цих відносин іншій стороні. Сторони в адміністративному спорі ще до його виникнення повинні перебувати у відносинах вертикального підпорядкування.

Отже, у розумінні КАС України суб`єктом владних повноважень в адміністративній справі можуть бути тількиоргани державної влади, інші державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи суверенної держави Україна, виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач, Державна установа «Дагестанська таможня», є митним органом Російської Федерації, що діє на підставі «Загального положення про митницю», затвердженого наказом Федеральної митної служби від 31 травня 2018 року №833, та є територіальним органом Федеральної митної служби, яка згідно з «Положенням про Федеральну митну службу», затвердженим постановою Уряду РФ 16 вересня 2003 року №809, є федеральним органом виконавчої влади.

Отже, Державна установа «Дагестанська таможня» не є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України, оскільки не є носієм державної влади в Україні.

В позовній заяві відповідач зазначений як громадянин Азербайджанської Республіки (такою є офіційна назва держави), разом з тим до матеріалів позовної зави додана ксерокопія паспорта України НОМЕР_1 з якої вбачається, що ОСОБА_1 є громадянином України (такою є офіційна назва держави).

Конституцієюта законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, позанаціональним суб`єктам владних повноважень не надано права на звернення до суду з позовами до громадян України в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, спір, що виник між позивачем та відповідачем не є публічно-правовим, ані за суб`єктним складом, ані за правовим регулюванням.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Державної установи «Дагестанська митниця» до ОСОБА_1 про примусове стягнення митних платежів та пені слід відмовити.

Позивач вважає себе потерпілим від порушення його права на отримання митних платежів та пені, які підлягали сплаті на території Російської Федерації.

З наведеного вбачається, що спірні правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем, на суверенній території України регулюються не нормами публічного права, а нормами приватного права.

За приписами статті 496 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцієюта законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з [...] інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З урахуванням викладеного, суд роз`яснює позивачеві, що заявлені ним вимоги підлягають розгляду в місцевому загальному суді за правилами цивільного судочинства.

Керуючись статтями 2, 4, 19, 170, 171, 248, 256, 294, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Державної установи «Дагестанська митниця» до ОСОБА_1 про примусове стягнення митних платежів та пені відмовити.

Ухвала постановлена, складена та підписана 08 лютого 2021 року.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Ухвала набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Донецького окружного адміністративного суду в порядку і строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.І. Циганенко