Справа № 200/11507/20-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року справа №200/11507/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі представника позивача Сенникова А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року (повне судове рішення складено 23 грудня 2020 року у м. Слов`янську) у справі № 200/11507/20-а (суддя в І інстанції Стойка В.В.) за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Донецькій області (далі ГУ ДПС у Донецькій області, податковий орган) звернулось до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі Відділ), в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність щодо не звернення до суду із заявою щодо зміни та встановлення способу та порядку виконання рішення суду та не відкладення виконавчих дій;

- визнати протиправними дії щодо направлення вимоги державного виконавця від 20.11.2020 № 20372/023-50 та зобов`язати відкликати її.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на примусовому виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження № 61510102 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 805/1535/16-а, виданого 18.02.2020 щодо зобов`язання Головного управління ДФС у Донецькій області (далі ГУ ДФС у Донецькій області) прийняти рішення про визнання безнадійною та списання заборгованості (недоїмки) Приватного акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» (далі ПАТ «ВАВК») зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 5 713 125,48 грн., яка виникла за період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня 2015 року.

Позивач наголосив, що незважаючи на факт оскарження рішення суду в касаційному порядку, на адресу ГУ ДПС у Донецькій області надійшла вимога державного виконавця від 20.11.2020 № 20372/023-50, згідно до якої від ГУ ДПС у Донецькій області вимагається: виконати рішення згідно виконавчого листа № 805/135/16-а, виданого 18.02.2020 Донецьким окружним адміністративним судом; виконати вимоги державного виконавця та виконавчого листа № 805/1535/16-а, виданого 18.02.2020 Донецьким окружним адміністративним судом, у строк до 10 робочих днів з моменту одержання зазначеної вимоги.

Податковий орган зазначив, що на теперішній час відсутні несплачені суми єдиного внеску, що підлягають списанню (в сумі 5 713 125,48 грн.), визначені у судовому рішенні та відповідно їх занесення в інформаційну систему органів ДПС (ІТС «Податковий блок»), тобто рішення суду є виконаним, тому, на теперішній час наявні об`єктивні поважні причини неможливості виконання ГУ ДПС у Донецькій області вказаного рішення суду у справі № 805/1535/16-а, в тому числі:

відсутність в інформаційній системі суми єдиного внеску, що підлягає списанню (в сумі 5 713 125, 48 грн.), визначеної у судовому рішенні (та відповідно її занесення в інформаційну систему органів ДПС (ІТС «Податковий блок»);

відсутність відповідної встановленої форми рішення про визнання безнадійною та списання заборгованості з єдиного внеску та порядку списання такої заборгованості на виконання рішення суду щодо його списання, відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI), Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерством фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі Інструкція № 449) та Наказу Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 «Про затвердження Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Порядок № 422).

Відповідно, посилаючись на положення Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) позивач вважав, що державним виконавцем вчиняються дискримінаційні протиправні дії по відношенню до ГУ ДПС у Донецькій області та має місце протиправна бездіяльність щодо відсутності належного реагування на заяву ГУ ДПС у Донецькій області та звернення до суду щодо зміни та встановлення способу та порядку виконання рішення суду у вказаній справі та відкладення проведення виконавчих дій.

На підставі вказаного позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

На обґрунтування апеляційної скарги фактично зазначені доводи, аналогічні висловленим у позовній заяві. Апелянт наголошує, що суд не надав належної правової оцінки фактичним обставинам справи в сукупності з нормами діючого законодавства, які регулюють спірні правовідносини, у зв`язку із чим дійшов хибного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник відповідача до апеляційного суду не прибув.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.11.2019, яке набуло законної сили 09.10.2019, адміністративний позов ПАТ «ВАВК» до Головного управління ДФС у Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною відмову Волноваської ОДПІ ГУ Державної фіскальної служби у Донецькій області у задоволенні заяви ПАТ «ВАВК» про визнання безнадійною та списання заборгованості (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 5 713 125,48 грн., яка викладена у листі податкового органу від 30 червня 2016 року № 6628.

Зобов`язано ГУ ДФС у Донецькій області прийняти рішення про визнання безнадійною та списання заборгованості (недоїмки) ПАТ «ВАВК» зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 5 713 125 (п`ять мільйонів сімсот тринадцять тисяч сто двадцять п`ять) гривень 48 копійок, яка виникла за період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня 2015 року.

Стягнуто з ГУ ДФС у Донецькій області (, юридична адреса: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ПАТ «ВАВК» (, місцезнаходження: 85721, Донецька область, Волноваський район, смт. Володимирівка, вул. Заводська, буд. 1) витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1450 (одна тисяча чотириста п`ятдесят) грн 00 коп.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17.09.2020 у справі № 805/1535/16-а задоволено заяву Відділу про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі № 805/1535/16-а та замінено боржника у виконавчому провадженні з ГУ ДФС у Донецькій області на ГУ ДПС у Донецькій області.

Ухвалою Верховного Суду від 08.10.2020 касаційну скаргу ГУ ДПС у Донецькій області на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року у справі № 805/1535/16-а залишено без руху.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС у Донецькій області на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року у справі № 805/1535/16-а.

Як не заперечується сторонами по справі, на виконання рішення суду по справі № 805/1535/16-а було відкрито виконавче провадження, про що повідомлено позивача.

Листом ГУ ДПС у Донецькій області № 81447/10/05-99-13-03-15 від 02.11.2020 викладено прохання до державного виконавця Відділу про відкладення проведення виконавчих дій за виконавчим провадженням № 61510102 на строк 10 робочих днів та не вживати заходів примусового виконання рішення до ГУ ДПС у Донецькій області.

Постановою від 04.11.2020 за ВП № 61510102 відкладено проведення виконавчих дій до 17.11.2020.

Листом ГУ ДПС у Донецькій області № 8297/10/05-99-13-03-15 від 17.11.2020 викладено повторне прохання не вживати заходів примусового виконання рішення до ГУ ДПС у Донецькій області.

20.11.2020 головним державним виконавцем Відділу було прийнято вимогу, якою зобов`язано виконати рішення згідно виконавчого листа № 805/1535/16-а, виданого 18.02.2020 Донецьким окружним адміністративним судом (з урахуванням ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 17.09.2019 № 805/1535/16-а) тощо.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом першим частини першої ст. 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч.1 ст.13 Закону № 1404-VIII).

Відповідно ч. 1, 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно ч. 4 ст. 18 Закону № 1404-VIII, вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як передбачено ст. 32 Закону № 1404-VIII, за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Згідно з позицією Верховного Суду, яка сформована у чисельних постановах, зокрема, від 13 лютого 2018 року у справі № 361/7567/15-а, від 07 березня 2018 року у справі № 569/15527/16-а, від 20 березня 2018 року у справа № 461/2579/17, від 20 березня 2018 року у справі № 820/4554/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 569/16681/16-а та від 12 квітня 2018 року у справі № 826/8803/15, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Беручи до уваги вищевказані положення, слід вказати, що законодавством не закріплено обов`язку державного виконавця відкладати виконавчі дії, стаття 32 Закону № 1404-VIII встановлює дискреційні повноваження службової особи з даного питання, які не можуть бути підмінені рішенням суду, тому місцевий суд дійшов правильного висновку, що у задоволенні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не відкладання виконавчих дій слід відмовити.

Також суд зазначає, що прийняття вимоги є прямим обов`язком державного виконавця, спрямованого на захист прав стягувача за виконавчим провадженням та не можуть бути протиправними в силу положень Закону № 1404-VIII.

Згідно з ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналогічні положення вказано у ст. 34 Закону № 1404-VIII, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. За заявою стягувача виконавець може відстрочити або розстрочити виконання рішення (крім судового рішення), за наявності обставин, передбачених частиною першою цієї статті, про що виносить відповідну постанову. За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. Законом можуть встановлюватися особливості щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Аналізуючи вказані положення апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що звернення до суду із заявою щодо зміни способу та порядку виконання рішення суду є дискреційними повноваженнями державного виконавця, які надані йому законодавцем та які не можуть бути підмінені рішенням суду.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому вона підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року в справі № 200/11507/20-а залишити без змін.

Повне судове рішення - 08 лютого 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук