Справа № 160/15594/20
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
24 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06.07.2020 року №6 в частині не зарахування періоду роботи позивача з 20.12.1989 року по 07.07.1998 року до пільгового стажу за Списком №2;
- визнати протиправною відмову відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати відповідача зарахувати період роботи позивача на посаді машиніста компресорних установок з 20.12.1989 року по 07.07.1998 року до пільгового стажу за Списком №2 та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 - з 10.08.2020 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що частину своєї трудової діяльності працювала на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, зокрема, що відповідають Списку №2, а саме: з 28.01.1985 р. по 12.04.1987 р. - переведена помічником машиніста компресора 3 розряду в ЦКС Виробничого об`єднання "Кривбасруда"; з 20.12.1989 р. по 30.09.1997р. - прийнята на шахту "Гігант" ЦКС машиністом компресорних установок об`єднання "Кривбасруда"; з 01.10.1997р. по 01.03.1998 р. - прийнята по переводу на дільницю КСЦВ Энергоцеху №3 машиністом компресорної установки 2 розряду Енергоуправління об`єднання "Кривбасруда"; з 01.03.1998р. по 07.07.1998р. - прийнята по переводу на шахту "Гігант-Дренажна" машиністом компресорної установки 3 розряду ЦКС Виробничого об`єднання "Кривбасруда".
Загальний трудовий стаж позивача складає більше 35 років.
Рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06.07.2020 року №6 не підтверджено періоди роботи з 28.01.1985 р. по 12.04.1987 р., з 20.12.1989 р. по 07.07.1998 р.

10.08.2020 року позивач подала відповідачу письмову заяву про призначення пенсії за віком за Списком №2 та надала необхідний пакет документів, а саме: паспорт, трудову книжку, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, диплом, довідки про підтвердження наявного трудового стажу роботи для призначення пенсії, довідки про заробітну плату, свідоцтва про народження та про шлюб.

Однак, 11.09.2020 року відповідачем позивачу була надана відповідь №0400-0305-8/79606 "Про відмову в призначенні пенсії", відповідно до якої до пільгового стажу роботи за списком №2 не враховано періоди: 28.01.1985-12.04.1987, 20.12.1989-07.07.1998, оскільки згідно рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06.07.2020 №6 для його зарахування немає підстав.

Позивач вважає відмову протиправною, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 160/15594/20. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

11.01.2021 р. до суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами та просить суд відмовити в їх задоволенні з огляду на те, що 10.08.2020 року позивач надала до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та додані до заяви, зокрема: трудову книжку; архівну довідку №106 від 25.08.2020 та уточнюючу довідку №45 від 22.04.2014, видані ДП "Кривбасшахтозакриття"; копії наказів про проведення атестації робочих місць по підприємству ВО "Кривбасруда".

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 у спірний період працювала в ВО "Кривбасруда":

з 20.12.1989 по 30.09.1997 - машиністом компресорної установки ЦКС, в енергоуправлінні;

з 01.10.1997 по 28.02.1998 - машиністом компресорної установки на шахті "Гігант Дренажна";

з 01.03.1998 по 07.07.1998 - машиністом компресорної установки.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 від 18.11.2005 № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

На період роботи позивача діяли Списки затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 та Списки затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10.

Згідно розділу XXXII Списку №2, затвердженого постановою №1173, право на пільгову пенсію мали: машиністи компресорних установок, зайняті обслуговуванням газових компресорів (крім повітряних).

Згідно розділу XXXIII Списку №2, затвердженого постановою №10, право на пільгову пенсію мали: машиністи компресорних установок при роботі з шкідливими речовинами не нижче 3 кл. Небезпеки (25).

В трудовій книжці ОСОБА_1 відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме не зазначено, про те, що позивач безпосередньо була зайнята повний робочий день на роботах передбачених Списками (розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається період роботи), відсутній запис про атестацію робочих місць, тому для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Рудоуправління ім. Дзержинського ліквідовано з 01.10.1989 наказом виробничого об`єднання по видобутку руд підземним способом "Кривбасруда".

Згідно із Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань, державна реєстрація ДП "Кривбасреструктуризація"

(21693609) припинена в результаті ліквідації за рішенням засновників, що не пов`язано з

реорганізацією.

Так як підприємство ліквідовано, підтвердження стажу роботи відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року №18-1 проводиться комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсій на пільгових умовах.

Так, згідно із вищенаведеним, управлінням був сформований та направлений на розгляд комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області пакет документів щодо підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 .

Фактично, на засіданні комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах у Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області було з`ясовано наступне.

В роз`ясненнях по застосуванню Списків зазначено, що робітники, зайняті на всіх агрегатах які виробляють і стискують кисень, а також на інших роботах по виробництву кисню правом на пільгову пенсію не користуються, оскільки роботи по виробництву кисню Списками №1, №2 не передбачені.

Документи ліквідованих підприємств передані на зберігання в ДП "Кривбасшахтозакриття".

В довідці від 22.04.2014 за №45 зазначено, що в архівних документах є відомості про роботу заявниці в ЦКС РУ ім. Дзержинського, ЦКС ш. "Гігант" у спірний період:

з 20.12.1989 по 30.09.1997 - машиністом компресорної установки;

з 01.10.1997 по 28.02.1998 - машиністом компресорних установок КСЦВ енергоуправління ВО "Кривбасруда";

з 01.03.1998 по 07.07.1998 - машиністом компресорних установок.

В особових рахунках по нарахуванню заробітної плати вказана посада заявниці - помічник машиніста компресорної станції, машиніст компресорної установки, відображені суми нарахувань та кількість відпрацьованих годин з січня по грудень 1985 року, з грудня 1989 року по серпень 1994 року, з серпня 1996 року по липень 1998 року.

Відповідно до наказу про атестацію робочих місць по ВО "Кривбасруда" від 04.12.1995 за №138 машиністи компресорних установок енергоуправління об`єднання атестовані за Списком №2.

Відомості про реорганізацію (ліквідацію) енергоуправління об`єднання не надані.

Таким чином, наданими документами не підтверджено, що ОСОБА_1 працювала на посадах та умовах, які дають право на пенсію за Списком №2.

За таких обставин комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсій на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення, що для підтвердження спірного періоду роботи ОСОБА_1 з 20.12.1989 по 07.07.1998, для зарахування до пільгового стажу за Списком №2 немає підстав.

Отже, на підставі рішення комісії при Головному управлінні від 06.07.2020 р., Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було відмовлено позивачу в призначенні пільгової пенсії за віком відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки станом на 10.08.2020 р. загальний стаж роботи ОСОБА_1 складав 35 років 09 місяців 13 днів (стаж враховано по 30.06.2020).

25 січня 2021 року від позивача засобами поштового зв`язку надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач посилається на роз`яснення по Спискам, не зазначаючи ким останні надані та їх реквізити, у яких зазначено, що робітники, зайняті на всіх агрегатах, які виробляють і стискують кисень, а також на інших роботах по виробництву кисню правом на пільгову пенсію не користуються, оскільки роботи по виробництву кисню Списками №1, №2 не передбачені.

Посада, яку у спірний період займала позивач - "машиніст компресорних установок", як зазначено у трудовій книжці, при цьому у трудовій книжці не зазначено про зайнятість на роботах по виробництву кисню.

Позивач увесь спірний період з 20.12.1989 по 07.07.1998р. працювала на одній посаді та виконувала однаковий характер роботи в тих самих шкідливих умовах, та працювала зі шкідливими речовинами не нижче 3 класу небезпеки, що підтверджено наданою позивачем уточнюючою довідкою ДВО "Кривбасруда" №456 від 01.10.1997 р. про те, що позивач з 20.12.1989 р. по дату видачі довідки дійсно працює у ВО "Кривбасруда" машиністом компресорної установки ЦКС шахти "Гігант" при роботі зі шкідливими речовинами не нижче 3 класу небезпеки, а також результатами атестації робочого місця позивача згідно наказу по ВО "Кривбасруда" №138 від 04.12.1995р.

При цьому відповідач невірно застосовує пункт 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці та Соцполітики України від 18.11.2005 №383, яким передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Вказує, що хоча посада "машиніста компресорних установок" (без зазначення їх виду) вперше була внесена до Списку №2 постановою Кабінету Міністрів від 26.01.1991р. № 10, проте враховуючи те, що позивач безперервно у період з 20.12.1989 р. по 07.07.1998 р. працювала на вказаній посаді, то з урахуванням п. 3 Порядку №383 до стажу роботи за Списком №2 має бути зарахований весь вказаний період роботи позивача незалежно від дати внесення посади до Списків, оскільки шкідливі умови праці позивача підтверджені документально.

Крім того, є недоречними та не зрозумілими посилання відповідача на те, що відомості про реорганізацію (ліквідацію) енергоуправління об`єднання не надані, оскільки як вказано самим відповідачем, було ліквідоване підприємство, на якому працювала позивач, то і вказаний структурний підрозділ підприємства, як слідує, був ліквідований.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у червні 2020 року звернулася до відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та подала заяву про підтвердження пільгового стажу.

Рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06.07.2020 р. № 6 зазначено, що для підтвердження періодів роботи з 28.01.1985 по 12.04.1987, з 20.12.1989 по 07.07.1998, для зарахування до пільгового стажу за Списком №2 немає підстав. Крім того, комісією вказано, що відповідно до наказу про атестацію робочих місць по ВО "Кривбасруда" від 04.12.1995 №138 машиністи компресорних установок енергоуправління об`єднання атестовані за Списком №2. Відомості про реорганізацію (ліквідацію) енергоуправління об`єднання не надані. Наданими документами не підтверджено, що заявниця працювала на посадах та умовах, які дають право на пенсію за Списком №2.

Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 10.08.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 11.09.2020 року №0400-0305-8/79606 відділом з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено ОСОБА_1 про відмову в призначенні пільгової пенсії.

Зокрема, у даному листі вказано, що частиною 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, жінки - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За наданими документами, загальний страховий стаж складає 35 років 09 місяців 13 днів (стаж враховано по 30.06.2020).

До пільгового стажу роботи за списком № 2 не враховано періоди: 28.01.1985 - 12.04.1987, 20.12.1989 - 07.07.1998, оскільки згідно рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06.07.2020 р. № 6 для його зарахування немає підстав.

Позивач вважає протиправним вищевказане рішення, яким відмовлено у зарахування їй до пільгового стажу за Списком №2 для обчислення пенсії періоди роботи з 20.12.1989 року по 07.07.1998 рік.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).

Згідно з п.2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII.

Відповідно до положень п.16 Розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Частиною 1 статті 114 Закону України № 1058-ІV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України № 1058-ІV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років б місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є належність його професії, посади до пільгової, тобто до Списку №2 в даному випадку, та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка.

Як підтверджено матеріалами справи, а саме копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 26.07.1982 р., ОСОБА_1 , у спірний період працювала на наступних посадах:

- з 28.01.1985р. по 12.04.1987р. - переведена помічником машиніста компресора 3 розряду в ЦКС Виробничого об`єднання "Кривбасруда" (запис №5-6 трудової книжки);

- з 20.12.1989р. по 30.09.1997р. - прийнята на шахту "Гігант" ЦКС машиністом компресорних установок об`єднання "Кривбасруда" (запис №9-11 трудової книжки);

- з 01.10.1997р. по 01.03.1998р. - прийнята по переводу на дільницю КСЦВ Энергоцеху №3 машиністом компресорної установки 2 розряду Енергоуправління об`єднання "Кривбасруда" (запис №12-13 трудової книжки);

- з 01.03.1998р. по 07.07.1998р. - прийнята по переводу на шахту "Гігант-Дренажна" машиністом компресорної установки 3 розряду ЦКС Виробничого об`єднання "Кривбасруда" (запис №14-15 трудової книжки).

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 р. за №1451/11731) (далі по тексту Порядок №383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (п. 10 Порядку №383) .

Також, згідно п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також після 21.08.1992 року документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Як вже вказувалось судом вище, згідно з записами у трудовій книжці ОСОБА_1 у період з 20.12.1989 р. по 07.07.1998 р. працювала на посаді машиніста компресорної установки.

У вказаний період діяли Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Ради міністрів СРСР від 22.08.195бр. №1173, згідно яких до Списку №2 (розділ XXXIII "Загальні професії") відносяться: "машиністи компресорних установок зайняті обслуговуванням газових компресорів (крім повітряних)", а також Списки, затверджені постановою Кабінету Міністрів від 26.01.1991р. № 10, згідно яких до Списку №2 (розділ XXXIII "Загальні професії") відносяться: "машиністи компресорних установок при роботі з шкідливими речовинами не нижче 3 класу небезпеки", позиція 775".

Записи в трудовій книжці ніким не оспорювались та в судовому порядку недійсними не визнавались.

Згідно з пунктами 4.2., 4.3. Порядку №383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Так, згідно наказу по Виробничому об`єднанню "Кривбасруда" №138 від 04.12.1995р. "Про підтвердження права на пільгове пенсіювання по Списку №2 за результатами атестації робочих місць" затверджено Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад у ВО "Кривбасруда", яким підтверджено право на пільгове пенсіювання по Списку №2, у якому під порядковим №94 в Енергоуправлінні значиться посада позивача - "машиніст компресорних установок", позиція 775.

Із системного аналізу вищевказаних правових норм випливає, що оскільки зазначена атестація була проведена вперше, а позивач безперервно у період з 20.12.1989р. по 07.07.1998р. працювала на посаді машиніста компресорних установок, до стажу роботи за Списком №2 має бути зарахований весь вказаний період роботи позивача незалежно від дати внесення посади до Списків.

Крім того, відповідні умови праці за час виконання роботи до 21.08.92 р. підтверджуються також довідкою ДВО "Кривбасруда" №456 від 01.10.1997 р. про те, що позивач з 20.12.1989 р. по дату видачі довідки дійсно працює у ВО "Кривбасруда" машиністом компресорної установки ЦКС шахти "Гігант" при роботі зі шкідливими речовинами не нижче 3 класу небезпеки.

Також, ДП "Кривбасшахтозакриття", яке є зберігачем архівів ліквідованих шахти "Гігант" та шахти "Гігант-Дренажна" ВО "Кривбасруда" позивачу (попереднє прізвище " ОСОБА_1 ") були видані довідка №45 від 22.04.2014р. про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії та архівна довідка №106 від 25.08.2020р., відповідно до яких позивач працювала повний робочий день в ЦКС ш. "Гігант" ВО "Кривбасруда" у період з 20.12.1989 р. по 07.07.1998 р. машиністом компресорних установок.

Результати атестації робочого місця позивача згідно наказу по ВО "Кривбасруда" №138 від 04.12.1995р. мають застосовуватися впродовж 5 років після затвердження її результатів, що також підтверджується наступною атестацією згідно наказу №141 від 03.08.2000 р. Управління "Кривбасгідрозахист" (створеного згідно наказу Мінпромполітики України №22 від 29.07.1998р., в т.ч. на базі майна шахт "Гігант-Дренажна" ДВО "Кривбасруда", де працювала позивач), яким затверджено Перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, яким підтверджено право на пільги по Списку №2 під порядковим №15 шахти "Першотравнева-Дренажна", "Гігант-Дренажна" значиться посада "машиніст компресорних установок при роботі зі шкідливими речовинами не нижче 3 класу небезпеки", позиція 775.

Крім того, відсутність у відповідача даних про проведення атестації робочого місця позивача не може бути підставою для невизнання того, що це місце роботи та умови його роботи підпадають під дію Списку № 1 або Списку № 2, тому, що обов`язок про проведення атестації робочих місць покладено саме на керівників підприємств, за бездіяльність яких позивач, як працівник, відповідальності нести не може.

Згідно з пунктом 10 оглядового листа Вищого адміністративного суду України від 14.08.2008 року №91406/100/13-08 «Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення» Вищий адміністративний суд України зазначив, що атестація робочих місць за умовами праці - це комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров`я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Частиною другою пункту 4 зазначеного Порядку, встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Таким чином, законодавцем покладено обов`язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її непроведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Велика Палата Верховного Суду у справі №520/15025/16-а від 19.02.2020 сформулювала правовий висновок, згідно якого особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

На думку суду, позивачем під час звернення до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії були подані всі необхідні документи на підтвердження свого трудового стажу на пільгових умовах у період з 20.12.1989 р. по 07.07.1998 р.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про необґрунтованість підстав для неврахування відповідачем спірного періоду роботи ОСОБА_1 з 20.12.1989 р. по 07.07.1998 р. до пільгового стажу за Списком №2.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах, то суд зазначає, що не наділений відповідними повноваженнями проводити розрахунок страхового стажу позивача, оскільки це є дискреційними повноваженнями органів Пенсійного фонду України.

Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи, суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

У зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за потрібне вийти за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача.

Відповідно до ч.4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки відповідачем не проводився розрахунок страхового стажу позивача з урахуванням періодів, врахованих судом у цьому рішенні, то суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію за віком, проте, вважає за потрібне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії та провести розрахунок пільгового стажу позивача для призначення пенсії з урахуванням правової позиції, викладеної в цьому рішенні.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення рішення суд вирішує питання судових витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області понесені судові витрати у розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсій на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06.07.2020 року №6 в частині не зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 20.12.1989 року по 07.07.1998 року до пільгового стажу за Списком №2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 на посаді машиніста компресорних установок з 20.12.1989 року по 07.07.1998 року до пільгового стажу за Списком №2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.08.2020 року про призначення пенсії на пільгових умовах з урахування правової позиції, викладеної у цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 420,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник