Справа № 480/3848/20
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2021 року Справа №480/3848/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Діска А.Б.,
за участю секретаря судового засідання - Івах Я.А.,
представника позивача - Ювченко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3848/20 за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська фірма "Усе для дому" про стягнення податкового боргу,-
В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДПС у Сумській області (далі по тексту - позивач, ГУ ДПС у Сумській області) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська фірма "Усе для дому" (далі по тексту - відповідач, ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому") про стягнення податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 122,96 грн та з орендної плати з юридичних осіб з урахуванням уточнення позовних вимог в сумі 504080,56 грн.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що за відповідачем обліковується податковий борг, який виник у зв`язку з несплатою самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 122,96 грн та з орендної плати з юридичних осіб, а також із суми донарахованого платежу, штрафних санкцій та пені з орендної плати з юридичних осіб в сумі 504080,56 грн. Відповідачу надсилалась податкова вимога, однак сума боргу залишилась несплаченою. Таким чином у платника податків наявний податковий борг, який позивач просить стягнути з відповідача.
Ухвалою суду від 26.06.2020 відкрито провадження у справі, розгляд проводиться за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
13.10.2020 позивачем було подано уточнюючу позовну заяву, в якій зменшено суму, стягнути яку просить позивач.
Ухвалою суду від 18.11.2020 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.
Судом встановлено, що ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" зареєстроване органами державної реєстрації як юридична особа та знаходиться на обліку в ГУ ДПС у Сумській області як платник податків.
Відповідно до розрахунку податкового боргу за ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" обліковується заборгованість з:
- податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 122,96 грн;
Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.
Згідно зі ст. 67 Конституції України відповідач зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом.
Відповідно до ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк (підпункт 14.1.156 пункт 14.1 стаття 14 ПК України).
Відповідно до п.п. 266.7.5. п.266.7 ст. 266 ПК України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і не пізніше 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.
На підставі п.п. б п.п. 266.10.1. п.266.10 ст. 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.
У зв`язку із частковою сплатою, сума несплаченого грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки складає 122,96 грн, що підтверджується розрахунком податкового боргу та витягом з індивідуальної картки платника податків (а.с. 34-37).
Крім того, відповідно до п.286.2 ст.286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 Податкового кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.
Виконанням податкового обов`язку згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п.56.11 ст.56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Податкове зобов`язання (основний платіж) з орендної плати за березень-грудень 2019 року та січень 2020 року податковим органом обраховано ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" відповідно до податкових декларацій:
Таким чином, сума боргу по основному платежу самостійно визначеного платником з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки складає 122,96 грн, а з плати за землю за період з 01.03.2019 по 31.01.2020 в загальному розмірі складає 344354,39 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Наявність такого боргу підтверджується розрахунком податкового боргу та витягом з індивідуальної картки платника податків.
Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, вважається податковим боргом.
Оскільки зазначене податкове повідомлення-рішення було узгоджене 25.01.2019, визначена ним сума грошового зобов`язання та не сплачена відповідачем набула статусу податкового боргу, а тому підлягає стягненню з ТОВ «Сумська фірма «Усе для дому».
Суму визначеного вказаним податковим повідомленням-рішенням зобов`язання та самостійно не сплаченого ТОВ «Сумська фірма «Усе для дому» позивач також просить стягнути з відповідача. Проте вказані вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.
Пункт 101.1 статті 101 Податкового кодексу України визначає, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
Як зазначено в пункті 101.2 цієї статті, під терміном "безнадійний податковий борг" розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.
Пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України визначено строк давності - 1095 календарних днів, а пунктом 102.4 цієї статті передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.
Таким чином, в разі спливу 1095-денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.
Крім того, відповідно до вимог п.п.14.1.162. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.
Згідно зі ст.129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається:
при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);
при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);
при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, нарахування пені розпочинається після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання
При цьому, нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань (п.п.129.3.1 п.129.3 ст.129 Податкового кодексу України).
Відповідно до абз.2 п.129.4 ст.129 Податкового кодексу України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, починаючи з 91 календарного дня (з 271 календарного дня у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
Щодо доводів позивача з приводу того, що період нарахування пені перевищує 1095 днів, суд зазначає наступне.
Строки давності та їх застосування визначені у статті 102 ПК.
Згідно з пунктом 102.1 статті 102 ПК контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.
Відповідно до пункту 102.4 статті 102 ПК, - у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Аналізуючи зазначені норми закону, суд вказує, що за кожним податком та збором у платника податку виникає безумовний податковий обов`язок сплатити суму такого податку чи збору в порядку і строки, визначені законом. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі виникнення у платника податку податкового боргу платник зобов`язаний його сплатити, а у разі несплати - податковий обов`язок не є виконаним.
У такому разі контролюючий орган вживає заходів з метою погашення платником податку податкового боргу, до яких належать стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 ПК).
При цьому стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.
Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 11.06.2020 у справі №823/127/17.
При цьому, суд надаючи оцінку наданим відповідачем копіям платіжних доручень з квітня 2019 року по жовтень 2020 року (Т. 1 а.с. 200-250, Т.2 1-23), зазначає наступне.
Позивачем, у тому числі і на виконання вимог суду, не було надано пояснень, в підтвердження погашення якої частини податкового боргу, що стягується позивачем, було надано вказані платіжні доручення.
Як вбачається з наданих платіжних доручень, позивачем спрямовувались кошти на сплату податку з оренди землі починаючи з березня 2019 року по жовтень 2020 року. Проведення таких платежів відображено і в картці платника податку (Т.1 а.с.18-33, 38-71).
Проте, згідно зі ст.131 Податкового кодексу України нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків. При погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом. Суми пені зараховуються до бюджетів або державних цільових фондів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки.
Як зазначив у своїх письмових поясненнях представник позивача (Т. 2 а.с.31-32) та підтверджується карткою платника податків, платіжними дорученнями №1314 вiд 22.01.2019, № 1313 вiд 22.01.2019, № 1385 вiд 25.02.2019, № 1385 вiд 25.02.2019, № 1543 вiд 25.04.2019, № 1544 вiд 25.04.2019, № 1611 вiд 27.05.2019, № 1610 вiд 27.05.2019, № 1679 вiд 27.06.2019, № 1681 вiд 01.07.2019, № 1678 вiд 27.06.2019, № 1680 вiд 27.06.2019, № 1677 вiд 27.06.2019, № 1719 вiд 22.07.2019, № 1739 вiд 31.07.2019, № 1737 вiд 31.07.2019, № 1740 вiд 31.07.2019, № 1736 вiд 31.07.2019, № 1738 вiд 31.07.2019, № 1743 вiд 31.07.2019, № 1785 вiд 19.08.2019, № 1799 вiд 30.08.2019, № 1798 вiд 30.08.2019, № 1863 вiд 03.10.2019, № 1869 вiд 04.10.2019, № 1885 вiд 09.10.2019, № 1938 вiд 01.11.2019, № 1940 вiд 01.11.2019, № 1939 вiд 01.11.2019, № 2013 вiд 04.12.2019, № 2012 вiд 04.12.2019, № 2015 вiд 06.12.2019, № 2014 вiд 06.12.2019, № 2057 вiд 27.12.2019, № 2056 вiд 27.12.2019, № 2058 вiд 27.12.2019, № 2145 вiд 31.01.2020, № 2144 вiд 31.01.2020, № 2170 вiд 18.02.2020, № 2204 вiд 03.03.2020, № 2203 вiд 03.03.2020, № 2279 вiд 07.04.2020, № 2286 вiд 13.04.2020, № 2319 вiд 06.05.2020, № 2279 вiд 07.04.2020, № 2286 вiд 13.04.2020, № 2319 вiд 06.05.2020, № 2347 вiд 19.05.2020, № 2351 вiд 21.05.2020 було погашено податкові зобов`язання попередніх періодів.
Відповідно до п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
Таким чином, податковим органом на виконання вимог Податкового кодексу України було зараховано сплачені відповідачем кошти в рахунок погашення податкової заборгованості за календарною черговістю її виникнення. Отже, надані відповідачем платіжні доручення не спростовують наявність у ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" податкового боргу з орендної плати.
Крім того, суд зазначає, що на даний час предметом спору не є сума податкового боргу, яка була заявлена до стягнення податковим органом у справі №480/2405/19, а тому суд не бере до уваги доводи представника відповідача про те, що судом мають бути враховані факти, встановлені у цій справі.
Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган фіскальної служби надсилає йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.
Відповідачу була направлена податкова вимога №830 від 22.10.2012 (т.1 а.с.17). Податковий борг ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" з часу направлення податкової вимоги не переривався, податкова заборгованість не погашена в повному обсязі, що підтверджується копією картки платника (т.1 а.с.18-71).
Згідно п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
У відповідності до п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Згідно п.95.4 ст.95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.
Таким чином, з урахуванням того, що узгоджена сума грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб та із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, самостійно задекларовані платником та визначене податковим органом, набуло статусу податкового боргу, а його розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги направлення позивачем податкової вимоги та відсутність доказів добровільної сплати відповідачем визначеної суми боргу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача податкового боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково, а саме: з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 122,96 грн та з орендної плати з юридичних осіб в сумі 466627,14 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Головного управління ДПС у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська фірма "Усе для дому" про стягнення податкового боргу задовольнити частково.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08.02.2021.

Суддя А.Б. Діска