Справа № 640/18773/19
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коротких А.Ю.,

суддів Сорочка Є.О.,

Чаку Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві (правонаступник Головного управління ДФС у м. Києві) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ФОП ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про скасування рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Головне управління ДПС у м. Києві звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем та перебувала на обліку у відповідача як платник податків.

Позивач з 01.04.2017 року по 31.03.2019 року перебувала на спрощеній системі оподаткування як платник єдиного податку третьої групи (5 % доходу).

21.04.2018 року позивачем подано звітну податкову декларацію платника єдиного податку за перший квартал 2018 року, у якій узгоджено податкове зобов`язання по єдиному податку в сумі 22 094,97 грн. У рядку 06 вказаної декларації визначено обсяг доходу за звітний (податковий) період, що оподатковується за ставкою 5%, а саме 441 899,31 грн. У рядку 11 декларації визначено суму податку за ставкою 5% від вказаного у рядку 06 обсягу доходу в розмірі 22 094,97 грн.

Водночас, у рядку 14 вказаної декларації проставлено прочерк та помилково не вказано повторно суму єдиного податку в розмірі 22 094,97 грн., яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду.

07.05.2018 року позивачем сплачено до бюджету податок, визначений в звітній податковій декларації платника єдиного податку за перший квартал 2018 року в розмірі 22 094,97 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 07.05.2018 року № 6.

08.06.2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві проведено камеральну перевірку податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, за результатом якої складено акт №4461/26-15-13-02-11/ НОМЕР_1 , у висновках якого зазначено про порушення позивачем п.п. 2 п. 293.3 ст. 293 ПК України, а саме: відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлюється в розмірі 5% доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

На підставі вищезазначених висновків відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 25.06.2018 року № , яким за порушення п. 293.3 ст. 293 ПК України до позивача застосовано штрафні санкції на підставі п. 123.1 ст. 123 розд. 2 ПК України, у зв`язку з чим збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Єдиний податок з фізичних осіб на суму 22 094,97 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 5 523,74 грн.

Як зазначає позивач та не спростовується відповідачем, вищевказане податкове повідомлення-рішення отримано позивачем 27.06.2018 року, у зв`язку з чим 05.07.2018 року сплачено визначену в такому рішенні суму штрафу в розмірі 5 523,74 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 05.07.2018 року № 10.

Водночас, 29.03.2019 року Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято рішення №895/26-15-13-14-26/177450746, яким позивача виключено з реєстру платників єдиного податку на підставі абз. 8 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України, а саме у зв`язку із наявністю податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. Документом, який підтверджує наявність підстав для виключення з реєстру платника єдиного податку, зазначено доповідну від 28.03.2019 року № 8229/26-15-13-14-17.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до абзацу 2 пункту 294.1 статті 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду (пункт 294.2 статті 294 Податкового кодексу України).

Згідно із пунктом 295.3 статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів (підпункт 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

Як зазначено в абзаці восьмого підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України, платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Згідно з пунктів 299.11 статті 299 Податкового кодексу України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Отже, контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому, реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

До того ж, аналіз наведених вище норм свідчить про те, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування.

Аналогічну правову позицію висловлює Верховний Суд у постановах від 19.02.2019 року по справі № 826/7216/17, від 05.02.2019 року по справі № 805/206/17-а.

Відповідачем у своєму відзиві на позовну заяву було зазначено, що несплата позивачем узгодженої суми грошового зобов`язання з єдиного податку протягом двох послідовних кварталів встановлена контролюючим органом на підставі аналізу даних ІС «Податковий блок» в інтегрованій картці платника.

На підставі вказаної інформації відповідачем складена доповідна від 28.03.2019 року № 8229/26-15-13-14-17.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази проведення контролюючим органом, згідно пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України перевірки позивача, за результатами якої встановлено порушення вимог абзацу 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України, про що складено відповідний акт.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції доходить вірного висновку про те, що контролюючим органом, всупереч вимогам пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України перевірку проведено не було, відповідно і акт перевірки останнім не складався, що свідчить про порушення умов і порядку прийняття рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку та як наслідок наявності правових підстав для його скасування.

Більше того, сума єдиного податку в розмірі 22 094,97 грн., яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду (яка визначена в звітній податковій декларації платника єдиного податку за перший квартал 2018 року) була фактично сплачена, ще до моменту винесення податкового повідомлення-рішення від 25.06.2018 року № , що підтверджується копією платіжного доручення від 07.05.2018 року № 6.

Окрім цього, в межах визначеного законодавством строку позивачем сплачено суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 5 523,74 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 05.07.2018 року № 10.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню, а рішення Головного управлінням ДФС у м. Києві від 29.03.2019 року №895/26-15-13-14-26/177450746, яким позивача виключено з реєстру платників єдиного податку, - скасуванню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.