Справа № 420/12960/20
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» (вул. Отамана Головатого,145, м. Біляївка, Одеська область, 67600) до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (65014, м. Одеса, вул. Успенська,4), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Державна служба України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги,14, м. Київ, 03135), про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться справа за позовом (а.с.87-91) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» (далі ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС») до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі Управління), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Державна служба України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Управління №221290 від 19.10.2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Позивач зазначив, що він є суб`єктом господарювання та основним напрямком його діяльності є вантажний автомобільний транспорт.

22.08.2020 року відповідно до товарно-транспортної накладної №35600 від 20.08.2020 року ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» здійснювало автоперевезення вантажу олія (розливна) соняшникова нерафнована високоолеїнова (Контейнер: CAIU6774201) вагою брутто 39,20т, наливом, власним вантажним автомобілем DAF, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом-контейнеровозом "PACTION", д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1

22.08.2020 року о 05 год. 36 хв., на автодорозі М-05 Київ-Одеса, 452 км ч-814 м інспекторами ВДК на вантажному транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеської області Шкотіним А., Гримчуком В. , у рамках здійснення заході в державного нагляду (контролю), шляхом проведення рейдової перевірки, проведено габаритно-ваговий контроль вказаного транспортного засобу, за результатами якого складений акт №241299 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зазначено про перевищення встановлених законодавством вагових норм понад 10% але не більше 20% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Водію було видано копію акту №241299 і копію розрахунку б/н плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, яким нараховано плату за проїзд в розмірі 1252,26евро за пройдену відстань 773 км. З розрахунку вбачається навантаження на строєну вісь склала 26,75 тон, при нормативно допустимої - 24 тони.

Позивач вказує, що водію не були надані довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю та екземпляр акту про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів, а наданий розрахунок плати за проїзд не містить, а ні відомостей хто його склав, а ні підпису посадової особи.

19.10.2020 року прийнята оскаржувана постанова №221290 від 19.10.2020 року, якою до TOB «ЛАМАН TРAHC-ЕКСПРЕС» на підставі частини 1 абзацу 15 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовано штраф у розмірі 17000,00 грн.

ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» з рішенням про застосування адміністративно - господарського штрафу не згодне, вважає Постанову №221290 незаконною та такою, що підлягає скасування з огляду на наступне

Позивач вважає, що габаритно-ваговий контроль його транспортного засобу був здійснений з порушенням вимог законодавства, що регламентує проведення зважування вантажного автомобілю під час здійснення вказаного контролю, що потягло прийняття неправомірної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що саме довідка про здійснення габаритно-вагового контролю є підтверджуючим документом щодо здійснення габаритно-вагового контролю, на підставі показників якої складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів.

Проте водію вказані документи не були надані.

Разом з тим, за результатами габаритно-вагового контролю водієві транспортного засобу у порушенні зазначених вимог не було видано: а ні довідку про здійснення габаритно-вагового контролю, а ні акту про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів. Також не були надані документи щодо засобу вимірювальної техніки та її перевірки. Між тим, відповідно до ст.8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, які мають елементи або функції настроювання, повинні мати захист від вільного доступу до зазначених елементів і функцій (включаючи програмне забезпечення) з метою запобігання несанкціонованому втручанню. Законодавчо врегульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

За таких обставин, неможливо встановити, яке саме зважувальне обладнання було використано, та чи відповідає воно вимогам законодавства щодо обладнання, яке повинно застосовуватися для обладнання пересувного пункту габаритно-вагового контролю, та чи може застосовуватись для зважування транспортних засобів.

Згідно з п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі -16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобі в та їх составі в з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

З ТТН вбачається, щоTOB «ЛАМАН TРAHC-ЕКСПРЕС» здійснював автоперевезення олії, яка є рухомою під час руху автомобіля, а тому ії маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що своєю чергою не дає можливості за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень. Таке зважування не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на вісь, зсув центру ваги при нахилі навісного обладнання при заїзді на платформу ваг, коли починається рівномірний рух рідкого вантажу.

Зазначене свідчить про відсутність вимог щодо нормативів навантаження транспортних засобів з відповідним видом вантажу, та, відповідно, про неможливість встановлення факту порушення вагових параметрів, а саме перевантаження на строєну вісь понад 24 тони (у Розрахунку навантаження на строєну вісь зазначено 26,75 тон, що на 2,75 тони перевищує нормативно допустиму норму).

Отже, результати вимірювання, здійснені працівниками Укртрансбезпеки, не можна вважати достовірними, зважаючи на неможливість встановлення точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним вантажем.

Також позивач зазначив, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 маса без навантаження тягача DAF, модель FT XF 105.460, 2013 року випуску, тип ТЗ - спеціалізований сідповий тягач-Е вантажний, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 8117 кг, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 маса без навантаження налівпричелу-контейнеровозу Е "PACTION", д.н.з. НОМЕР_2 , становить 7500 кг. В TTFI від 20.08.2020 року зазначено, що позивач на зазначеному автомобілі перевозив вантаж з масою 23,980 кг. Тобто, загальна маса ТЗ з вантажем, відповідно до зазначених даних, становить 39597 кг, при максимально допустимій масі в 44,00 тони.

В ТТН зазначена маса брутто 39200 кг, тобто це маса вантажу разом з масою контейнеру, напівпричепу та автомобілю. Розбіжності між показниками 39597 кг і 39200 кг роз`яснюються тим, що у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначена маса нового транспортного засобу у повної комплектації з заводу виробника, зрозуміло, що в процесі експлуатації транспортного засобу протягом 7 років фактична маса ТЗ відрізняється від маси зазначеної у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

Крім цього, порушення, яке стосується перевантаження на строєну вісь 26,75 при нормативно допустимої - 24тонн не доведено належними доказами, оскільки при визначенні вагових параметрів неправильно проводилось зважування окремо кожної осі і в подальшому складалось.

Позивач вважає, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу був здійснений з порушенням вимог законодавства, що регламентує проведення зважування вантажного автомобілю під час здійснення вказаного контролю, що потягло прийняття неправомірної постанови про застосування адміністративно господарського штрафу в розмірі 17000,00 гривень.

Ухвалою суду від 26.11.2020 року позов залишений без руху та позивачу наданий строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 08.12.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 08.02.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд в порядку загального позовного провадження справи №420/12960/20. Продовжений Південному міжрегіональному управлінню Укртрансбезпеки строк на подання відзиву на позов та доказів по справі. Подані 21.01.2021 року пояснення (відзив) на позов та копії документів долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача у поясненнях (відзиві) на позов просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що предметом позову є оскарження постанови, що винесена на підставі Акту перевірки, номер та дата яких вказані в постанові у графі «Допущено порушення».

Перевіркою було виявлено порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт, відповідальність за що передбачена абз.15 ч.1 ст.60 Закону. Крім акту перевірки був складений акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів , згідно з яким встановлено перевищення допустимого навантаження на строєну вісь на 2,75т, що є підставою для застосування штрафу.

На підтвердження відповідності зважувальної техніки технічним вимогам представник відповідача надав до відзиву свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

Відповідач вважає, що ним було виконано всі вимоги передбачені законодавством та правомірно застосований штраф до позивача.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що він на електрону адресу отримав відзив на позов, проте він не був підписаний електронним підписом, тобто відзив поданий з порушенням вимог КАС України.

Позивач зазначив, що відповідачем до відзиву надана копія Довідки про результати здійснення габаритно - вагового контролю від 22.08.2020 року №0004697 з якою вбачається, що цю Довідку було підписано однією особою - посадовою особою Укртрансбезпеки, а підпис оператора вагового комплексу відсутній.

Згідно з п.18 Порядку Постановою здійснення габаритно-вагового контролю №879 затверджено за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Форма довідки про здійснення габаритно-вагового контролю затверджена спільним наказом Міністерства інфраструктури України та МВС України від 10.12.2013 року №1007/1207, у якій передбаченої складання та підписання її посадовою особою Укртрансінспекнії, що проводила габаритно-ваговий контроль та оператором вагового комплексу. Надана відповідачем копія довідки оформлена з порушенням вказаного наказу. Крім цього, і талон зважування не містить жодного підпису відповідальних осіб, які здійснювали зважування.

Разом з тим, Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю є основним підтверджуючим документам щодо здійснення габаритно-вагового контролю на підставі показників якої складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та інші документи.

Позивач стверджує, що відсутність належним чином оформленої довідки про здійснення габаритно-вагового контролю, яка є підтверджуючим документом щодо здійснення габаритно-вагового контролю, що містить найменування, місце розташування пункту габаритно-вагового контролю, результати вагового контролю на осі та габаритного контролю транспортного засобу, відомості посадової особи Укртрансінспекції, що проводила габаритно-ваговий контроль та оператора вагового комплексу, свідчить про не доведеність порушення вагового контролю з боку Перевізника.

Крім того, відповідач доводячи повірку засобу відповідно до статті 8 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", надав Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П40 М 044049 20.

У той же час, зазначений документ, не підтверджує факту, що зважування транспортного засобу позивача проводилось відповідачем належною вимірювальною технікою, яка перебувала у робочому стані, оскільки відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами факт задіяння саме вказаного вимірювального засобу під час рейдової перевірки та здійснення зважування транспортного засобу позивача.

Відсутність зазначення будь-яких ідентифікуючих реквізитів приладу, яким здійснювався габаритно-ваговий контроль процедурних документах рейдової перевірки викликає обґрунтовані сумніви у позивача щодо здійснення заходів такого контролю вказаним вище приладом на який посилається відповідач.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Спірні правовідносини щодо здійснення державного контролю на автомобільному транспорті виникли між позивачем, який є суб`єктом господарювання - ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» та суб`єктом владних повноважень - Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області, який був територіальним органом Укртрансбезпеки та правонаступником якого є Південне міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 року, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з п.8 вказаного Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Підпунктом 15 п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року (далі Порядок №1567), визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Відповідно до пунктів 3,4 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи, які здійснюють контроль шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку №1567 встановлений виключний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів. Згідно з п.16 під час рейдової перевірки може проводитись габаритно-ваговий контроль.

Судом встановлено, що 22.08.2020 року о 05 год. 36 хв., на автодорозі М-05 Київ-Одеса, 452 км ч-814 м інспекторами ВДК на вантажному транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеської області Шкотіним А., Гримчуком В. , у рамках здійснення заході в державного нагляду (контролю), шляхом проведення рейдової перевірки, проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля DAF, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом-контейнеровозом "PACTION", д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .

За результатами зважування було складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 22.08.2020 року, акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів №030022 від 22.08.2020 року, відповідно до яких ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» допущено перевищення вагових параметрів: повна маса транспортного засобу була визначена на рівні 39,29т при нормативно допустимої 44,00 тонни, осьові навантаження при нормативно допустимих 11,11,24 тонн - 6,26; 6,68; 26,75тонн.

На підставі вказаних довідки та акту складено розрахунок до акту №030022 від 22.08.2020 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, яким нараховано до сплати 1252,26 євро.

Крім того, посадовими особами Управління складено акт №241299 від 22.08.2020року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

В акті зазначено, що під час перевірки встановлено порушення «передбачено ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», ТТН №35600 від 20.08.2020 року».

Згідно зазначеного акту було зафіксовано порушення, відповідальність за яке передбачено ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: абзац 15 ч. 1 ст. 60 - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10% та не більш 20% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

На підставі вказаного акту постановою Управління про накладення адміністративно-господарського штрафу № 221290 від 19.10.2020 року до ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» застосовано у відповідності до ч.1 абз.15 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000 грн.

Частина 1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", яка зазначена у постанові, встановлює відповідальність автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт у вигляді адміністративно - господарських штрафів, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абз.15 ч.1 ст.60).

Дослідивши надані докази суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 року, визначені повноваження Укртрансбезпеки, яка відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (пп.15.п.5 Положення).

Згідно з п.1 Порядку №879 цей Порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Підпунктом 4 п.2 Порядку №879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пунктів 12, 13, 14 зазначеного Порядку, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані. Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю визначаються Мінінфраструктури.

Згідно з п. 28 Порядку №879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 року).

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідач жодним належним доказом не спростував твердження позивача про неналежне здійснення габаритно-вагового контролю та встановлення перевищення допустимого навантаження на строєну вісь на 2,75т, при цьому фактична маса вантажного автомобілю з вантажем встановлена - 39,29т при нормативно допустимої 44т. Не спростовані твердження позивача про ненадання йому у порушення законодавства копії довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, що позбавило позивача права на належних захист своїх прав.

Надана до відзиву довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю не є належним доказом здійснення габаритно-вагового контролю, оскільки не містить всіх підписів, зокрема оператора вагового комплексу, а також в ній не зазначені відомості про ваговий комплекс, якій застосовувався при здійсненні габаритно-вагового контролю.

Таким чином, у складених за результатами габаритно-вагового контролю актах, довідки не зазначені будь - які характеристики зважувального обладнання, яке було використане відповідачем при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу позивача, який відсоток похибки таких ваг.

При таких обставинах суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що надане до відзиву свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки не може бути належним доказом щодо спірних правовідносин.

Проте відповідно до ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації.

Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Пунктом 12 Порядку №879 встановлено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Крім того, суд вважає, що порушення, яке стосується перевантаження на строєну вісь 26,75т при нормативно допустимої - 24тонн не доведено належними доказами, оскільки при визначенні вагових параметрів неправильно проводилось зважування окремо кожної осі і в подальшому складалось. Згідно п. 9 Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від №255 від 28.07.2016 року, вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником. Таким чином, зазначеним нормативним положенням чітко визначено, що вагове обладнання повинно забезпечувати саме поосьове зважування у русі транспортного засобу. Враховуючи, що у розрахунку відповідач зазначив, що одна вісь є строєною, визначення загальної маси автомобіля та навантаження на строєну вісь шляхом сумування осьових навантажень на кожну вісь є неправильним. При такій конструкції для визначення навантаження на строєну вісь такі три осі повинні зважуватись разом.

Суд вважає, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень та на якого відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладений обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не надав суду доказів, які б свідчили про те, що дійсно було перенавантаження на строєну вісь автомобіля, а також про те, на якому саме вимірювальному засобі здійснено габаритно-ваговий контроль та він на момент його проведення був справним, відповідав вимогам законодавства щодо його перевірки.

На думку суду, відповідачем не доведено достовірність та правильність результатів вимірювань при здійсненні зважування транспортного засобу та визначенні навантажень на осі транспортного засобу та його загальної ваги.

При цьому суд враховує, що суб`єкт владних повноважень в силу приписів ч.2 ст.77 КАС України не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладених обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною та скасування постанови Управління №221290 від 19.10.2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 гривень, яка є рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами здійснення габаритно-вагового контролю.

Висновок суду про визнання протиправною та скасування постанови Управління в Одеській області №221290 від 19.10.2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 гривень ґрунтується також на тому, що вказане рішення суб`єкта владних повноважень не відображає складу правопорушення та посилання на нормативний акт, який порушив позивач.

В оскаржуваній постанові Управління у графі щодо допущеного правопорушення зазначено « 22.08.20р., а/д М-05, Київ-Одеса,452км+811 (Підстава: Акт від 22.08.20р. №241299). Таке рішення не відповідає вимогі до рішень суб`єкта владних повноважень щодо його обґрунтованості, вмотивованості та прийняття з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, які повинні бути відображені в постанові. При цьому і в Акті від 22.08.20р №241299 суть порушення не відображена.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною та скасування постанови Управління № 221290 від 19.10.2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000гривень.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що у відповідності до абз. 1 п. 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо через утворені в установленому порядку територіальні органи, проте територіальні органи створено без статусу юридичної особи.

При цьому Державна служба з безпеки на транспорті є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

Суд дійшов висновку про стягнення з Державної служби з безпеки на транспорті, за рахунок її бюджетних асигнувань, на користь позивача витрат зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Керуючись статтями 2,3,6,7,8,9,12,139,241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» (вул. Отамана Головатого,145, м. Біляївка, Одеська область, 67600) до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (65014, м. Одеса, вул. Успенська,4), третя особа , яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Державна служба України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги,14, м. Київ, 03135, ), про визнання протиправною та скасування постанови- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки в Одеській області №221290 від 19.10.2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000гривень.

Стягнути з Державної служби з безпеки на транспорті за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.