Справа № 400/2807/20
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 р. № 400/2807/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправним та скасування рішення від 06.05.2020р. № ,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення від 06.05.2020 р. № .

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що за результатами розгляду скарги на рішення від 17.02.2020 р. № 000-4325405 Державною податковою службою України вказане рішення скасовано та відкликано, а відповідача зобов`язано винести та направити нове рішення. На виконання рішення ДПС України відповідач 06.05.2020 р. прийняв оскаржуване рішення, яким до позивача застосовано штрафні санкції та нарахована пеня за несплату ЄСВ. Рішення від 06.05.2020 р. аналогічне за змістом рішенню від 17.02.2020 р. Крім того, відповідачем винесено вимогу про сплату боргу від 06.04.2020 р. № Ф-10138-54, сума в якій відрізняється від суми в рішенні від 06.05.2020 р. Позивач вважає, що до спірних правовідносин має застосовуватись п. 35 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (далі ПК України), яким передбачається скасування штрафних санкцій, нарахованих на суму податкового зобов`язання, яку платник податків сплатив без оскарження податкового повідомлення-рішення в терміни, визначені ПК України. Крім того, ДПС України несвоєчасно розглянуло скаргу на рішення від 06.05.2020 р., що має наслідком задоволення скарги та скасування рішення.

Відповідач 04.11.2020 р. подав відзив на позов, в якому зазначив, що штрафи та пеня нараховані позивачу у зв`язку з несвоєчасною сплатою ЄСВ. Розрахунок фінансової санкції здійснено на підставі даних інформаційної системи контролюючого органу. Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується. Строк розгляду скарги позивача не порушено, оскільки він становить 30 календарних днів з дня отримання скарги.

10.11.2020 р. позивач подав відповідь на відзив, в якій навів доводи, аналогічні викладеним у позові.

Розгляд справи проведено в письмовому провадженні.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

17.02.2020 р. відповідачем прийнято рішення № , яким до позивача застосовано штраф за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 23.04.2014 р. по 13.11.2019 р. у розмірі 6142,05 грн та нараховано пеню в розмірі 3175,28 грн (а. с. 23-24).

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку.

Державна податкова служба України рішенням від 29.04.2020 р. про результати розгляду скарги задовольнила її частково, зобов`язавши відповідача винести та направити нове рішення (а. с. 16-19). Рішення мотивоване порушенням відповідачем п.п. 2 п. 2 розділу VII Інструкції про порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 р. № 449 (далі Інструкція № 449), а саме: рішення винесено без розмежування періодів застосованих штрафних санкцій у розмірі 10 та 20 відсотків своєчасно несплачених сум єдиного внеску.

На виконання рішення ДПС України відповідач 06.05.2020 р. прийняв рішення № , яким до позивача застосовано штраф у розмірі 127,39 грн (10% до 01.01.2015 р.) за період з 23.04.2014 р. до 31.12.2014 р. та у розмірі 6014,66 грн (20% з 01.01.2015 р.) за період з 01.01.2015 р. до 13.11.2019 р., а також нарахована пеня в розмірі 3175,28 грн (а. с. 28-30).

25.05.2020 р. позивач подав скаргу на рішення від 06.05.2020 р. № до ДПС України (а. с. 12-15). Скарга отримана контролюючим органом 02.06.2020 р. (а. с. 10-11).

Рішенням від 23.06.2020 р. ДПС України зазначено, що скарга не підлягає розгляду, оскільки порушене питання фактично є повторним та вже вирішено по суті (а. с. 7-8).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що до спірних правовідносин має бути застосовано п. 35 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, а штрафні санкції скасовано.

Таку позицію суд вважає хибною, оскільки штрафи та пеня застосовані до позивача за несвоєчасну сплату єдиного внеску, а згідно з п. 1.3 ст. 1 ПК України цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства, з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", проведення комплексних перевірок з метою виявлення фінансових рахунків та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (крім особливостей функціонування єдиного рахунку, подання звітності щодо суми нарахованого єдиного внеску), зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску встановлено положеннями Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі Закон № 2464), згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 якого єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 1 ст. 2 Закону № 2464 встановлено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, положення п. 35 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки стосуються податкових зобов`язань за видами податків, які регулюються ПК України, а єдиний внесок регулюється спеціальним Законом № 2464.

Щодо строку розгляду скарги на рішення від 06.05.2020 р. суд виходить з того, що згідно з ч. 4 ст. 25 Закону № 2464 податковий орган, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 20 календарних днів з дня отримання скарги на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Скарга позивача на рішення від 06.05.2020 р. № отримана ДПС України 02.06.2020 р., останнім днем 20-денного строку було 22.06.2020 р., а відповідь на скаргу надана 23.06.2020 р., тобто з пропуском строку в один день. На переконання суду, настільки незначний пропуск строку за відсутності інших процедурних недоліків розгляду скарги, не призвів до порушення прав позивача.

Позивач жодним чином не обґрунтовує відсутність факту несвоєчасної сплати єдиного внеску, натомість відповідач надав роздруківку картки особового рахунку позивача по ЄСВ, з якої вбачається виникнення недоїмки за період з 23.04.2014 р. по 13.11.2019 р., що й стало підставою для застосування штрафів та нарахування пені.

Згідно з ч. 16 ст. 25 Закону № 2464 строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Підставою для скасування рішення від 17.02.2020 р. стало лише не розмежування періодів застосованих штрафних санкцій у розмірі 10 та 20 відсотків своєчасно несплачених сум єдиного внеску, що є порушенням п.п. 2 п. 2 розділу VII Інструкції № 449. Відповідач вказане порушення виправив, оскільки в рішенні від 06.05.2020 р. № зазначено і період застосування, і відсоток штрафу.

Посилання позивача на різні суми штрафу в оскаржуваному рішенні та у вимозі про сплату боргу від 06.04.2020 р. № Ф-10138-54 суд не приймає до уваги, оскільки правомірність винесення вимоги в межах даної справи не досліджується.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач не довів обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, натомість відповідач довів правомірність оскаржуваного рішення, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 43144729) про визнання протиправним та скасування рішення від 06.05.2020 р. № відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 03.02.2021 р.

Суддя Н. В. Лісовська