Справа № 160/12360/20
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року Справа № 160/12360/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Дніпропетровській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмови №Б-302/01-26 від 30.09.2020р. та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

05.10.2020р. ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Дніпропетровській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та просить:

- визнати протиправною відмову відповідача від 30.09.2020р. №Б-302/01-26 в оформленні і направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивачеві станом на 30 січня 2020 року;

- зобов`язати відповідача скласти та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивачеві станом на 30 січня 2020 року відповідно до вимог статей 43 та 63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням положення пунктів 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із обов`язковим зазначенням розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням шляхом множення 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 01 січня 2020 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 та 14 цієї постанови та пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. №45 "Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393" із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з березня 2004 року він є пенсіонером Державної служби з надзвичайних ситуацій України та отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон №2262). На виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 09.01.2020р. по справі №160/4683/19 відповідач 24.01.2020р. оформив та надав до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлену довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивача станом на 05.03.2019р. із зазначенням таких складових грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад 6480,00 грн., оклад за спеціальним званням 1480,00 грн., відсоткова надбавка за вислугу років (50%) 3980,00 грн., надбавка за особливості проходження служби (50%) 5970,00 грн., премія (10%) 648,00 грн., при цьому, як зазначає позивач, при оформленні відповідачем наведеної довідки, основним критерієм визначення складових грошового забезпечення був розмір мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 грн., тобто, соціальний стандарт визначений на 01.01.2018р., що було передбачено п.4 постанови Кабінету Міністрів України №704 у редакції постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018р. Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020р. у справі №826/6453/18 було визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018р. №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". 04.09.2020р. позивач звернувся до відповідача із заявою про переоформлення та направлення довідки, у якій просив оформити та направити на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 30.01.2020р. відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням положень п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, зокрема, у редакції п.4 Постанови №704 чинній з 30.01.2020р. Листом №Б-302/01-26 від 30.09.2020р. відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для подання Пенсійному фонду України оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, так як Головним управлінням була складена та направлена до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області довідка про розмір грошового забезпечення позивача №1805 від 24.01.2020р. з усіма додатковими видами грошового забезпечення згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», рішення ДОАС від 16.01.2020р. у справі №160/4683/19 та чинного законодавства діючого на теперішній час, а іншого рішення Уряду щодо проведення перерахунку пенсії не приймалося. Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною та такою, що не ґрунтується на законі, оскільки після набрання законної сили рішенням суду у справі №826/6453/18 відповідний обмежувальний пункт Постанови №704 втратив чинність, а, відповідно, і відновилось право позивача на перерахунок пенсії за розміром посадового окладу та окладу за спеціальним званням шляхом множення 50 відсотків мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2020р. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками №1, 12, 13 і 14 Постанови №704. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на рішення Європейського Суду з прав людини, рішення Конституційного Суду України, постанови Верховного Суду України. У відповіді на відзив від 22.01.2020р. позивач посилається на ті ж самі обставини, а також і на численні судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій (а.с.58-60).

Ухвалою суду від 01.12.2020р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано: відповідача, зокрема, надати відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України; третю особу, зокрема, надати суду письмові пояснення щодо позову з дотриманням вимог ст.ст. 165, 261 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.40).

23.12.2020р., на виконання вимог вищевказаної ухвали суду, відповідач подав до канцелярії суду письмовий відзив на позов, у якому останній просив у задоволенні позову позивачеві відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що згідно наказу Міністерства внутрішніх справ України №179 від 06.03.2018р. позивачеві за відповідно посадою встановлено 34 тарифний розряд, тарифний коефіцієнт 3,68, який помножено на прожитковий мінімум для працездатних осіб, установлений законом на 01.01.2018р. в сумі 1762 грн. та за відповідною посадою, згідно списку ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, було підготовлено та направлено довідку для перерахунку пенсії з 01.01.2018р.; на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду у справі №160/4683/19 до ПФУ направлено довідку на позивача із зазначенням додаткових видів грошового забезпечення та премії у розмірах встановлених Постановою №704; п.6 постанови КМУ №103 втратив чинність у зв`язку із набуттям законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020р. по справі №826/6453/18, а відповідно, з 29.01.2020р. відновлена дія п.4 постанови КМУ №704 у первісній редакції, котра запроваджувала у якості однієї із величин алгоритму розрахунку показника окладу за посадою мінімальний розмір заробітної плати; однак, пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016р. №1774-УІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 01.01.2017, установлено, що після набрання чинності цим законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, тобто, цим законом запроваджено нову розрахункову величину для визначення розмірів тих чи інших виплат шляхом заміни мінімальної заробітної плати на прожитковий мінімум та до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року; пункт 4 постанови КМУ №704 від 30.08.2017р. в частині, яка суперечить нормам розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016р. №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», не підлягає застосуванню; згідно з постановою КМУ №704 (в редакції постанови КМУ №103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців (осіб рядового і начальницького складу), що проходять службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується; скасування постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020р. у справі №826/6453/18 п.6 Постанови №103 жодним чином не впливає на регулювання спірних правовідносин, з огляду на положення Закону №1774-VIII, які мають перевагу як акт вищої юридичної сили. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач посилається на ряд судових рішень судів апеляційної інстанції, які наведені у відзиві (а.с.45-51).

05.01.2021р. третя особа (Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) подала до канцелярії суду письмові пояснення, у яких просила у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі посилаючись, зокрема, на те, що повноваження з видачі довідок та визначення складових грошового забезпечення покладено на уповноважений орган того Міністерства або відомства, звідки військовослужбовця або особу рядового чи начальницького складу було звільнено зі служби згідно до Порядку передачі органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1522 від 01.01.2007р., а тому Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не наділено повноваженнями визначати розмір грошового забезпечення та змінювати його, про що свідчить і правова позиція Верховного Суду України у його постанові від 25.11.2014р. у справі №21-322а14. В обґрунтування своєї правової позиції третя особа посилається на постанови Верховного Суду (а.с.55-57).

Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Отже, рішення у даній адміністративній справі приймається 01.02.2020р. у межах строку, встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі розгляду адміністративної справи за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наявних в матеріалах справи документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

З березня 2004 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років (33 роки), призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, що підтверджується копією протоколу за пенсійною справою №N/A-4/140 від 01.01.2018р. (а.с.11).

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 704, яка набрала чинності 1 березня 2018 року та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі Постанова №103), пунктами 1, 2 якої встановлено перерахувати з 1 січня 2018 року пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.

Вказаний перерахунок позивачеві був здійснений Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з таких сум грошового забезпечення: посадовий оклад 6480,00 грн.; оклад за військове звання 1480,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 50% - 3980,00 грн., премії 0% - 0 грн., що підтверджується копією протоколу за пенсійною справою №N/A-4/140 від 01.01.2018р., наявною у справі (а.с.11).

У подальшому, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.0З.2019 у наведеній справі, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Вказане судове рішення набрало законної сили 05.03.2019р.

На виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 09.01.2020р. у справі №160/4683/19, Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій було складено довідку від 24.01.2020р. про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019р., що враховується для перерахунку пенсії позивачеві із зазначенням наступних складових грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад 6480,00 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням 1480,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) 3980,00 грн., надбавка за особливості проходження служби (50%) 5970,00 грн., премія 10% - 648,00 грн., всього 18558,00 грн., що підтверджується копіями відповідної довідки та листа №Б-302/01-26 від 30.09.2020р. (а.с.10,14).

У подальшому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020р. у справі №826/6453/18 було, зокрема, визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Вказане судове рішення набрало законної сили 29.01.2020р.

04.09.2020р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про переоформлення та направлення довідки, у якій просив оформити та направити на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 30.01.2020р. відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, зокрема, з урахуванням п.4 Постанови №704, у редакції чинній з 30.01.2020р. (а.с.12).

Листом №Б-302/01-26 від 30.09.2020р. Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області повідомило позивача про відсутність підстав для подання Пенсійному фонду України оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, так як Головним управлінням була складена та направлена до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області довідка про розмір грошового забезпечення позивача №1805 від 24.01.2020р. з усіма додатковими видами грошового забезпечення згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», рішення ДОАС від 16.01.2020р. у справі №160/4683/19 та чинного законодавства діючого на теперішній час, а іншого рішення Уряду щодо проведення перерахунку пенсії не приймалося, що підтверджується змістом копії відповідного листа (а.с.14).

Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивача з відмовою відповідача, оформленою листом від 30.09.2020р. №Б-302/01-26 у складанні і направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивачеві станом на 30 січня 2020 року після скасування п.6 Постанови №103 та відновлення попередньої редакції п.4 Постанови №704 за судовим рішенням у справі №826/6453/18, у зв`язку з чим позивач просить відновити його права шляхом визнання такої відмови відповідача протиправною та зобов`язання відповідача скласти та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивачеві станом на 30 січня 2020 року відповідно до вимог статей 43 та 63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням положення пунктів 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із обов`язковим зазначенням розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням шляхом множення 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 01 січня 2020 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 та 14 цієї постанови та пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. №45 "Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393" із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення позову позивача, виходячи з наступного.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон №2262).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 43 Закону №2262 передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За частинами першою, другою та четвертою статті 63 Закону №2262 перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 2 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 4 зазначеної Постанови №704 в редакції, чинній на момент її прийняття було визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.

Додатки 1 та 14 до Постанови №704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.

У відповідності до п.6 Постанови №103 до п.4 Постанови №704 були внесені зміни, якими встановлено залежність розмірів посадового окладу і окладу за військовим (спеціальним) званням від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом на 01.01.2018 року, та вилучено умову, що такий розрахунок повинен проводиться виходячи із 50% розміру мінімальної зарплати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Проте, у подальшому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020р. у справі №826/6453/18 було, зокрема, визнано протиправним та скасовано п. 6 Постанови №103, яким було внесено зміни до п.4 Постанови №704 та встановлено залежність розмірів посадового окладу і окладу за військовим (спеціальним) званням лише від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Наведена постанова Шостого апеляційного адміністративного суду набрала чинності 29.01.2020р.

Оскільки зміни, внесені п.6 Постановою №103, зокрема, до п.4 Постанови №704, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі №826/6453/18 діє редакція п.4 Постанови №704, яка діяла до зазначених змін, у такій редакції: «Розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14».

З аналізу вищенаведеного вбачається, що з 29.01.2020р. - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18 діє редакція п.4 Постанови №704, згідно якого розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.

У зв`язку із наведеними обставинами позивач, звертаючись із заявою до відповідача, вважає, що з 30.01.2020р. він набув права на перерахунок його пенсії у зв`язку із збільшенням з 01.01.2020р. розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також мінімальної заробітної плати (50 відсотків) по зрівнянню з 01.01.2018р., а тому просив видати йому нову довідку про розмір його грошового забезпечення, визначивши розмір його посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням із розрахунку шляхом множення 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2020р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14 (а.с.12-13).

Разом з тим, п. 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 року № 1774-VIII (далі - Закон №1774), який набрав чинності 01.01.2017, установлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Отже, за приписами Закону №1774 з 01.01.2017р. мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Такі ж правила діють при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби.

Таким чином, можна дійти висновку, що у відповідача жодних обґрунтованих правових підстав для надання позивачеві довідки із зазначенням розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням шляхом множення 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2020р. станом на 30.01.2020р. за приписами п.4 Постанови №704 у редакції чинній з 30.01.2020р. не було

За викладеного, суд приходить до висновку, що навіть після визнання протиправним та скасування п.6 Постанови №103 з 30.01.2020р. за судовим рішенням, проте, за умови чинності положень Закону №1774, за якими мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, позовні вимоги позивача про визнання протиправною відмови відповідача, оформленої листом від 30.09.2020р. №Б-302/01-26 у складанні і направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивачеві станом на 30 січня 2020 року із застосуванням при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням такої розрахункової величини як мінімальна заробітна плата є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Наведена правова позиція узгоджується та відповідає правовій позиції Третього апеляційного адміністративного суду, викладеній у його постановах від 17.11.2020р. у справі №340/1350/20, від 15.12.2020р. у справі №160/5283/20 та від 16.12.2020р. у справі №160/4844/20.

При цьому, судом враховується, що як на момент виникнення спірних правовідносин (30.09.2020р.), так і на момент прийняття рішення у цій справі (01.02.2021р.) Закон №1774 є чинним та не визнаний неконституційним, а тому його положення підлягають застосуванню всіма органами державної влади та органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами згідно до положень ст.19 Конституції України.

Також і вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з приписів частини третьої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Вища юридична сила закону полягає у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти ухвалюються на основі законів та за своїм змістом не повинні їм суперечити, а отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону необхідно застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у спірних правовідносинах слід керуватись Законом, а не підзаконними нормативно-правовими актами, які такому закону суперечать.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11.02.2020р. у справі №200/3958/19-а, від 22.10.2020р. у справі №420/1234/19 та від 23.12.2020р. у справі №240/8156/19, які підлягають застосуванню адміністративним судом за приписами ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства.

У відповідності до вимог ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, за ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, покладається на кожну сторону, тобто, у даному випадку, на позивача.

Однак, позивачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про протиправність відмови відповідача, оформленої листом від 30.09.2020р. №Б-302/01-26 в оформленні і направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивачеві станом на 30 січня 2020 року з урахуванням встановлених судом обставин у справі та чинності положень Закону №1774, за якими з 01.01.2017р. мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

При цьому, суд не находить підстав для застосування правових висновків судів апеляційної інстанції, викладених у їх постановах, на застосуванні яких наполягає позивач у позові, оскільки, у даному випадку, судом враховується правова позиція Третього апеляційного адміністративного суду, викладена у його постановах від 17.11.2020р. у справі №340/1350/20, від 15.12.2020р. у справі №160/5283/20 та від 16.12.2020р. у справі №160/4844/20, які прийняті у часі пізніше.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши правомірність відмови відповідача, оформленої листом від 30.09.2020р. №Б-302/01-26 в оформленні і направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивачеві станом на 30 січня 2020 року, суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи позивачеві в оформленні та наданні довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 30.01.2020р. із застосуванням при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням такої розрахункової величини як мінімальна заробітна плата, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано та з врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, судом при перевірці дій відповідача, які полягають у відмові, оформленій листом від 30.09.2020р. №Б-302/01-26 щодо складання і направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивачеві станом на 30 січня 2020 року, не встановив порушень відповідачем прав та інтересів позивача, а тому у задоволенні даних позовних вимог позивачеві слід відмовити.

Виходячи з того, що у адміністративного суду відсутні обґрунтовані правові підстави для визнання протиправною відмови відповідача, оформленої листом від 30.09.2020р. №Б-302/01-26 у складанні і направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивачеві станом на 30 січня 2020 року (основної вимоги), а, відповідно, у адміністративного суду і відсутні підстави для задоволення похідних вимог позивача про зобов`язання відповідача скласти та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивачеві станом на 30 січня 2020 року відповідно до вимог статей 43 та 63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням положення пунктів 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із обов`язковим зазначенням розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням шляхом множення 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 01 січня 2020 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 та 14 цієї постанови та пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. №45 "Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393" із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного адміністративного позову, у зв`язку з чим у задоволенні даного позову позивачеві слід відмовити повністю.

При прийнятті даного рішення, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява №65518/01 від06.09.2005; п.89), "Проніна проти України" (заява №63566/00 від18.07.2006; п.23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04 від10. 02.2010; п.58), яка полягає у тому, що принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) 09.12.1994, п.29).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України лише при задоволенні позову судові витрати покладаються на суб`єкта владних повноважень.

Отже, з урахуванням того, що у адміністративного суду відсутні підстави для задоволення позову, судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем за квитанцією №5796761 від 15.09.2020р., слід покласти на позивача за нормами ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 134, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Дніпропетровській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмови №Б-302/01-26 від 30.09.2020р. та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача згідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва