Справа № 540/3659/20
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3659/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Херсоні ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду із позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м.Херсоні ради, в якому позивачі просять суд визнати протиправною відмову відповідача, яка полягає у ненаданні їм статусу «Члена сім`ї загиблого ветерана війни» відповідно до ЗУ «Про статус ветерана війни, гарантії їх соціального захисту» та не видачі «посвідчення члена сім`ї загиблого» та зобов`язати відповідача видати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 статус члена сім`ї загиблого відповідно до ЗУ «Про статус ветерана війни, гарантії їх соціального захисту» та відповідне посвідчення згідно Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого Постановою КМУ від 12.05.1994 року № 302.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивачі є родичами загиблого ОСОБА_4 , який загинув під час проходження військової служби. Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 1 від 03.01.2017 року смерть ОСОБА_4 пов`язана з виконанням службових обов`язків при безпосередній участі у проведенні Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. У зв`язку із чим позивачі отримали статус «члени сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни» і отримали відповідні посвідчення. Однак в березні 2019 року Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м.Херсоні ради повідомили, що оскільки поранення ОСОБА_4 одержане в результаті нещасного випадку причина смерті: так, пов`язані з проходженням військової служби, то статус «члени сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни» позивачам надано помилково і необхідно повернути до Управління відповідні посвідчення. Вважаючи дії відповідача протиправними позивачі звернулись до суду.

Ухвалою від 23.11.2020 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 07.12.2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

18.12.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого останній послався на те, що посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни», видається особам, на яких поширюється чинність ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до постанову КМУ від 12.05.1994 № 302. Зокрема чинність виказаного Закону поширюється на сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби. З наданих позивачами документів беззаперечно підтверджується факт того, що причина смерті солдата ОСОБА_4 пов`язана з проходженням військової служби внаслідок поранень, заподіяних іншою особою, яка не поширюється на дію ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне: відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 02.02.2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 06.06.2015 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 14.04.1982 р. виданого Дніпровським районним відділом РАЦС батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого виконкомом Новотроїцької селищної ради Волноваського району Донецької області ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 02.01.2017 року № 1 причиною його смерті визначено гостру кровотечу внаслідок сліпого кульового вогнепального поранення грудної клітини.

Поранення та причина смерті пов`язані із проходженням військової служби, про що зазначено у витязі з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм каліцтв № 1273 від 27.04.2017 року.

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 1 від 03.01.2017 року смерть ОСОБА_4 пов`язана з виконанням службових обов`язків при безпосередній участі у проведенні Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (а.с. 22).

Також в матеріалах справи містяться посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби серії НОМЕР_5 від 13.04.2017 року виданий на ім`я дружини ОСОБА_1 , посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби серії НОМЕР_6 від 13.04.2017 року виданий на ім`я матері ОСОБА_2 , посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби серії НОМЕР_7 від 13.04.2017 року виданий на ім`я батька ОСОБА_3 .

Листом відповідача від 15.03.2019 року № 04/1923 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 повідомлено, що так як в протоколі засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (протокол № 1273 від 27.04.2017 року), що поранення, ОСОБА_4 , одержане в результаті нещасного випадку, і причина смерті, так пов`язані з проходженням військової служби, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 необхідно повернути до управління посвідчення «члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни» серії НОМЕР_8 та серії НОМЕР_9 , які були видані 01.08.2017 року помилково.

Вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04.03.2020 , залишеним без змін ухвалою Донецького апеляційного суду від 02.07.2020 року № 11-кп/804/709/20 (221/1264/17) ОСОБА_6 визнано винним у смерті ОСОБА_4 .

На звернення позивачів до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Херсоні ради надано відповіді № 04/7758 від 27.11.2019 року та № 04/7357 від 25.11.2020 р., якими повідомлено позивачів, що підстав для видачі посвідчення «члена сім`ї померлого (загиблого) ветерана війни», згідно ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» немає, так як смерть ОСОБА_4 настала внаслідок нещасного випадку.

Не погоджуючись з такою відмовою позивачі звернулись до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного: статтею 19 Основного Закону України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіряючи відповідність закону оскарженої поведінки владного суб`єкта у спірних правовідносинах, суд зазначає, що правовідносини з приводу проходження особою військової служби та правових наслідків спричинення шкоди здоров`ю або загибелі військовослужбовця унормовані, насамперед, приписами ст.ст.17 і 65 Конституції України, Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Так, відповідно до абз.8 п.1 ст.10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (у редакції з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо посилення соціального захисту учасників антитерористичної операції, учасників Революції Гідності та членів сімей загиблих таких осіб» від 14.11.2017р. № 2203-VІІІ, набрав чинності 24.02.2018р.; далі за текстом - Закон №2203-VІІІ) чинність цього Закону поширюється на сім`ї військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також сім`ї працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 2 розділу ІІ (Прикінцеві положення) Закону № 2203-VІІІ встановлено, що право на отримання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», мають також члени сімей осіб, які до набрання чинності цим Законом померли внаслідок захворювання, одержаного під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Продовжуючи розгляд справи, суд відзначає, що процедура надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» деталізована приписами Порядку надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", деяким категоріям осіб (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2015р. №740; далі за текстом - Порядок №740).

Як передбачено абз. 5 п. 2 Порядку № 740, статус особи, на яку поширюється чинність Закону, згідно з цим Порядком надається: сім`ям військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) і працівників Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

До членів сімей загиблих, померлих (тих, що пропали безвісти) осіб, зазначених у п. 2 цього Порядку, належать, зокрема, батьки та один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні (п. З Порядку).

Відповідно до п. 4 Порядку № 740 підставами для надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону, є для осіб, зазначених в абзаці п`ятому пункту 2 цього Порядку: свідоцтво про смерть (копія) або повідомлення про загибель особи; документи про безпосередню участь особи, яка захищала незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, та загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, або документи про безпосереднє залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції особи, яка загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення; постанова штатної військово-лікарської комісії відповідного військового формування.

За правилами п.п. 5, 6 Порядку № 740 для встановлення статусу особи, на яку поширюється чинність Закону, членам сімей загиблих, померлих (тих, що пропали безвісти) осіб, зазначених у пункті 2 цього Порядку, необхідно подати структурному підрозділу місцевої держадміністрації з питань соціального захисту населення заяву і документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку. Рішення про встановлення статусу особи, на яку поширюється чинність Закону, приймається структурними підрозділами місцевої держадміністрації з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання у місячний строк з дати подання документів. Відсутність документів, визначених пунктом 4 цього Порядку, та їх недостовірність є підставою для відмови в наданні статусу особи, на яку поширюється чинність Закону.

Судом встановлено, що обставини відсутності перелічених вище документів або їх фальшивості чи недостовірності владним суб`єктом в основу спірної відмови не покладені.

Приєднаними до справи доказами підтверджено, що військовослужбовець загинув у зоні АТО при виконанні обов`язків військової служби у спосіб захисту територіальної цілісності та незалежності Держави Україна.

Доказів пов`язаності події загибелі військовослужбовця із вчиненням кримінального правопорушення, скоєнням адміністративного делікту чи дисциплінарного проступку, настання події загибелі виключно у наслідок знаходження особи у стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, самогубства чи самонівечіння матеріали справи не містять.

Доводи відповідача про нещасний випадок судом до уваги не приймається, так як Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не містить жодного застереження стосовно ненадання такого статусу членам родини військовослужбовця у разі загибелі військовослужбовця в результаті нещасного випадку.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що прийняття рішення по суті поданих позивачем заяв вимагало від владного суб`єкта більш ретельного ставлення до розгляду звернень громадян, повного та вичерпного з`ясування всіх обставин.

Так, з урахуванням вищевикладених норм, суд зазначає, що позивачі відносяться до членів сім`ї померлого ОСОБА_4 , що також не спростовується відповідачем .

Крім того, суд зазначає, що в матеріалах справи містяться документи, які підтверджують, що смерть ОСОБА_4 пов`язана з виконанням службових обов`язків при безпосередній участі у проведенні Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, зокрема: витяг з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 1 від 03.01.2017 року, довідка про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, виданої військовою частиною НОМЕР_10 від 23.12.2020 року № 2962/2171, відповідно до якої ОСОБА_4 в період з 15.03.2016 р. по 03.06.2016 р., з 13.06.2016 р. по 11.07.2016 р., з 16.07.2016 по 19.10.2016 р., з 20.12.2016 по 03.01.2017 р. безпосередньо брав участь у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, а також витягом із наказу від 06.12.2017 року № 11дск.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що на позивачів, як на членів сім`ї загиблого військовослужбовця поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому відмови Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Херсоні ради викладені в листах № 04/7758 від 27.11.2019 року та № 04/7357 від 25.11.2020 р. є протиправними.

Керуючись ст. 245 КАС України та обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м.Херсоні ради у ненаданні позивачам статусу «член сім`ї загиблого ветерана війни» відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м.Херсоні ради вирішити питання щодо надання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 статусу члена сім`ї загиблого відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та відповідне посвідчення згідно Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року за № 302.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС України).

На підставі ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши надані сторонами докази та норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень не надав достатніх, належних та допустимих доказів щодо правомірності своєї відмови.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що має бути задоволеним частково.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_11 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_12 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_13 , АДРЕСА_2 ) до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м.Херсоні ради (, м.Херсон, вул. Перекопська, 166, 73000) про визнання дій протиправними та збов`язати вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати відмову Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м.Херсоні ради (, м.Херсон, вул. Перекопська, 166, 73000) у ненаданні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_11 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_12 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_13 , АДРЕСА_2 ) статусу «член сім`ї загиблого ветерана війни» відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» протиправною.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м.Херсоні ради (, м.Херсон, вул. Перекопська, 166, 73000) вирішити питання щодо надання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_11 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_12 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_13 , АДРЕСА_2 ) статусу члена сім`ї загиблого відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та відповідне посвідчення згідно Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року за № 302.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м.Херсоні ради (, м.Херсон, вул. Перекопська, 166, 73000) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_11 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок грн. 80 коп.), 80 грн., шляхом безспірного списання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м.Херсоні ради (, м.Херсон, вул. Перекопська, 166, 73000) на користь Державного бюджету України (ГУК у. м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 судовий збір у розмірі 1681(одна тисяча шістсот вісімдесят одна грн. 60 коп.),60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.К. Василяка

кат. 112030000