Справа № 160/6195/19
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2019 року Справа № 160/6195/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Восток-2» до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії,
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що відповідачем неправильно застосовані зональні коефіцієнти Км2 і локальні коефіцієнти Км3 при формуванні витягів з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки позивача, що призвело до необґрунтованого підвищення вартості земельної ділянки та орендної плати. Таким чином, вважає за необхідне здійснити перерахунок нормативної грошової оцінки із правильним застосуванням зонального коефіцієнта Км2 і локального коефіцієнта Км3.
Ухвалою суду від 23.10.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення та своїм правом на подання відзиву не скористався, жодних пояснень, заяв або клопотань не подав.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 03.02.2009 року між Дніпропетровською міською радою (орендодавець) та ПП «Восток-2» (орендар) укладено договір оренди землі за адресою: просп. Воронцова, 65 , строком на 15 років, який посвідчено та зареєстровано нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Літаш І.П.
Позивач вважає, що відповідачем протиправно застосовано зональні коефіцієнти Км2 і локальні коефіцієнти Км3 при формуванні витягів з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки позивача, що призвело до необґрунтованого підвищення вартості земельної ділянки та орендної плати, а відтак відповідачем має бути здійснений перерахунок нормативної грошової оцінки починаючи з 01.01.2017 року та правильним застосуванням зонального коефіцієнта Км2 і локального коефіцієнта Км3.
Аналізуючи зміст спірних правовідносин суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п.286.1, п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру та при поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Частинами 3, 5 ст.201 Земельного кодексу України передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо. Грошова оцінка земельних ділянок проводиться за методикою, яка затверджується Кабінетом Міністрів України.
Згідно ст.ст.5, 15 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель. Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Відповідно до ст.20 Закону України «Про оцінку земель» за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.
Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки згідно ст.23 Закону України «Про оцінку земель» оформлюються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, який видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
З 01.01.2016 року витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку створюється за допомогою автоматизованої системи Державного земельного кадастру.
Згідно ст.15 Закону України «Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер, нормативно грошова оцінка, інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051 затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру.
Пунктом 4 даного Порядку визначено, що ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи.
Відповідно до п.116 даного Порядку внесення до Державного земельного кадастру відомостей про зареєстровану земельну ділянку, зазначених у пункті 24 цього Порядку, здійснюється шляхом внесення таких відомостей до відповідної Поземельної книги.
Порядок оформлення Витягів з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки та механізм нормативної грошової оцінки земельних ділянок в межах населених пунктів регламентується Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.95р. №213 та Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №489 від 25.11.2016.
Пунктом 6 даного Порядку визначено, що коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки (Км), обумовлюється трьома групами ренто утворювальних факторів регіонального, зонального та локального характеру та обчислюється за формулою.
Пунктом 9 вказаного Порядку визначено, що вартість одного квадратного метра земель населених пунктів за економіко-планувальними зонами розраховується за формулою: значення коефіцієнта Км2 визначається як добуток по факторних оцінок з урахуванням вагової характеристики кожного з факторів.
Числові значення по факторних оцінок приймаються в межах граничних значень коефіцієнтів Км2 для груп населених пунктів із різною чисельністю населення з урахуванням нормативно-технічної документації та експертної оцінки. Питома вага зональних ренто утворювальних факторів визначається щодо кожного населеного пункту, виходячи з його особливостей. Сума вагових характеристик, встановлена для факторів та має дорівнювати 1,0.
Значення коефіцієнта Км3 визначається щодо кожного населеного пункту, виходячи з його особливостей. Локальний коефіцієнт для окремої земельної ділянки можливо встановлювати на основі визначення частки площі, яку займає цей фактор на земельній ділянці, при цьому добуток по факторних оцінок не має бути 0,50 і вище 1,50.
Сформована земельна ділянка, якій присвоєно кадастровий номер, як об`єкт цивільних прав, щодо якого проведено державну реєстрацію права власності та є єдиним неподільним об`єктом права власності протягом усього часу її існування.
Таким чином, при формуванні витягу застосовані неправильно зональні коефіцієнти Км2 і локальні коефіцієнти Км3 встановлені Порядком, тому нормативно грошова оцінка земельних ділянок розрахована невірно.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до приписів ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1921грн. 00коп., що документально підтверджується квитанцією №128 від 24.05.2019 р.
Керуючись ст.ст. 77-78, 139, 241-246, 260-263, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов Приватного підприємства «Восток-2» до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова