Справа № 140/8090/20
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/8090/20 пров. № А/857/11959/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Шевчук С.М., Хобор Р.Б.,

за участі секретаря судового засідання Гербут Н.М.,

позивач: не з`явився

представник відповідача : Сахарчук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2020 року у справі № 140/8090/20 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

суддя в 1-й інстанції Димарчук Т.М.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) та просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.03.2020 №. Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача сплачений судовий збір, а також судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000грн..

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року позов задоволено. Визнати протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 04 березня 2020 року №. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн..

17.08.2020 представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн..

Додатковим рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2020 року заяву представника позивача задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 3000,00 грн. (три тисячі грн. 00 коп.). У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись із додатковим рішенням, Головного управління ДПС у Волинській області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі заявник зазначає, що сума, яка вказується позивачем у позові не обґрунтовується жодним документом, відсутній розрахунок, квитанція про сплату, акт виконаних робіт, договір про надання правової допомоги. Вважає, що стягнуті судом першої інстанції на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн. не є фактичними і неминучими, а їхній розмір необґрунтований.

З огляду на викладене, просить скасувати додаткове рішення суду та в задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що розгляд адміністративної справи №140/8090/20 здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

17.08.2020 до Волинського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача про прийняття додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу у даній адміністративній справі.

Із доданих до заяви письмових доказів (згідно договору №17-02/03 про надання правової допомоги від 17.02.2020, додаткової угоди №1 (замовлення) від 17.03.2020 до договору №17-02/03 про надання правової допомоги від 17.02.2020, акту №1 виконаних робіт (наданих послуг) від 01.06.2020, квитанції до прибуткового касового ордера від 01.06.2020 встановлюється, що ОСОБА_1 сплатив адвокатському об`єднанню «Глобал Лігал Груп» кошти в загальній сумі 7000,00 грн. на оплату правової допомоги, які згідно з акту виконаних робіт включають послуги з: надання усної консультації з питань оскарження податкових повідомлень-рішень (1 год) 1000,00 грн.; складання проекту та відправка заперечення на акт перевірки №2026/03-20-55-33/ НОМЕР_1 від 04.02.2020 з його усіма додатками у формі, готовій для подачі до ГУ ДПС у Волинській області (3 год.) 1500,00 грн.; складання проекту та відправка скарги на податкове повідомлення-рішення № від 04.03.2020 з її усіма додатками у формі, готовій для подачі до Державної податкової служби України (3 год.) 1500,00 грн.; складання проекту та відправка позовної заяви про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення з усіма додатками у формі, готовій до подачі до Волинського окружного адміністративного суду (6 год) 3000,00 грн.

Задовольняючи частково подану заяву про прийняття додаткового рішення та вирішуючи питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд врахував, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи.

На думку суду першої інстанції, заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною, оскільки адвокатом необґрунтовано кількість часу, який був потрачений на надання вказаних в описі робіт та послуг. Зважаючи на предмет спору, незначну складність адміністративної справи, враховуючи заперечення відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції прийшов до висновку, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правову допомогу в сумі 3000,00 грн., що становить вартість послуг із складання проекту та відправки позовної заяви. При цьому, суд зазначив, що надання усної консультації з питань оскарження податкових повідомлень-рішень, складання проекту та відправка заперечення на акт перевірки, складання проекту та відправка скарги на податкове повідомлення-рішення охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду та включаються до витрат пов`язаних з підготовкою позовної заяви. Отже, решту витрат у сумі 4000,00 грн. повинен понести позивач.

Враховуючи зазначені висновки суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає наступне.

Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина сьома статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною третьою та четвертою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною шостою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України № 5076 -VІ від 05.07.2012 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені, а їхній розмір - обґрунтованим.

Судом при вирішенні питання щодо розміру судових витрат на правничу допомогу адвоката у цій справі враховано кількість часу, який був потрачений на надання вказаних в описі робіт та послуг, предмет спору, незначну складність адміністративної справи та наявну судову практику у вказаній категорії справ.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3000 грн..

Відповідно до ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись, ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. ст. 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2020 року у справі № 140/8090/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді С. М. Шевчук
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 04 лютого 2021 року