Справа № 160/15467/20
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.,
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) знаходиться на обліку в Головному управління ДПС у Дніпропетровській області та на теперішній час, відповідно до зворотнього боку інтегрованої картки платника податків, має податковий борг у сумі 125 259,76 грн., який виник в результаті несплати у встановлені строки грошових зобов`язань по податку на доходи фізичних осіб в сумі 116 919,65 грн. та з військового збору в сумі 8 340,11 грн.
Позивач зазначає, що вищезазначені податкові повідомлення-рішення або акт перевірки відповідачем, у порядку ст.56 ПКУ в адміністративному/судовому порядку не оскаржувалось, а тому позивач вважає його узгодженим.
Позивачем, у відповідності до ст.59 Податкового кодексу України, були сформовані податкові вимоги від 05.06.2008 року №1/473, яка вручена відповідачу - ОСОБА_1 13.06.2008 року та від 18.07.2008 року №2/556, яка вручена відповідачу 08.08.2008 року.
Позивач зазначає, що на теперішній час податковий борг не переривався та не був сплачений у добровільному порядку.
Відповідно до п.2 ст.42 Податкового кодексу України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Враховуючи викладене вище, позивач просить суд стягнути суму податкового боргу у розмірі 125 259,76 грн. з ОСОБА_1 , на користь держави.
Будь-яких письмових пояснень як щодо заперечень проти пред`явлених позовних вимог, так і щодо визнання останніх матеріали справи не містять.
Відтак, позиція відповідача щодо пред`явлених останньому позовних вимог суду не відома.
Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи з його права його надання до суду відзиву на позовну заяву, що підтверджується довідкою належного повідомлення від 01.02.2021 року, що міститься в матеріалах справи.
Станом на 08.02.2021 року, відзив на позовну заяву до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи, в межах строку розгляду справи.
Суд розглядає справу відповідно до ст. 263 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, враховуючи строк розгляду справи, передбачений ст.263 КАС України.
З метою збереження життя та здоров`я людей, та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 р., зі змінами та відповідно до наказу голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду Коренева А.О. №328-од від 17.12.2020 року «Про продовження дії карантинних обмежень та заходів в Дніпропетровському окружному адміністративному суді», суд дійшов висновку про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
В матеріалах справи міститься довідка від 04.02.2021 р. №22, складена начальником відділу управління персоналом А.В. Шевченко, в тексті якої зазначено, що суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукова Євгенія Олексіївна перебувала у щорічній відпустці: з 21.12.2020 р. по 24.12.2020 р. включно; з 28.12.2020 р. по 31.12.2020 р. включно; з 04.01.2021 р. по 06.01.2020 р. включно; з 11.01.2021 р. по 16.01.2021 р. включно; з 18.01.2021 р. по 22.01.2021 р. включно; з 25.01.2021 р. по 29.01.2021 р. включно; з 01.02.2021 р. по 05.02.2021 року включно.
Відтак, питання щодо винесення рішення у даній справі вирішено першого робочого дня судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукової Євгенії Олексіївни , а саме: 08.02.2021 року.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що відповідач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) знаходиться на обліку в Головному управління ДПС у Дніпропетровській області та на теперішній час, відповідно до зворотнього боку інтегрованої картки платника податків, має податковий борг у сумі 125 259,76 грн., який виник в результаті несплати у встановлені строки грошових зобов`язань по податку на доходи фізичних осіб в сумі 116 919,65 грн. та з військового збору в сумі 8 340,11 грн.
Позивачем, у відповідності до ст.59 Податкового кодексу України, були сформовані податкові вимоги від 05.06.2008 року №1/473, яка вручена відповідачу - ОСОБА_1 13.06.2008 року та від 18.07.2008 року №2/556, яка вручена відповідачу 08.08.2008 року, що відповідає вимогам п.2 ст.42 Податкового кодексу України, яким визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Зазначена податкова вимога не є відкликаною, відомості щодо її оскарження з боку відповідача в матеріалах справи відсутні, а відтак, вимога є такою, що підлягає обов`язковому виконанню.
Отже, станом на момент звернення позивача до суду, відповідачем в добровільному порядку не сплачено зазначену вище суму податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб та військового збору, а відтак у ОСОБА_1 наявна заборгованість перед державним бюджетом в розмірі 125 259,76 грн.
Будь-яких доказів сплати податкового боргу у визначеній сумі відповідачем на момент розгляду і вирішення даної справи до суду не надано.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996р. № 254к/96-ВР, Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI, Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV, тощо.
Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отриманні від продажу товарів (робіт, послуг) майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отриманні як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Відповідно до пп. 129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України, при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.
Відповідно до пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді - основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом, є базою оподаткування для нарахування податку на доходи фізичних осіб.
Відповідно до п.167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, Ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.
Відповідно до п.179.5 ст. 179 Податкового кодексу України, податкова декларація заповнюється платником податку самостійно або іншою особою, нотаріально уповноваженою платником податку здійснювати таке заповнення, у порядку, передбаченому главою 2 розділу II цього Кодексу.
Згідно вимог п.179.7 ст. 179 Податкового кодексу України, фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.
Сума податкових зобов`язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом.
Відповідно до підпункту 1.4 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ нарахування, утримання та сплата (перерахування) військового збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 ПКУ, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту (1,5 відсотка від об`єкта оподаткування).
Зокрема, підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПКУ передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника, зобов`язаний утримувати збір із суми такого доходу за його рахунок.
Разом з цим, платник, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити військовий збір з таких доходів (підпункт 168.2.1 пункт 168.2 статті 168 ПКУ).
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд, згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене вище, позивачем - суб`єктом владних повноважень була доведена правомірність та обґрунтованість підстав стягнення з ОСОБА_1 суми податкової заборгованості в розмірі 125 259,76 грн., натомість відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеній в заявленій позовній заяві.
На підставі викладеного вище, суд вважає позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у загальному розмірі 125 259,76 грн. такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Відповідно до платіжного доручення від 07.09.2020 року №2599 за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.
Враховуючи повне задоволення позовної заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у загальному розмірі 125 259,76 грн., та зважаючи на той факт, що судових витрат суб`єктом владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз у даній справі сплачено не було, суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат з Державного бюджету України, а саме, судового збору у розмірі 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.).
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у загальному розмірі 125 259,76 грн., - задовольнити.
Стягнути суму податкового боргу в розмірі 125 259,76 грн. з платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова