Справа № 560/7305/20
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7305/20
РІШЕННЯ

іменем України

05 лютого 2021 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Придністровського міжрегіонального управління Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом від 11.11.2020 в якому просить: 1) визнати протиправною та скасувати постанову Придністровського міжрегіонального управління Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № 203560 від 27 жовтня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що умовою для притягнення автомобільного перевізника до адміністративної відповідальністю за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», є здійснення вказаним перевізником перевезення вантажу з перевищенням наступного навантаження: на одиночну вісь - понад 12,342 тонн, на здвоєні осі - понад 17,952 тонн, на строєні осі - понад 24,684 тонн, й фактичної маси - понад 44,88 тонн. Разом з тим, відповідачем на надано жодного належного й допустимого доказу, який підтверджує здійснення позивачем перевезення вантажу з перевищенням одного із зазначених вище параметрів навантаження. Крім цього, вказує на невідповідність вагового обладнання вимогам наказу Мініфраструктури № 255 від 28 липня 2016 року та сумнів у відповідності вимірювального обладнання вимогам чинного законодавства й достовірності їх показань, і про відсутність факту повідомлення відповідачем фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розгляд адміністративної справи.

Відповідно до ухвали від 18.11.2020, суд відкрив спрощене провадження без повідомлення учасників справи, та витребував докази.

Згідно з ухвалою від 22.01.2021, суд повторно витребував у Придністровського міжрегіонального управління Державної служби України з безпеки на транспорті докази.

04.02.2021 до суду надійшов відзив на позов без реєстраційного номера та дати, згідно якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що працівниками Укртрансбезпеки виявлено та зафіксовано перевищення вагових норм на одиночну вісь, а саме при дозволених 11т, навантаження становило 12160 кг. Після усунення даного порушення водієм на місці у відповідності до п. 12, 22, 24 Постанови КМУ №879 від 16.09.2020 було проведене повторне зважування. З огляду на факт усунення порушення, розрахунок плати за проїзд було проведено з місця завантаження до місця зважування. Також вказує, що рекомендованим листом повідомлено позивача про розгляд справи. Крім цього зазначає, що відсутність методики не є підставою, яка звільняє перевізника від відповідальності.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, так і заперечень, та оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

16.09.2020 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області було проведено перевірку транспортного засобу DAF, номерний знак НОМЕР_1 , причіп (напівпричіп) SCHMITZ SPR 24L, номерний знак НОМЕР_2 , які належать позивачу, та за результатами якої складено Акт №239839 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 16.09.2020 (далі - Акт від 16.09.2020). В Акті від 16.09.2020 зазначено, що під час перевірки виявлено порушення: перевезення вантажу з перевищенням встановлених габаритно-вагових норм без відповідного дозволу (ТТН №44960 від 15.09.2020, вантаж - пшениця (біг-бег)) з перевищенням встановлених п. 22.5 ПДР України вагових норм на 10,54 % (навантаження на одиночну вісь становить 12,16 т при нормі 11,0 т), у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт": ч. 1 абз. 15 - перевищення встановлених законодавством габаритно вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Також, в графі "Пояснення водія про причини порушень" водієм ОСОБА_2 зазначено: "Осьовий перегруз виник по причині технічної несправності, а саме десь перед ваговим контролем на поганій дорозі підкинуло і лопнула резина на тязі уровня пола тягача. Усунув несправність на місці. Пройшов контрольне зважування. Виявилось що все в нормі" (арк. спр. 18).

Відповідно до Акту №034400 від 16.09.2020 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля DAF та причіпа (напівпричіпа) SCHMITZ, що належать позивачу, і встановлено наступні осьові навантаження: 7,32т 12,16т 16,16т при нормативно допустимих 11т 11т 22т. Також вказано " перегруз усунуто на місці".

Також, за результатами проведеного вагового контролю, посадовими особами Укртрансбезпеки складено Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №1680 від 16.09.2020 на суму 363,69 євро.

Постановою Придністровського міжрегіонального управління Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №203560 від 27.10.2020 (далі - постанова №203560) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000,00 грн. Вказано про допущення порушення вимог ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за що передбачена абзацом 15 ст. 60 Закону.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), відповідно до ч. 12 ст. 6 якого, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частини 1, 4 Закону № 2344-III передбачають, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України №3353-XII від 30.06.1993 «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок №879), згідно з яким габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотриманий визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Підпунктом 3 п. 2 Порядку № 879 встановлено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., N 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно з п. 24 Порядку № 879, після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила № 30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з п. 4 Правил № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 16.09.2020 11:58, повна маса транспортного засобу позивача становила 35640 тонн, втім осьове навантаження на одиночну вісь транспортного засобу становило 12,160 т при дозволеній масі 11,00 т, що свідчить про перевезення вантажу із перевищенням встановленого осьового навантаження. При цьому, після усунення даного порушення водієм на місці у відповідності до п. 24 Постанови №879, 16.09.2020 о 15:43 було проведене повторне зважування, згідно з яким осьове навантаження на одиночну вісь транспортного засобу становило 11,22 тонн (арк. спр. 16).

Суд, також критично оцінює посилання позивача на те, що загальна маса транспортного засобу не перевищувала нормативно допустимої, оскільки, в даному випадку проведеним зважуванням встановлено, що навантаження на 2 вісь складало 12,16 тонн, при нормативно допустимій 11 тонн. Також, позивач помилково вважає, що згідно абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III передбачено відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, а саме понад 12,342 тонн, адже нормативно допустимим є навантаження 11 тонн на одиночну вісь, а перевищення цієї норми на 10% складає 12,1 тонн.

Враховуючи вище викладене, а також беручи до уваги те, що позивачем здійснено перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень (навантаження на одиночну вісь - понад 11 т) без спеціального дозволу, суд приходить до висновку, що постанова №203560 від 27.10.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу, є обґрунтованою, а тому підстави для її скасування, відсутні.

Цей висновок суду не спростовується поясненням водія ОСОБА_2 , яке викладене в заяві від 11.11.2020. Зокрема, щодо підстави переміщення частини маси напівпричепа з вантажем на 2-гу вісь, а саме здійснення різкого гальмування через раптове зупинення транспортного засобу працівниками Укртрансбезпеки, в результаті чого було пошкоджено резину кріплення крана регулювання рівня підлоги тягача, адже ця обставина не зафіксована ні до зважування та під час зважування, а пояснена тільки в ході судового розгляду (пройшло близько 2-х місяців), і не має доказів цього. Тобто, суд критично оцінює це пояснення, і вважає це наміром спрямованим на ухилення від відповідальності.

Твердження позивача щодо відсутності затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології методики виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів, якою мали керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю, суд відхиляє, так як за змістом статей 4 і 29 Закону України «Про дорожній рух», статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком №879, яким керувався відповідач.

При цьому, суд зауважує, що з 08.09.2017 пункт 19 Порядку № 879, який передбачав, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку, було виключено згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні» від 30 серпня 2017 року № 671.

Також, суд критично оцінює посилання позивача на положення КУпАП, адже спірна постанова винесена не у справі про адміністративне правопорушення передбачене КУпАП, а у справі про порушення законодавства про автомобільний транспорт, де відповідальність передбачена Законом № 2344-III.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає і приходить до висновку, що позивач не довів позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, довів правомірність прийняття оскаржуваної постанови, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому позов не задовольняється.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи відмову в задоволенні позову, сплачений позивачем судовий збір не підлягає відшкодуванню на його користь.

Керуючись ст. 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 11.11.2020, залишити без задоволення.

Судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 05 лютого 2021 року

Позивач:Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Придністровське міжрегіональне управління Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Соборна, 75, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 39816845)
Головуючий суддя А.І. Петричкович