Справа № 380/12399/20
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань залишення позову без розгляду

03 лютого 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого-судді Ланкевича А.З.,

секретар судового засідання Гринкевич Ю.Ю.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Слюсар Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії позивача з 31.08.2017 року, з дня призначення пенсії за віком, по 30.04.2020 року з урахуванням заробітку за всі періоди страхового стажу з 01.07.2000 року за даними персоніфікованого обліку та з урахуванням змін до відомостей щодо заробітку, який був відкоригований ТОВ ТВК «Львівхолод» ();

- зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок пенсії з 31.08.2017 року, з дня призначення пенсії за віком, по 30.04.2020 року з урахуванням заробітку за всі періоди страхового стажу з 01.07.2000 року за даними персоніфікованого обліку та з урахуванням змін до відомостей щодо заробітку, який був відкоригований ТОВ ТВК «Львівхолод» (), а також провести доплату різниці між розміром отриманої пенсії та перерахованою пенсією за період з 31.08.2017 року по 30.04.2020 року.

Ухвалою судді від 29.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; на підставі п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду на підставі ч.3 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України. В обґрунтування клопотання посилається на те, що позивачем заявлено вимоги щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії за період з 31.08.2017 року по 30.04.2020 року, однак до суду звернувся лише 17.12.2020 року, тобто з пропуском встановленого законом шестимісячного строку. При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску позивачем не надано. З огляду на наведене та враховуючи, що строком не обмежується звернення до суду за захистом права на виплату нарахованих сум пенсії, а в даному випадку спір виник щодо перерахунку пенсії за попередній період, просить суд залишити позов без розгляду.

В судовому засіданні представник відповідача зазначене клопотання підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених у ньому та наданих суду поясненнях.

В судовому засіданні позивач заперечив щодо клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, посилаючись на приписи ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно якої пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Оскільки в даному випадку наявна вина пенсійного органу, відтак, вважає, що строк не застосовується. За таких обставин, просить відмовити в задоволенні клопотання повністю.

При постановленні ухвали суд враховує таке.

Як видно з матеріалів справи, 05.06.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії за період з 31.08.2017 року, з дня призначення пенсії за віком, по 30.04.2020 року.

18.06.2020 року відповідач листом №3941-4613/Г-02/8-1300/20 повідомив, що, виходячи зі строків, передбачених ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», йому з 01.05.2020 року проведено перерахунок пенсії; підстави для перерахунку пенсії з більш раннього строку відсутні.

Позивач з такими діями відповідача не погодився, вважає їх протиправними та такими, що вчинені не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому звернувся до суду з даним позовом. При цьому, вважає, що строк звернення до суду ним не пропущено, відповідно клопотань про його поновлення не заявляв.

Проте суд з такими твердженнями позивача не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені ст.123 КАС України, згідно з ч.3 якої встановлено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Строки, за які підлягає виплаті пенсія, врегульовані також нормами законодавства у сфері соціального захисту, які є спеціальними відносно правовідносин, що склались між позивачем і відповідачем та є спірними у цій справі.

Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі-Закон №1788-ХІІ) нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії. Суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі- Закон №1058-ІV), нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Отже, норми спеціального законодавства у сфері соціального захисту, які виключають застосування обмеження строком, стосуються саме нарахованих сум пенсій за минулий час, які не виплачені з вини пенсійного органу.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати відповідача провести йому перерахунок пенсії з 31.08.2017 року, з дня призначення пенсії за віком, по 30.04.2020 року з урахуванням заробітку за всі періоди страхового стажу з 01.07.2000 року за даними персоніфікованого обліку та з урахуванням змін до відомостей щодо заробітку, який був відкоригований ТОВ ТВК «Львівхолод», а також провести доплату різниці між розміром отриманої пенсії та перерахованою пенсією за період з 31.08.2017 року по 30.04.2020 року.

Позивач вказує, що його права порушені з дати призначення пенсії, тому заявив позовні вимоги за період з 31.08.2017 року по 30.04.2020 року. При цьому, посилається на положення ч.2 ст.87 Закону №1788-ХІІ та зазначає, що пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Проте, суд враховує, що положення ч.2 ст.87 Закону №1788-ХІІ, як і ст.46 Закону №1058-ІV, не підлягають застосуванню до правовідносин, з приводу яких виник спір у цій справі, через те, що приписи цих норми законодавства регулюють виплату за минулий час уже нарахованих пенсій, але не виплачених з вини пенсійного органу.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 року по справі №510/1286/16-а та постановах Верховного Суду від 23.10.2018 року, 11.12.2018 року, 20.12.2018 року (справи №№727/627/17, 425/1998/16-а, 712/7831/16-а) та від 18.04.2019 року по справі №199/154/17-а.

Отже, у спірних правовідносинах застосуванню підлягають строки звернення до суду, передбачені ст.122 КАС України, яка передбачає, що початком перебігу строку звернення до адміністративного суду є момент, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні пенсії, відповіді від органу Пенсійного фонду України на запит щодо розміру пенсії, документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Виходячи з фактичних обставин у цій справі, встановлених судом, характеру спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позивач знав або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів відповідачем у період з 31.08.2017 року по 30.04.2020 року.

Однак з позовом у цій справі про здійснення перерахунку і виплати пенсії за період з 31.08.2017 року по 30.04.2020 року позивач звернувся до суду тільки 17.12.2020 року.

Тому, суд вважає, що позивачем пропущений строк на звернення до суду з цим позовом.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 27.01.2021 року по справі №160/4284/19.

Крім того, як неодноразово зазначалось Верховним Судом у його постановах, пенсія є періодичним платежем, а отже, не отримавши чи отримавши пенсію за певний місяць, особа повинна була дізнатись про порушення права на її отримання (зокрема, постанова від 11.12.2018 року у справі №520/1353/17).

Суд враховує, що обов`язковою умовою поновлення судом строків на звернення до адміністративного суду є існування поважної причини (певних обставин або обставини, за яких своєчасне здійснення процесуальної дії було неможливим або утрудненим) пропуску такого строку, факт якої має підтверджуватися належними та допустимими доказами.

Натомість, суд не вбачає обставин, які б перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до суду з позовом про захист порушеного чи оспорюваного права.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи пропуск установленого ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом та відсутність обґрунтованого клопотання для визнання причин пропуску поважними, суд приходить висновку про наявність підстав для застосування процесуальних наслідків, передбачених п.8 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст.122, 123, 240, 243, 248, 250, 256, 294, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду задовольнити.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності щодо не проведення перерахунку пенсії з 31.08.2017 року по 30.04.2020 року та зобов`язання провести такий перерахунок залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.

Оригінал повного тексту судового рішення складено в одному примірнику 08.02.2021 року.