Справа № 640/4564/20
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2021 року м. Київ № 640/4564/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

26.02.2020 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України (далі ВЧ НОМЕР_1 ДПС), в якій просить:

- визнати відмову ВЧ НОМЕР_1 ДПС щодо зарахування до вислуги років період проходження служби під час навчання у військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут» (далі - НТУУ «КПІ» з 30.08.2002 по 15.07.2006, - протиправною;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 ДПС зарахувати своїм рішенням строк навчання ОСОБА_1 у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації НТУУ «КПІ» з 30.08.2002 по 15.07.2006 до загального строку військової служби, з відповідним перерахуванням грошового забезпечення згідно Закону України від 20.12.1991 № 2021-ХІІ «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2021-ХІІ).

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що безпідставна відмова у зарахуванні до вислуги років періоду навчання у військовому інституті телекомунікацій та інформатизації НТУУ «КПІ» з 30.08.2002 по 15.07.2006 звужує соціальні права та свободи позивача, пов`язані з проходженням служби, а відтак така відмова підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Чудак О.М. від 18.03.2020 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду, прийнято до розгляду його позовну заяву, відкрито провадження у цій справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

23.04.2020 від відповідача до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача, стверджує про її необґрунтованість з огляду на те, що у нього відсутні підстави для зарахування позивачу до загального строку військової служби період навчання студентом з 01.09.2002 по 14.08.2006 у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації НТУУ «КПІ», оскільки необхідною умовою прийняття на військову службу є, зокрема досягнення громадянином України відповідного віку, передбаченого статтею 15 Закону України від 25.03.1992 № 2262-ХІІ « Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2262-ХІІ) та бути призначеним на посаду курсанта (слухача) вищого військового навчального закладу.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові пояснення, надані учасниками судового процесу, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, встановив наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації НТУУ «КПІ» від 30.08.2002 № 169 був зарахований студентом до вказаного навчального закладу.

Наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації НТУУ «КПІ» від 14.08.2006 № 159 позивач переведений у статус курсанта цього ж вищого навального закладу.

Наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації НТУУ «КПІ» від 23.06.2007 № 123 направлений для подальшого проходження служби у зв`язку із закінченням зазначеного вище інституту.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 закінчив у 2006 році НТУ «КПІ» і отримав базову вищу освіту за напрямом підготовки «Телекомунікації» та здобув вищу освіту за напрямом підготовки «Телекомунікації» та здобув кваліфікацію бакалавра телекомунікацій, що підтверджується відповідним дипломом серії НОМЕР_2 від 15.07.2006.

На даний час, позивач проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 ДПС на посаді заступника начальника центру начальник відділу обліку та статистики центру матеріально-технічного забезпечення зв`язку ВЧ 2428 ДПС.

Згідно із витягом із послужного списку підполковника ОСОБА_1 видно, що на військову службу позивач призваний Дніпровським РВК м. Києва 14.08.2006. Також згідно із вказаного послужного списку позивача у військову службу йому зараховано, зокрема період з дня призначення на посаду курсанта Військового інституту телекомунікацій та інформатизації НТУУ «КПІ» з 14.08.2006 по 23.06.2007. Період навчання у вказаному інституті до 14.08.2006 у послужний список позивача не включений.

Незарахування до вислуги років військової служби періоду навчання у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації НТУУ «КПІ» з 30.08.2002 по 15.07.2006 стало підставою для звернення ОСОБА_1 з цим позовом до суду.

Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації НТТУ«КПІ» створений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2001 № 269 на базі Київського військового інституту управління і зв`язку та Військового інституту НТТУ «КПІ», готує висококваліфікованих фахівців у галузі телекомунікацій та інформатизації.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон № 2232-ХІІ.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2232-XII військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно із частиною третьою статті 2 Закону № 2232-XII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлюються такі види військової служби, у тому числі, військова служба (навчання) за контрактом курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають кафедри військової підготовки (факультети військової підготовки, відділення військової підготовки, інститути військової підготовки) з програмами підготовки на посади осіб офіцерського складу.

Згідно частиною третьою статті 24 Закону № 2232-XII початком проходження військової служби вважається, у тому числі, день призначення на посаду курсанта (слухача) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які добровільно вступають на військову службу; день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу для громадян, які не проходили військову службу та військовозобов`язаних.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії додатку диплому про освіту серії НОМЕР_2 , за результатами вступних випробувань позивача, було зараховано на денну форму навчання з 01.09.2002 на 4 роки, студентом першого курсу Національного технічного університету України «Київського політехнічного інституту», як особу, яка успішно витримала вступні випробування і пройшла за конкурсом.

Тобто, в період з 01.09.2002 по 15.07.2006 позивач був зарахований студентом до вищого навчального закладу та не призначений на посаду «курсант».

Позивач навчався у інституті за програмою « 4+1», тобто 4 курси навчання позивач мав правовий статус студента вищого навчального закладу, а на 5 курсі навчання позивач був призначений на посаду «курсант» наказом від 14.08.2006 № 152.

Відповідно до абз. 6 пункту 2 статті 23 Закону № 2232-ХІІ для курсантів вищих навчальних закладів час навчання у вищому військовому навчальному закладі або військовому підрозділі вищого навчального закладу зараховується до строку військової служби.

Згідно із пунктом 2.2 розділу II Інструкції про організацію Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170 початком проходження військової служби за контрактом в Збройних Силах України вважається день призначення громадянина на посаду курсанта військового навчального закладу.

Так, згідно послужного списку особової справи позивача зазначено проходження військової служби з 14.08.2006 на посаді курсанта Військового інституту телекомунікацій та інформатизації НТТУ «КПІ». 23.06.2007-23.07.2007 у розпорядженні Голови ДПС та з 23.07.2007 начальник групи каналоутворення відділення рухомих засобів зв`язку ВЧ 2428 ДПС. У вказаній військовій частині позивач проходить військову службу й станом на час розгляду справи в суді.

Указом Президента України від 07.11.2001 № 1053/2001 затверджено Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів (далі - Положення № 1053/2001, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), яким визначається порядок проходження військової служби (навчання) за контрактом курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів та вищих навчальних закладів, які мають кафедри військової підготовки (факультети, відділення, інститути військової підготовки) (далі - вищі військові навчальні заклади, підрозділи) з програмами підготовки громадян на посади осіб офіцерського складу, їх права та обов`язки.

Видами військової служби, згідно із частиною четвертою статті 2 Закону №2232-ХІІ є: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 24 Закону № 2232-ХІІ (в редакціях Закону, які діяли в періоди з 25.03.1992 по 18.06.1999), початком перебування на військовій службі вважався, зокрема, й день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.

Починаючи з 18.06.1999 (Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» від 18.06.1999 № 766-ХІУ до Закону № 2232-ХІІ були внесені зміни) стаття 24 Закону № 2232- XII не пов`язує початок перебування на військовій службі з днем прибуття на навчання до військово-навчального закладу.

Зазначена норма Закону (чинна редакція) передбачає, що початком проходження військової служби є:

1) день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу;

2) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації;

3) день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних;

4) день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Крім того, згідно із пунктом «в» частини першої статті 24 Закону № 2232-ХІІ (в редакції, чинній в момент навчання позивача в ВІТІ НТУУ КПІ), початком проходження військової служби вважається, зокрема, день призначення на посаду курсанта (слухача) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які добровільно вступають на військову службу.

Таким чином, день зарахування на навчання студентом вищого військового навчального закладу не є в розумінні приписів статті 24 Закону №2232-ХІІ початком проходження військової служби.

Аналогічна норма закріплена і в пункті 10 Положення № 1053/2001, відповідно до якого, початком проходження військової служби (навчання) для громадян, які добровільно вступають на військову службу, вважається день призначення на посаду курсанта (слухача) вищого військового навчального закладу, підрозділу.

Початком військової служби за контрактом курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, підрозділів вважається день видання наказу про зарахування на військову службу (навчання) за контрактом.

Згідно із визначенням, наведеним у пункті 14 Положення № 1053/2001, контракт про проходження військової служби (навчання) курсантом (слухачем) - це письмова угода, що укладається між громадянином України та державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами у процесі військової служби (навчання).

Вищенаведені норми законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, визначають курсанта, як особу, що починає проходження військової служби і призначається на посаду курсанта відповідним наказом.

Згідно визначення, наведеним у пункті 14 Положення № 1053/2001, контракт про проходження військової служби (навчання) курсантом (слухачем) - це письмова угода, що укладається між громадянином України та державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами у процесі військової служби (навчання).

Вищенаведені норми законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, визначають курсанта, як особу, що починає проходження військової служби і призначається на посаду курсанта відповідним наказом.

Таким чином, при розрахунку вислуги років військової служби позивачу не має підстав врахувати час навчання у НТУУ «КПІ» з 30.08.2002 по 15.07.2006, оскільки останній не проходив військову службу у відповідності до вищевикладених вимог законодавства.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем не підтверджено достатніми та належними доказами факту порушення його прав та охоронюваних інтересів в межах спірних правовідносин, в той час як відповідачем, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виконано, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

При цьому суд зазначає, що позовна вимога щодо зобов`язання відповідача зарахувати своїм рішенням строк навчання ОСОБА_1 у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації НТУУ «КПІ» з 30.08.2002 по 15.07.2006 до загального строку військової служби, з відповідним перерахуванням грошового забезпечення згідно Закону № 2021-ХІІ є похідною від вимоги щодо визнання протиправною відмову відповідача щодо зарахування до вислуги років період проходження служби під час навчання у військовому інституті телекомунікацій та інформатизації НТУУ «КПІ» з 30.08.2002 по 15.07.2006, а тому також не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що за обставин необґрунтованості заявлених позивачем вимог, відсутності витрат відповідача на залучення свідків та проведення експертизи, підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 77, 139, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Чудак