Справа № 380/2138/20
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 380/2138/20 пров. № А/857/14973/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Коваля Р.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Копанишин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної служби України з питань праці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року, головуючий суддя Потабенко В.А., ухвалене о 16:32 год. у м. Львові, повний текст якого складено 09.10.2020 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці про визнання протиправним і скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Державної служби України з питань праці, в якому просила визнати протиправним і скасувати наказ Державної служби України з питань праці від 03.03.2020 року №26-кт Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_2 .

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що дисциплінарне провадження стосовно неї було розпочато 18.12.2019 року, а завершилося 03.03.2020 року. Тобто його тривалість становила 76 календарних днів. У зв`язку з цим зазначала, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани було накладено поза межами максимально допустимих часових рамок існування дисциплінарного провадження.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з питань праці від 03.03.2020 року №26-кт Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з питань праці оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що накази №14-к від 15.01.2020 року та №23-к від 28.01.2020 року, якими вносились зміни до оскарженого позивачем наказу є рішеннями суб`єкта владних повноважень, на підставі яких продовжувались строки здійснення дисциплінарного провадження, відтак відповідачем не було порушено строків проведення дисциплінарного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, аудиторською групою Державної служби України з питань праці проведено плановий внутрішній аудит відповідності, результати якого було оформлено аудиторським звітом № 48 від 10.09.2019 року.

Згідно протоколу № 60 робочої наради Головного управління Держпраці у Львівській області від 12.09.2019 року було розглянуто аудиторський звіт від 10.09.2019 року № 48 та доручено, зокрема, підготувати обґрунтування до висновків такого.

27.09.2019 року ГУ Держпраці у Львівській області сформовано обґрунтування до висновків вказаного звіту.

10.10.2019 року за результатами проведеного аудиту ОСОБА_1 - начальником ГУ Держпраці у Львівській області, було подано завідувачу сектору внутрішнього аудиту Держпраці та Голові Держпраці Звіт про провадження наданих рекомендацій за встановленою формою (вих. № 10301/1/01-07).

У відповідь на обґрунтування, завідувачем сектору внутрішнього аудиту відповідача сформовано відповідь за результатами їх розгляду, які отримані ГУ Держпраці у Львівській області 29.10.2019 року за вх. № 01-07/17812.

18.12.2019 року головним спеціалістом сектору внутрішнього аудиту Державної служби України з питань праці на ім`я т.в.о. Голови Держпраці було подано службову записку № 109 від 18.12.2019 року стосовно порушень, викладених в аудиторському звіті № 48 від 10.09.2019 року.

У зв`язку з надходженням такої службової записки, 18.12.2019 року Державною службою України з питань праці видано наказ № 532-к Про дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_2 , яким було відкрито дисциплінарне провадження щодо позивачки.

В межах процедури дисциплінарного провадження, ОСОБА_1 було надано пояснення від 08.01.2020 року разом з підтверджуючими документами на спростування викладених у аудиторському звіті від 10.09.2019 року обставин.

В подальшому також було надано Додаткові пояснення разом з підтверджуючими документами.

03.03.2020 року Державною службою України з питань праці винесено наказ № 26-кт Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_2 , яким ОСОБА_1 оголошено догану.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржений наказ прийнято відповідачем без урахування вимог Закону України Про державну службу та Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року №1039 та з порушенням передбачених ст. 2 КАС України принципів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України Про державну службу підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно із частиною 2 цієї статті дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу кримінального або адміністративного правопорушення; 15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

У відповідності до ст. 66 Закон України Про державну службу до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Процедура здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців визначена Порядком здійснення дисциплінарного провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року №1039 (далі Порядок №1039, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 2 Порядку №1039 встановлено, що процедура здійснення дисциплінарного провадження передбачає: прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження; формування дисциплінарної комісії та її склад; визначення повноважень дисциплінарної комісії; визначення основних засад роботи дисциплінарної комісії; формування дисциплінарної справи; прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи.

Дисциплінарне провадження розпочинається з моменту прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження та завершується прийняттям рішення про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі - державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження (п. 4 Порядку №1039).

Згідно із п. 5 Порядку №1039 строк здійснення дисциплінарного провадження визначається міністром або суб`єктом призначення з урахуванням встановленого законодавством строку притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.

Тривалість здійснення дисциплінарного провадження не може перевищувати 15 календарних днів. За потреби зазначений строк може бути продовжений міністром або суб`єктом призначення, але не більш як до одного місяця.

З матеріалів справи видно, що дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 розпочато на підставі наказу від 18.12.2019 року №532-к.

Водночас, завершено дисциплінарне провадження було лише 30.03.2020 року шляхом винесення оскаржуваного наказу.

Крім цього, наказом Держпраці від 15.01.2020 року № 14-к Про внесення змін до наказу Держпраці від 18.12.2019 № 532-к з метою визначення наявності чи відсутності в діях начальника ГУ Держпраці у Львівській області ОСОБА_1 дисциплінарного проступку до пункту 2 Наказу від 18.12.2019 року №532-к внесено зміни: у підпункті 2.1. цифри 15.01.2020 замінено цифрами 29.01.2020; у підпункті 2.2. цифри 17.01.2020 замінено цифрами 31.01.2020.

Наказом Держпраці від 28.01.2020 року № 23-к Про внесення змін до наказу Держпраці від 18.12.2019 № 532-к у зв`язку з необхідністю додаткового вивчення матеріалів дисциплінарного провадження, з метою визначення наявності чи відсутності в діях начальника ГУ Держпраці у Львівській області ОСОБА_1 дисциплінарного проступку до пункту 2 Наказу № 532-к внесено зміни: у підпункті 2.1. цифри 29.01.2020 замінено цифрами - 12.02.2020; у підпункті 2.2. цифри 31.01.2020 замінено цифрами 14.02.2020.

Так, колегія суддів вважає підставними твердження відповідача щодо правомірності продовження терміну проведення службового розслідування, однак в жодному разі такий не повинен перевищувати одного місяця з моменту його призначення, оскільки це суперечитиме п. 5 Порядку №1039.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду попередньої інстанції про те, що оскаржений наказ відповідача прийнятий з порушенням Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року №1039, відтак є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім цього, згідно із ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з питань праці залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року у справі №380/2138/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
Р. Й. Коваль

Повний текст постанови складено 05.02.2021 року.