Справа № 592/14388/20
Суддя: Фоменко І. М.
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/19/21

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Левченка Владислава Олексійовича (місцезнаходження: 40009, м. Суми, вул. Білопільський шлях, буд. 18/1) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який підтримав у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що постановою інспектора роти №3 батальйону УПП в Сумській області Левченка В.О. серія ДП18 №771150 від 24.11.2020 року на ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а оскаржувана постанова є протиправною та необґрунтованою. Зокрема, відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, проігнорувавши порядок, встановлений ст.ст. 287, 279 КУпАП, не ознайомив позивача з доказами вчинення правопорушення, позбавив водія можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Тому позивач просить суд скасувати постанову інспектора роти №3 батальйону УПП в Сумській області Левченка В.О. серія ДП18 №771150 від 24.11.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відносно ОСОБА_1 , складену за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою суду від 11.01.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній адміністративній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.

Інспектор роти №3 батальйону УПП в Сумській області Левченко В.О., повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, надав письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що 24.11.2020 року, близько 21 год. 49 хв., в м. Суми по просп. Курський, поблизу будинка №20, було виявлено транспортний засіб Daewoo Sens, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофора, що зафіксовано на автомобільний відеореєстратор Xiaomi Yi Car DVD, чим порушив вимоги п. 8.7.3(ґ) ПДР України. Після зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії. Інспектор відрекомендувався водію, пояснив суть вчиненого правопорушення, роз`яснив права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, після чого за результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення в присутності позивача ОСОБА_1 , за наявними матеріалами, виніс оскаржувану постанову.

Суд, заслухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти №3 батальйону УПП в Сумській області Левченка Владислава Олексійовича серія ДП18 №771150 від 24.11.2020 року на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 425 грн., а саме за порушенням вимог п. 2.4(а) ПДР України, тобто за непред`явлення для перевірки посвідчення водія відповідної категорії (а.с.6).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «OHalloran and Francis v. the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог ПДР України.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху п. 2.3 ПДР України.

Відповідно до п. 2.4(а) ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, серед яких, крім іншого, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс.

Аналогічний обов`язок водія мати при собі та на вимогу поліцейського пред`явити вищевказані документи закріплено положеннями статті 16 ЗУ «Про дорожній рух».

Виключні причини для зупинки транспортного засобу визначені у ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Існування достатніх підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення, надає поліцейському право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що підтверджують відповідне право особи (п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію»).

Диспозицією ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, крім іншого, за керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Як вбачається з фабульної частини оскаржуваної постанови серія ДП18 №771150 від 24.11.2020 року, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Daewoo Sens, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофора, що зафіксовано на автомобільний відеореєстратор Xiaomi Yi Car DVD.

В судовому засіданні було оглянуто відеозапис з відеореєстратора, доданий інспектором до відзиву на позовну заяву, з якого вбачається, що автомобіль Daewoo Sens, жовтого кольору, дійсно здійснив проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора, після чого, в результаті безперервного переслідування, був зупинений працівниками патрульної поліції, де в подальшому на вимогу поліцейського Мажара Р.В. не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

У відповідності до п. 8.7.3(ґ) ПДР України, жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Тобто, підставою для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 було порушення п. 8.7.3(ґ) ПДР України, що відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Не заслуговують на увагу і твердження позивача щодо позбавлення його можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що спростовується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, де поліцейський підійшов до водія, відрекомендувався, пояснив суть вчиненого правопорушення, роз`яснив права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України; водій ОСОБА_1 не виявив бажання скористатися передбаченими правами, жодних клопотань від нього не надходило.

Стосовно розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, то згідно п. 2.4 рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Відповідно до п.2.3 наведеного вище рішення Конституційного суду України перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Такий перелік визначений в частині першій та другій статті 258 КУпАП.

Однак, після прийняття Конституційним судом зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесені до компетенції Національної поліції, розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення інспектора роти №3 батальйону УПП Сумської області Левченка В.О. серія ДП18 №771150 від 24.11.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., прийнята правомірно, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 5, 246, 255, 286 КАС України, ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Левченка Владислава Олексійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Постанову інспектора роти №3 батальйону УПП Сумської області Левченка Владислава Олексійовича серія ДП18 №771150 від 24.11.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду, у справах за ст. 286 КАС України, може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Фоменко