Справа № 480/3912/20
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 р. Справа № 480/3912/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 року, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Діска, м. Суми, по справі № 480/3912/20

за позовом ОСОБА_1

до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного

про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ,) звернувся до суду з адміністративним позовом до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі- відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного Збройних Сил України (по особовому складу) від 19.02.2019 № 6-КС про розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу через небажання продовжувати навчання та відрахування з числа курсантів першого курсу у зв`язку з розірванням контракту, зі звільненням з військової служби у запас за підпунктом "ж" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) стосовно старшого солдата ОСОБА_1 , курсанта навчального курсу факультету підготовки спеціалістів бойового (оперативного) забезпечення спеціальності "Військове управління (за видами Збройних Сил)" спеціалізації "управління діями інженерних підрозділів військ і сил" в частині розірвання контракту зі звільненням з військової служби у запас за підпунктом "ж" ч. 5 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" з підстав та у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного Збройних Сил України (по стройовій частині) від 19.02.2019 № 44 в частині розірвання контракту зі звільненням з військової служби у запас старшого солдата (курсанта) ОСОБА_1 за підпунктом "ж" частини 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" з підстав та у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;

- зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного Збройних Сил України змінити фактичні та правові підстави відрахування курсанта (слухача) ОСОБА_1 згідно поданого у встановленому порядку рапорту від 28.01.2019 про відрахування (звільнення) у зв`язку з небажанням продовжувати навчання та розірвання контракту.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду 26.10.2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити адміністративний позов.

В апеляційній скарзі скаржник вказує, що в момент виникнення спірних правовідносин особливий період на території держави не діяв. Особливий період в Україні діяв з 18.03.2014р. по 02.05.2014 р., з 07.05.2014 р. по 21.06.2014 р., з 24.07.2014 р. по 07.09.2014р., з 20.01.2015р. по 22.08.2015 р., і починаючи з 23.08.2015 р. особливий період не діє. Апелянт зазначає, що рапорт позивача від 28.01.2019р. свідчить про прояв волевиявлення відрахування саме за небажанням продовжувати навчання, обставин систематичного невиконання умов контрату військовослужбовцем стосовно ОСОБА_1 не існувало. Відповідачем не надано доказів систематичного невиконання умов контракту ОСОБА_1 у відповідності до п. 2.13 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженої Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 р. № 170.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстацнії, що наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №64-КС від 21.07.2018 (по особовому складу) ОСОБА_1 зараховано на перший курс навчання до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі - Національна академія) (а.с. 36).

Наказом начальника Національної академії № 213 від 21.08.2018 (по стройовій частині) старшого солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу Національної академії та на всі види забезпечення, а на котлове з обіду 21.08.2018 (а.с. 37).

21.08.2018 між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії та старшим солдатом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу (а.с. 40-41).

28.01.2019 ОСОБА_1 подано рапорт про відрахування з числа курсантів Національної академії у зв`язку з небажанням продовжувати навчання (а.с. 33).

Наказом начальника Національної академії від 19.02.2019 №6-КС (по особовому складу) зі старшим солдатом ОСОБА_1 розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України через небажання продовжувати навчання, відраховано з числа курсантів першого курсу та у зв`язку з розірванням контракту, звільнено з військової служби у запас за підпунктом «ж» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) (а.с. 38).

Наказом начальника Національної академії від 19.02.2019 №44 (по стройовій частині) старшого солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Національної академії та знято з усіх видів забезпечення, із зобов`язанням відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії (а.с. 39).

Не погоджуючись з наказами начальника Національної академії від 19.02.2019 №6-КС та № 44 в частині зазначеної в них підстави відрахування курсанта (слухача), ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про зміну таких підстав (а.с. 16-19).

Листом №1008 від 20.02.2020 Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного Збройних Сил України повідомила позивача про відсутність підстав зміни підстав відрахування та звільнення з військової служби (а.с. 20-22).

Не погодившись з такими діями позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необгрунтованості та безпідставності.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII)

Відповідно до частини першої статті 2 Закон № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ч.4 ст.2 Закону № 2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що Національна академія прийняла рішення про його звільнення з інших підстав, ніж була досягнута домовленість, а саме не у зв`язку з небажанням продовжувати навчання, а "у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем" та посилається на визначення терміну, як систематичне не виконання умов контракту, передбачене п.2.13 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 року №170 (далі - Інструкція), як такого, що не мало місце в даних правовідносинах.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до наказу начальника Національної академії №64-КС від 21.07.20118року ОСОБА_1 зараховано на перший курс навчання до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Наказом начальника Національної академії №213 від 21.08.2018 року (по стройовій частині) старшого солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу Національної академії та на всі види забезпечення, а на котлове забезпечення - з обіду 21.08.2018 року.

21.08.2018 року між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії та старшим солдатом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, відповідно до якого відповідач зобов`язувався сумлінно виконувати вимоги статутів ЗС України, накази командирів, свої службові обов`язки, продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання, відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з його утриманням у вищому військовому закладі, в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення навчання.

28.01.2019 року курсантом ОСОБА_1 було подано рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії у зв`язку з небажанням продовжувати навчання. Крім того, у даному рапорті позивач зазначив про свою обізнаність із обов`язком відшкодувати витрати, пов`язані із його утриманням у навчальному закладі, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 964 від 12 липня 2006 року «Про затвердження порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» та зобов`язався їх відшкодувати.

Наказом начальника Національної академії №6-КС від 19.02.2019 року (по особовому складу) із старшим солдатом ОСОБА_1 , відповідно до пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пунктів 36, 227 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, пункту 2.15 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та п 3.2 Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів МО України, відраховано його з числа курсантів через небажання продовжувати навчання, достроково розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, звільнено з військової служби у запас за п.п, «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).

Відповідно до пп. «ж» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції на момент звільнення відповідача): контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах, під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації): у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Відповідно до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 19 травня 2009 р. за № 438/16454, контракт про проходження служби (навчання) припиняється (розривається), а курсанти, які навчаються, відраховуються наказами по особовому складу зі списків змінного складу військових навчальних закладів за підставами та у порядку, визначеними пунктом 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

За скоєні протягом одного навчального року порушення військової дисципліни, які обліковуються для оцінки стану дисципліни згідно з Інструкцією з надання доповідей і донесень про події, порушення та їх облік, вчинення інших правопорушень курсант відраховується з військового навчального закладу через недисциплінованість, а контракт про проходження військової служби (навчання) припиняється (розривається) через службову невідповідність.

У разі невиконання навчального плану, небажання продовжувати навчання чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення військового навчального закладу контракт про проходження військової служби (навчання) припиняється (розривається) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем. Курсанти, які до навчання проходили військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та військову службу за контрактом, відраховуються з навчання і направляються до військових частин, з яких вони прибули на навчання. Рішення про продовження військової служби такими військовослужбовцями приймають посадові особи, визначені абзацами другим, третім пункту 227 Положення.

Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу відшкодовують Міністерству оборони України витрати, пов`язані з їх утриманням у військовому навчальному закладі, відповідно до Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964, і Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства хорони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 липня 2007 року за № 863/14130.

Питання припинення контракту про проходження курсантами служби (навчання) у військових навчальних закладах та відрахування з навчання за іншими підставами визначаються Інструкцією про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 24 грудня 1997 року № 490, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 лютого 1998 року за № 89/2529 (далі - Інструкція про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів)).

Колегія суддів зазначає, що слід відрізняти підстави відрахування з числа курсантів і підстави дострокового розірвання контракту і звільнення з військової служби.

Так, підставою відрахування з числа курсантів ОСОБА_1 згідно вищевказаного наказу, є небажання продовжувати навчання, а підставою розірвання контракту та звільнення з військової служби є пп. «ж» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - систематичне невиконання умов контракту.

Отже, законодавцем чітко визначені підстави для припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом під час дії особливого періоду.

При цьому, законодавством такої підстави, як небажання продовжувати навчання норма п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону № 2232-XII не містить.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні з 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію». Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Укази Президента України щодо часткової мобілізації та щодо звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації не містять положень, які скасовують дію особливого періоду в Україні, та стосуються лише проведення мобілізаційних заходів та звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, крім тих, які висловили бажання продовжувати військову службу.

У листі Верховного Суду від 13.07.2018 року №60-1543/0/2-18 зазначено, що Верховний Суд однозначно сформулював правову позицію щодо тлумачення поняття «особливий період» в постанові від 25.04.2018 року у справі №205/1993/17-ц (касаційне провадження №61-1664св17). Згідно з позицією Верховного Суду особливий період діє в Україні від 17.03.2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014.

Крім того, як слушно відмічає апелянт у апеляційній скарзі посилаючись на лист Міністерства оборони України від 01.10.2015 року №322/2/8417, скасування особливого періоду буде здійснено Указом Президента «Про демобілізацію» після стабілізації ситуації на Сході України.

Станом на час виникнення спірних правовідносин указу про демобілізацію, як і будь-яких інших розпорядчих актів, які можна було б трактувати, як такі, що припиняють дію особливого періоду Президентом України не видавалося.

Таким чином, враховуючи положення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25.04.2018 року у справі №205/1993/17-ц, особливий період станом на дату виникнення спірних правовідносин діяв та продовжує діяти і на даний час, а відтак, доводи апеляційної скарги щодо його відсутності є безпідставними та необгрунтованими.

Згідно з п. 2.15. Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170 (далі - Інструкція 170), контракт про проходження служби (навчання) припиняється (розривається), а курсанти, які навчаються, відраховуються наказами по особовому складу зі списків змінного складу військових навчальних закладів за підставами та у порядку, визначеними пунктом 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 (далі - Положення 1153/2008).

Згідно п. 36 Положення 1153/2008 контракт про навчання припиняється (розривається), а курсант відраховується з вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти під час дії особливого періоду:

з ініціативи курсанта за наявності підстав, передбачених п.п. «б» (за станом здоров`я) та «г» (у зв`язку із скороченням штатів) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

за рішенням керівника вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти за наявності підстав, передбачених підпунктами «б» (за станом здоров`я), «г» (у зв`язку із скороченням штатів), «д» (через службову невідповідність), «е» (у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади), «є» (у зв`язку з позбавленням волі військовослужбовця), «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) та «з» (у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням, яким військовослужбовця притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до п. 3.9 Інструкції 490 відрахування курсантів із вищих військових навчальних закладів у зв`язку з розірванням контракту зумовлюється недотриманням умов його виконання однією з сторін.

Відповідно до п. 1 контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладеному між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії, ОСОБА_1 ознайомився із законами та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють порядок проходження військової служби (навчання), і добровільно бере на себе зобов`язання, зокрема, проходити військову службу (навчання) у Національній академії протягом строку Контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють порядок проходження військової служби, та цим Контрактом.

Згідно з п. 5 Контракту, його укладено на час навчання у вищому військовому навчальному закладі або військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти.

Таким чином, прийнявши рішення про дострокове розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання, ОСОБА_1 не виконав його умови, а саме п. 1 Контракту, а відтак, відрахований з вищого військового навчального закладу згідно п. 36 Положення 1153/2008 на підставі п. "ж" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді даної справи було всебічно з`ясовано всі обставини у справі, надано правомірну оцінку доказам та зроблено висновок, яким у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 року по справі №480/3912/20 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 по справі № 480/3912/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.М. Мінаєва З.О. Кононенко