Справа № 640/3556/20
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року м. Київ № 640/3556/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «САБРІЗ»
до Київської митниці Держмитслужби
про визнання протиправними та скасування рішень
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «САБРІЗ» (далі також - позивач, ТОВ «САБРІЗ») з позовом до Київської митниці Держмитслужби (далі також - відповідач), в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товару від 16.10.2019 №UA100050/2019/000043/2; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100050/2019/00086 від 16.10.2019.

Позов мотивований протиправністю рішення про коригування митної вартості товарів від 16.10.2019 №UA100050/2019/000043/2 та картки відмови UA100050/2019/00086, згідно якого Київська міська митниця ДФС відмовила ТОВ «САБРІЗ» у застосуванні методу визначення митної вартості «за ціною договору (контракту)» щодо товарів, що імпортовані позивачем, та водночас скоригувала заявлену позивачем митну вартість за іншим - резервним методом. Позивач стверджує, що ним під час подання електронної митної декларації №UA100050/2019/286457 від 15.10.2019, а також додатково на запит митного органу останньому були надані всі необхідні та достатні документи для підтвердження заявленої митної вартості. Проте, суб`єкт владних повноважень протиправно не прийняв до уваги такі документи та їх зміст, прийнявши протиправне рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі №640/3556/20 за вказаним позовом та дану справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву з додатковими матеріалами (а саме: копією митної декларації №UA100050/2019/286457 від 15.10.2019 разом з копіями документів, що були додані до неї). Свої заперечення проти позову відповідач мотивував тим, що при проведенні митного оформлення за митною декларацією №UA100050/2019/286457 спрацювала система аналізу ризиків щодо здійснення перевірки правильності визначення митної вартості товарів. Під час проведення контролю за правильністю визначення митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за вказаною митною декларацією, встановлено, що подані декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документи для підтвердження заявленої митної вартості товару містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з цим для встановлення всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів декларанту було запропоновано надати основні та додаткові документи протягом 10 календарних днів (за наявності). Однак декларант у встановлений строк не надав запитуваних документів. Водночас у фактично поданих до митного оформлення документах були відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містилися розбіжності, - що у свою чергу не дало можливості органу доходів і зборів перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі. За наведених мотивів Київська міська митниця ДФС дійшла висновку про наявність підстав для коригування заявленої ТОВ «САБРІЗ» митної вартості за іншим - резервним методом.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, де навів додаткові пояснення на спростування зауважень та правової позиції відповідача.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01.07.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю «САБРІЗ» (як покупцем) та фірмою «SHANGHAI HANYAN INTERNATIONAL TRAIDING CO.LTD.» (як постачальником) був укладений зовнішньоекономічний контракт - контракт за №32/3. За умовами цього контракту постачальник на базисних умовах FOB-Шанхай (згідно Інкотермс 2010) та в порядку, визначеному даним контрактом, зобов`язується доставити і передати у власність покупця товар, а покупець прийняти такий товар і сплатити за нього обумовлену контрактом ціну.

Згідно із п.п. 3.2, 3.3, 3.5, 3.7, 3.8, 4.3, 10.2, 10.3, 10.6 зазначеного контракту дата доставки кожної окремої партії визначається сторонами за письмовою заявкою покупця (факсом або електронною поштою). В заявці мають бути визначені: найменування, кількість одиниць товару; вартість кожної одиниці товару та окремої партії в цілому.

У разі згоди з запропонованими у заявці умовами, постачальник підписує заявку і один з примірників повертає покупцю (електронною поштою або факсом). У випадку незгоди постачальника з умовами, викладеними в заявці, сторони проводять додаткові переговори для узгодження умов поставки.

Кількість товару кожної окремої партії узгоджується сторонами за заявкою покупця і зазначається у інвойсі.

Строк поставки товару - протягом 45 календарних днів від дати підписання постачальником заявки покупця.

Товар постачається морським та автомобільним транспортом.

В день передачі партії товару перевізнику постачальник передає перевізнику такі товаросупровідні документи: три оригінальні інвойси (з печаткою та підписом повноважного представника постачальника); три оригінальні пакувальні листи на партію товару; три оригінальні транспортні документи (коносамент, CMR чи TIR-Carnet); оригінал сертифікату походження товару (форми А).

Загальна вартість товару (ціна контракту) складається з вартостей партій товару, що поставлятиметься за контрактом. Ціна встановлюється в сумі 500 000 доларів США (без врахування суми ПДВ).

Ціна контракту включає в себе повну вартість матеріалів та робіт з упакування (затарювання), маркування, укладки та розкріплення товару на транспортному засобі, вартість тари і упаковки, вартість послуг з митного оформлення доставки, а також вартість втрат на пересилання покупцю супровідних та інших документів, що необхідні для імпорту товару в Україну.

Покупець сплачує вартість партії товару повністю у 60-денний строк з дати доставки на підставі інвойсу постачальника.

Контракт вступає в силу з моменту підписання його сторонами, діє безперервно до 31.12.2015, але припиняється не раніше постачання всієї кількості товару на виконання сторонами всіх інших зобов`язань за контрактом.

За змістом специфікацій №16 від 10.12.2018 та №17 від 10.07.2019, оформлених до цього контракту, сторони узгодили ціни на одиниці товарів.

На підставі вказаного зовнішньоекономічного контракту та інвойсу від 26.08.2019 №HY-190812 позивачем ввезено на митну територію України партію товарів (засобів для догляду за взуттям в асортименті).

15.10.2019 з метою митного оформлення таких товарів декларантом ТОВ «САБРІЗ» до Київської міської митниці ДФС подано електронну митну декларацію (далі - також ЕМД) №UA100050/2019/286457. В цій ЕМД для митного оформлення задекларовано товари - засоби для догляду за взуттям в асортименті, країна виробництва - CN, торгівельна марка - Salton, виробник - Shanghai Hanyan International Trading Co., Ltd. Митна вартість таких товарів визначена декларантом із застосуванням основного методу, - тобто за ціною договору (контракту), та становила 45 011,62 доларів США.

Відповідно до графи 44 ЕМД №UA100050/2019/286457 на підтвердження заявленої митної вартості декларантом позивача митному органу були подані наступні документи: зовнішньоекономічний контракт - контракт від 01.07.2011 №32/3; додаткова угода №18/04/18 від 18.04.2018; специфікація №16 від 10.12.2018, специфікація №17 від 10.07.2019; інвойс від 28.08.2019 №HY-190812; коносамент №SHW219080112 від 30.08.2019; автотранспортна накладна CMR №116480 від 11.10.2019; сертифікат походження №G10812 від 02.09.2019; довідку ТОВ «Хіллдом Логістікс» про транспортні витрати вих. №0810-1 від 08.10.2019; копію договору-доручення №1343 на обслуговування митних вантажів та надання послуг на МЛС (СТЗ) від 16.01.2012, укладений між Підприємством з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» (як виконавцем) та ТОВ «САБРІЗ» (як замовником).

Після подачі зазначеної ЕМД позивача отримав від Київської міської митниці ДФС електронне повідомлення про необхідність подання додаткових документів, а саме:

- договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаного із договором (угодою, контрактом) на поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунку про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються на умовах, визначених договором (угодою, контрактом); рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписки з бухгалтерської документації; прейскурантів (прайс-листів) виробника товарів; копії митної декларації країни відправлення; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини; страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування; банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару; транспортних (перевізних) документів, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- за власним бажанням наявні додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

В обґрунтування необхідності подання зазначених додаткових документів в тексті електронного повідомлення зазначено наступне: «документи поданні для підтвердження митної вартості товарів відповідно до ст. 53 Кодексу містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: 1) п 3.6 контракту від 01.07.2011 №32/3 передбачено надання покупцю копії пакувального листа та копії митної декларації країни відправлення, що не надані до митного оформлення; 2) п 3.2 контракту від 01.07.2011 №32/3 передбачено надання заявки, де повинна бути зазначена вартість кожної одиниці товару. До митного оформлення така заявка не надавалась; 3) до митного оформлення для підтвердження вартості доставки вантажу надано довідку про транспортні витрати від 08.10.2019 №0810-1, видану від 08.10.2019 №0810-1, видану ТОВ «Хіллдом Логістікс». В той же час згідно даних зазначених в коносаменті від 30.08.2019 №SHW219080112 перевізником товару є «GCLL», а відповідальною особою зазначено «New Line LTD». Тобто, відбулося залучення третіх осіб. Підприємство, яке надало підтвердження транспортних витрат повинно однозначно ідентифікуватись з підприємством, що здійснило перевезення оцінюваного товару.».

Як стверджує позивач у тексті позовної заяви, на виконання вимоги митного органу позивач 16.10.2019 надав наступні документи: рахунок ТОВ «Хіллдом Логістікс» на оплату від 15.10.2019 №3717, виставлений за договором №204018-135 від 04.01.2018; договір №01/11-2018 від 01.11.2018, укладений між фірмою «Global Container Lines Latvija SIA» (як виконавцем) і ТОВ «АЙ СІ ЕС» (як замовником) на здійснення міжнародних морських перевезень вантажів; договір №050918/1 про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів від 05.09.2018, укладений між ТОВ «АЙ СІ ЕС» (як виконавцем) та ТОВ «Хіллдом Логістікс» (як замовником); договір №020418-135 про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів від 04.01.2018, укладений між ТОВ «Хіллдом Логістікс» (як виконавцем) і ТОВ «САБРІЗ» (як замовником); експортну декларацію №; заявка №6/2019; пакувальний лист від 26.08.2019.

Однак, Київська міська митниця ДФС 16.10.2019 прийняла рішення про коригування митної вартості товару за №UA100050/2019/000043/2 (далі - рішення №UA100050/2019/000043/2), згідно якого вартість задекларованого імпортного товару митний орган визначив із застосуванням резервного методу визначення митної вартості, а саме - у розмірі 80 464,04 доларів США.

В основу рішення від 16.10.2019 №UA100050/2019/000043/2 митним органом покладені наступні висновки: «…документи поданні для підтвердження митної вартості товарів відповідно до ст. 53 Кодексу містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: 1) п 3.6 контракту від 01.07.2011 №32/3 передбачено надання покупцю копії пакувального листа та копії митної декларації країни відправлення, що не надані до митного оформлення; 2) п 3.2 контракту від 01.07.2011 №32/3 передбачено надання заявки, де повинна бути зазначена вартість кожної одиниці товару. До митного оформлення така заявка не надавалась; 3) до митного оформлення для підтвердження вартості доставки вантажу надано довідку про транспортні витрати від 08.10.2019 №0810-1, видану від 08.10.2019 №0810-1, видану ТОВ «Хіллдом Логістікс». В той же час згідно даних зазначених в коносаменті від 30.08.2019 №SHW219080112 перевізником товару є «GCLL», а відповідальною особою зазначено «New Line LTD». Тобто, відбулося залучення третіх осіб. Підприємство, яке надало підтвердження транспортних витрат повинно однозначно ідентифікуватись з підприємством, що здійснило перевезення оцінюваного товару. Зазначені обставини не дають органу ДФС перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі.

У зв`язку з цим, відповідно до ст. 53 Митного кодексу України декларанту запропоновано подати протягом 10 календарних днів наступні додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються на умовах, визначених договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) копію митної декларації країни відправлення; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини; 8) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Оскільки міжнародний торговий термін (умова) FOB (назва порту відвантаження) означає, що продавець зобов`язаний нести всі ризики втрати чи пошкодження товару до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження, а покупець зобов`язаний нести всі ризики втрати чи пошкодження товару з моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження; 9) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 10) транспортних (перевізних) документів, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Оскільки відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МКУ та ст. 9 Закону України від 01.07.2004 №1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність» документи (рахунки, накладні, тощо), що є підтвердженням витрат експедитора та видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади; Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження форми декларації митної вартості та правила її заповнення» визначено перелік документів, як подаються при заповненні графи 20 декларації митної вартості товарів. До зазначених документів належать: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунку-фактури; калькуляція, транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту;

- за власним бажанням подати додаткові наявні додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Відповідно до ст. 254 МКУ необхідно надати переклад українською мовою наданих документів.

Декларант не надав всіх інших основних та додаткових документів для підтвердження митної вартості, про що зазначив у листі від 16.10.2019 б/н.

Згідно з п. 3.4 контракту від 01.07.2011 №32/3 умови поставки визначені FOB - Шанхай (Китай). Згідно положень Інкотермс-2010, термін FOB (Free On Board (…named port of shipment) Франко борт (…назва порту відвантаження) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на покупця покладається обов`язок укласти та сплатити договір морського перевезення. Відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, до митної вартості додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язаних з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Таким чином, причинами, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано є: неподання декларантом всіх запитуваних документів; відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, що не дає можливості органу доходів і зборів перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі. Разом з тим, митним органом проведеного порівняння рівня заявленої митної вартості з рівнями митної вартості ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та з довідковою інформацією, та встановлено заниження заявленого рівня митної вартості, що суперечить поняттю дійсної вартості товару у розумінні ст. VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі (ГАТТ 1947). ЗА результатами проведеного порівняння встановлено, що у органу ДФС наявна інформація щодо рівня митної вартості ідентичних товарів за вищими рівнями митної вартості.

Посилаючись на наведене вище та зміст ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України інспектор Київської міської митниці ДФС дійшов висновку про неможливість використання заявленої митної вартості товарів та про коригування такої за резервним (шостим) метод визначення методом.

При цьому, в тексті рішення від 16.10.2019 №UA100050/2019/000043/2 були зазначені причини неможливості використання попередніх методів визначення митної вартості товару. Так, метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосований у зв`язку з відсутністю вартості операції з ідентичними товарами, прийнятої органом доходів і зборів, з дотриманням умов, зазначених у ст. 59 Кодексу. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосований у зв`язку з відсутністю вартості операції з подібними (аналогічними) товарами, які про дано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього, та прийнятої органом доходів і зборів, з дотриманням умов, зазначених у ст. 60 Кодексу. Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не застосований у зв`язку з відсутністю ціни, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до положень ст. 62 Кодексу. Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не може бути використаний у зв`язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків. Метод визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) не застосований у зв`язку з відсутністю наданої виробником товарів, що оцінюються , або від його імені інформації про їх вартість з дотриманням умов, зазначених у ст. 63 Кодексу.

Скоригована у цьому випадку Київською міською митницею ДФС митна вартість ґрунтується на раніше визначеній органом доходів і зборів митних вартостях, а саме - згідно митної декларації від 08.07.2019 №UA209110/2019/2999.

В той же день інспектором Київської міської митниці ДФС було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100050/2019/00086.

Після прийняття Київською міською митницею ДФС оспорюваного рішення про коригування митної вартості товарів, з метою випуску товару у вільний обіг, декларантом позивача було подано нову митну декларацію від 16.10.2019 №UA100050/2019/286531 із застосуванням фінансових гарантій на суму переплати митних платежів.

Вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів такими, що прийняті протиправно, необґрунтовано, в порушення законних прав та інтересів позивача, останній звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Зокрема, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті Митного кодексу наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, в силу положень ч. 5 і 6 ст. 52 МК України декларація митної вартості подається у разі: 1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни; 2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу; 3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.

В інших випадках декларація митної вартості подається за власним бажанням декларанта або уповноваженої ним особи.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене (ч. 8 ст. 52 цього Кодексу).

Частиною третьою ст. 53 МК України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Такими додатковими документами в розумінні ч. 3 ст. 53 МК України є: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з положенням ч. 4 вказаної статті МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

При цьому, в силу ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Зокрема, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Крім того, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (ч. 12 ст. 264 МК України).

Аналіз наведених норм ст. 53 і 54 МК України дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Не надання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

А саме за змістом положень ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Поряд з цим, положеннями ч. 2 - 5 ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

У свою чергу ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Як вже було встановлено судом, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів мотивоване тим, що надані декларантом до митного оформлення документи містили розбіжності та водночас не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Надаючи правову оцінку зауваженням митниці до змісту поданих декларантом ТОВ «САБРІЗ» під час митного оформлення та у період проведення консультації документів, та з`ясовуючи наявність у митниці підстав для витребування від декларанта позивача інших документів, суд зазначає наступне.

Так, зауваження інспектора митниці щодо не подання декларантом разом із ЕМД №UA100050/2019/286457 від 15.10.2019 таких документів як пакувальний лист постачальника, заявки з відомостями про вартість кожної одиниці товару та копії митної декларації країни відправлення, суд оцінює критично. Оскільки за змістом норм ч. 2 і 3 ст. 53 Митного кодексу України пакувальний лист та заявка покупця не відноситься до переліку документів, що мають бути подані для підтвердження митної вартості імпортованих товарів, а копія митної декларації країни відправлення, - лише на окрему письмову вимогу митного органу. В розглядуваному випадку за наслідками отримання електронного повідомлення митного органу від 15.10.2019 щодо необхідності подання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості декларант надав копію митної декларації країни відправлення, а також пакувальний лист.

Поряд з цим, разом з ЕМД №UA100050/2019/286457 від 15.10.2019 декларант подав інвойс від 26.08.2019 №HY-190812, що вже містив інформацію про вартість кожної одиниці товару на умовах FOB, загальну кількість та вартість кожного товару у межах партії поставки.

Стосовно висновку митниці про наявну розбіжність у документах щодо витрат на перевезення імпортного товару (а саме щодо того, що подана разом з ЕМД довідка про розмір витрат ТОВ «САБРІЗ» на транспортування товару видана іншою юридичною особою, ніж тою, що вказана у коносаменті як перевізник або як відповідальна особа) суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.1 і 3.7 контракту від 01.07.2011 №32/3 та згідно тексту інвойсу від 26.08.2019 №HY-190812, сторони (ТОВ «САБРІЗ» і компанія «SHANGHAI HANYAN INTERNATIONAL TRAIDING CO.LTD.») узгодили, що поставка партії товарів здійснюється на умовах «FOB-Шанхай» (згідно Інкотермс-2010), з використанням морського та автомобільного транспорту.

Термін Інкотермс «FOB» («Free On Board» - дослівно «вільно на борту») означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання після того, як товар перейшов через поручні судна та опинився на кораблі. З цього моменту витрати щодо надійного розміщення вантажу на борту судна, його розвантаження по прибутті у порт призначення, подальшого транспортування до складу чи магазину несе покупець.

За змістом Інкотермс (у редакції 2010 року) при умові FOB експортер повинен підготувати товар до експорту, отримати на нього всі необхідні документи та виконати доставку на борт судна. Після того, відповідно до умов поставки права та ризики на вантаж переходять до імпортера, в т.ч. на отримання дозволу на ввезення, сплату митних платежів у країні прибуття.

З аналізу положень Інкотермс-2010 вбачається, що до загальних обов`язків продавця належать обов`язки по пред`явленню товару та надання супровідної документації до нього, а саме: коносаменту, комерційного рахунку - інвойсу, ліцензій та сертифікатів на вантаж (за необхідності). При цьому, отримання експортної ліцензії, свідоцтва про якість - прерогатива продавця, та відповідно витрати у цьому напрямку також несе продавець. Крім того, до обов`язків та ризиків продавця відносяться поставка вантажу до порту та здійснення навантажувальних робіт. До цього часу продавець є відповідальним за цілісність і схоронність вантажу (товару).

Що стосується витрат, то продавець: сплачує експортні митні платежі та збори; несе витрати на пакування та маркування продукції; несе витрати на транспортування товару до порту.

До основних обов`язків покупця при умові FOB відносяться оплата вартості товару в повному обсязі згідно умом договору купівлі-продажу (договору поставки). Поряд з цим, покупець має: отримати імпортну ліцензію, сертифікат (за необхідності); сплатити мито, подати та збори, що передбачені в країні, до якої ввозиться (імпортується) товар; зафрахтувати судно; прийняти поставку товару на борт відповідного судна; забезпечити належне розміщення вантажу на борту судна. Що стосується страхування вантажу, то таке вчиняється за ініціативою покупцем та за його рахунок.

Зі змісту поданих декларантом позивача разом з ЕМД від 15.10.2019 коносаменту №SHW219080112 від 30.08.2019, автотранспортної накладної CMR №116480 від 11.10.2019 та сертифікату походження №G10812 від 02.09.2019 вбачається, що транспортування імпортного товару здійснювалося морським транспортом (судном) за наступним маршрутом: від місця завантаження у порту в Шанхаї (Китай) до Одеського морського торговельного порту (ОМТП), а звідти автомобільним транспортом до міста Київ.

Безпосередньо морським перевізником вантажу була компанія «Global Container Lines Latvija SIA», а організацією відповідальною за здійснення такого морського перевезення - ТОВ «Нью Лайн ЛТД».

Автомобільне перевезення вантажу виконувалась перевізником ТОВ «Ті Ем Джі Лоджистікс», .

За змістом поданої разом з ЕМД від 15.10.2019 довідкою організації-експедитора - ТОВ «Хіллдом Логістікс», (вих. №0810-1 від 08.10.2019) вбачається, що вартість транспортування вантажу за маршрутом Шанхай (Китай) - до митного кордону України (тобто, до Одеського морського торговельного порту) в контейнері №UETU5319203 для ТОВ «САБРІЗ» склала 64 655,68 грн. (без ПДВ).

В подальшому на електронну вимогу митниці декларант позивача 16.10.2019 додатково подав наступні документи:

- копію договору №204018-135 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів від 04.01.2018, укладений між ТОВ «САБРІЗ» (як замовником) і ТОВ «Хіллдом Логістікс» (як виконавцем). За умовами цього договору виконавець зобов`язується за відповідну плату та за рахунок замовника надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, авіаційним транспортом, а також перевезення у великотонажних контейнерах і додаткові послуги, необхідні для організації таких перевезень вантажу. За цим договором транспортно-експедиторські послуги надаються замовнику при експортних, імпортних, внутрішніх, транзитних перевезеннях, територією інших держав або внутрішніх перевезеннях територією України. До обов`язків виконавця для виконання доручень замовника в т.ч входить укладення від свого імені договорів з портами, перевізниками, складами та судноплавними компаніями (їх агентами), експедиторськими та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та необхідні додаткові робот (послуги). Вартість послуг виконавця зазначається в його рахунку. Оплата замовником робіт і послуг виконавця здійснюється протягом 14-ти календарних днів з часу пред`явлення рахунку;

- копію рахунку на оплату №3717 від 15.10.2019 на загальну суму 101 569,02 грн. (з ПДВ), виставлений ТОВ «Хіллдом Логістікс» на адресу ТОВ «САБРІЗ» згідно договору №204018-135 від 04.01.2018, в частині надання послуг з транспортно-експедиторського перевезення вантажу у контейнері №UETU5319203. В тексті зазначеного рахунку на оплату були наведені відомості щодо вартості окремих наданих послуг, серед них послуга «морського фрахту за межами митної території України: Шанхай, Китай - Одеса, Україна» на суму 64 655,68 грн. (без ПДВ);

- копію договору №050918/1 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних зразків від 05.09.2018, укладений між ТОВ «Хіллдом Логістікс» (як замовником) і ТОВ «Ай Сі Ес» (як виконавцем). Зокрема, згідно п.п. 1.1, 2.1 даного договору ТОВ «Ай Сі Ес`зобов`язується за відповідну плату та за рахунок замовника (ТОВ «Хіллдом Логістікс») надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів в т.ч. морським транспортом, а також перевезення у великотонажних контейнерах і додаткові послуги, необхідні для організації таких перевезень вантажу. А саме виконавець, зокрема: за дорученням замовника організовує перевезення вантажів клієнта в т,ч. морським транспортом, включаючи організацію перевалки і зберігання вантажів і контейнерів та інші операції, необхідні для виконання доручення замовника; укладає від свого імені договори з портами, перевізниками, складами, судноплавними компаніями та їх агентами, експедиторскьими та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та необхідні додаткові роботи та послуги. За рахунок коштів замовника виконавець проводить розрахунки з третіми особами, оплачує збори та інші обов`язкові платежів;

- копію договору №01/11-2018 від 01.11.2018, укладеного між ТОВ «Ай Сі Ес» (як замовником) і компанією «Global Container Lines Latvija SIA» (як виконавцем) щодо надання послуг з морського перевезення зовнішньоторгових вантажів. Зокрема, умовами п.п. 1.1, 1.2, 1.34.1, 4.2 цього договору виконавець зобов`язується здійснити перевезення (фрахт) зовнішньоторгових вантажів у стандартах20-ти та 40-ка футових контейнерах за маршрутами та інструкціями, зазначеними замовником, за взаємно узгодженими умовами та тарифами. Замовник зобов`язується оплатити фрахт, а також інші відповідні платежі, що стосуються виконання цього договору. Виконавець зобов`язується оформлювати всі перевезення належним чином оформленим договором на ці перевезення (коносаментом), що видається виконавцем чи його агентом за місцем прийняття вантажу замовника до для перевезення. Окрім того, коносаменту можуть видаватися як самим виконавцем, та і відповідним агентом в порту навантаження, уповноваженим виконавцем.

Зміст описаних вище документів у сукупності підтверджує наведені у довідці ТОВ «Хіллдом Логістікс» відомості щодо розміру понесених ТОВ «САБРІЗ» витрат на транспортування імпортного товару з країни відправлення (Китаю) до митного кордону України (порт в Одесі), а такою дає змогу встановити обставини щодо залучення морського перевізника (Global Container Lines Latvija SIA) до перевезення такого імпортного товару в інтересах ТОВ «САБРІЗ» на договірних засадах під контролем транспортно-експедиційної організації - ТОВ «Хіллдом Логістікс», можливість складання коносаменту №SHW219080112 від 30.08.2019 іншою особою ніж морський перевізник, а саме - в даному випадку відповідальною особою (агентом) останнього, - компанією ««New Line LTD».

Поряд з цим, з тексту договору №204018-135 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів від 04.01.2018 (п. 3.3 такого договору) вбачається узгодження сторонами (ТОВ «Хіллдом Логістікс» і ТОВ «САБРІЗ») 14-денного строку оплати послуг експедитора. Наведене пояснює причини відсутності у ТОВ «САБРІЗ» на момент здійснення митного оформлення імпортного товару документальних доказів оплати послуг перевезення такого товару з країни відправлення до митного кордону України.

Так само, з огляду на закріплене у п. 10.6 зовнішньоекономічного контракту положення щодо обов`язку покупця (ТОВ «САБРІЗ») сплатити вартість партії товару у 60-денний строк з дати доставки на підставі інвойсу, поясняється причина відсутності у декларанта позивача станом на 16.10.2019 документальних доказів оплати вартості партії товару на користь постачальника.

Крім того, у тексті довідки про транспортні витрати вих. №0810-1 від 08.10.2019 зазначено, що страхування вантажу не здійснювалося (що, як було встановлено судом, не суперечить умовам поставки FOB). Тобто, причина відсутності у декларанта позивача документів на страхування імпортного товару обумовлена тим, що страхування такого товару за ініціативою покупця (ТОВ «САБРІЗ») не здійснювалося. У свою чергу за змістом зовнішньоекономічного контракту страхування імпортного товару самим постачальником окремо не проводиться та до ціни (вартості) товару не входить.

Тобто, в розглядуваному випадку відсутність у декларанта документів на страхування імпортного товару жодним чином не могла вплинути на правильність визначення ним митної вартості товару за ціною контракту.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності суд оцінює твердження відповідача щодо відсутності у наданих для підтвердження заявленої декларантом позивача митної вартості товарів документів всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та про наявні у таких документах розбіжності, як безпідставні.

Дослідивши та проаналізувавши надані сторонами до матеріалів справи документи, суд дійшов висновку, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України, а також на вимогу митного органу, на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за ціною контракту було надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, закріпленого ч. 2 і 3 ст. 53 МК України.

Що стосується визначення контролюючим органом митної вартості товарів за резервним методом, суд зазначає наступне.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст. 58 - 63 МК України, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ОАТТ/ГАТТ) (ч. 1 ст. 64 МК України).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів та зборів митних вартостях (ч. 2 ст. 64 МК України).

Аналізуючи зміст норм МК України Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2018 у справі № 809/4367/15, від 24.01.2019 у справі №821/1697/17 дійшов висновку, що в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган обов`язково повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості за шостим (резервним) методом. Тобто, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, контролюючий орган повинен також зазначити докладну інформацію і джерела, які ним використовувалися.

Судом встановлено, що джерелом для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слугувала митна декларація від 08.07.2019 №UA209110/2019/2999. Разом з тим, копії такої митної декларації відповідач суду в ході розгляду цієї справи не подав.

Як слідує зі змісту Правил заповнення рішень про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

В даному випадку суд вважає, що відповідачем не доведено, що використане ним джерело інформації, містило достовірну та належну інформацію для визначення митної вартості товару за поданою позивачем митною декларацією.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з позицією позивача про протиправність рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 16.10.2019 №UA100050/2019/000043/2 та відповідно картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100050/2019/00086, у зв`язку із чим вони підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями від 10.02.2020 за №244 і №245 підтверджено, що ТОВ «САБРІЗ» під час звернення до суду з вказаними позовом сплатило судовий збір у розмірах 3 394,63 грн. 2 102 грн. (тобто, всього у розмірі 5 496,63 грн.). Відтак, враховуючи суть та розмір заявлених і фактично задоволених позовних вимог, суд вказує про присудження на користь позивача судових витрат у сумі 5 496,63 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариство з обмеженою відповідальністю «САБРІЗ» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товару від 16.10.2019 №UA100050/2019/000043/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100050/2019/00086.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САБРІЗ» (, адреса: 04070, м. Київ, вул. Ігорівська, 12-Б) судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 5 496,63 грн. (п`ять тисяч чотириста дев`яносто шість гривень 63 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби ((, адреса: 03124, м. Київ, бульв. Гавела Вацлава, 8-А).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок