Справа № 160/7125/20
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2021 року Справа № 160/7125/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В., при секретарі судового засідання Сергієнко В.Ю., за участю: представника відповідача за первісним позовом Конько О.С., представника третьої особи за зустрічним позовом - Сокол І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива інвестмент»
про стягнення податкового боргу
позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива інвестмент»
до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
третя особа Дніпровська міська рада
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
30.06.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива інвестмент» (далі - відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) про стягнення податкового боргу на користь державного бюджету в сумі 12 501 351,11 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків.
В обґрунтування позовних вимог позивач за первісним позовом зазначив, що в інтегрованих картках платника податків ТОВ «Перспектива інвестмент», станом на дату звернення до суду, обліковується податковий борг в сумі 12501351,11 грн., в тому числі по орендній платі з юридичних осіб в сумі 12206371,02 грн., по податку на нерухоме майно в сумі 277419,13 грн., який виник внаслідок несплати грошових зобов`язань нарахований платником самостійно та контролюючим органом. Також, вказано, що товариство не погашає в добровільному порядку податковий борг, у зв`язку з чим позивач за первісним позовом просив задовольнити позовні вимоги.
06.07.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.
05.08.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива інвестмент» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що враховуючи, подання зустрічного позову, доводи та обґрунтування заперечень проти позову аналогічні тим, що наведені у зустрічному позові, з огляду на вказане відповідач за первісним позовом просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
06.08.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива інвестмент» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення до спільного розгляду з первісним позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива інвестмент» про стягнення податкового боргу, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
09.09.2020 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на зустрічний позов, відповідно до якого вказано, що відповідачем була проведена перевірка позивача в ході якої встановлені порушення вимог діючого законодавства. За наслідками встановлених порушень відповідачем складено акт перевірки та винесено оскаржуване податкове повідомлення рішення. Відповідач вважає податкове повідомлення - рішення правомірним, та таким, що винесено відповідно до вимог діючого законодавства, у зв`язку з чим, підстави для його скасування відсутні.
09.09.2020 року у підготовчому судовому засіданні протокольною ухвалою прийнято до розгляду заяву відповідача за первісним позовом про зміну предмету зустрічного позову.
Також, 09.09.2020 року у підготовчому судовому засіданні, у зв`язку з необхідністю надання часу позивачу за первісним позовом для підготування відзиву на зустрічний позов, з урахуванням прийняття судом заяви про зміну предмету зустрічного позову, судом оголошено перерву на стадії підготовчого провадження.
23.09.2020 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надано відзив на зустрічний позов з урахуванням заяви про зміну предмету зустрічного позову, відповідно до якого вказано, що сума податкового боргу за оскаржуваною у зустрічному позові вимогою виникла внаслідок несплати товариством задекларованих грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та орендної плати з юридичних осіб за 2018 рік. Також, вказано, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено контролюючим органом на підставі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок. З огляду на вказане, відповідач за зустрічним позовом вважає оскаржувані податкове повідомлення-рішення та податкову вимогу такими, що винесено у відповідності до чинного законодавства, у зв`язку з чим підстави для їх скасування відсутні.
28.09.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива інвестмент» надійшла відповідь на відзив на зустрічний позові, відповідно до якої вказано, що доводи наведені у відзиві на зустрічний позов не наведено доводів та заперечень щодо визначення моменту припинення користування земельними ділянками, у зв`язку із використанням їх за цільовим призначенням завершенням будівництва та передача цих об`єктів створеним ОСББ. Також, вказано, що на момент проведення перевірки та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, зазначені в акті перевірки витяги нормативної грошової оцінки земельних ділянок втратили чинність. З огляду на вказане позивач за зустрічним позовом просив задовольнити позовні вимоги.
29.09.2020 року у підготовчому судовому засіданні протокольною ухвалою зазначене у відзиві на уточнений зустрічний позов клопотання про відмову у прийнятті уточненого зустрічного позову залишено без розгляду, у зв`язку з відсутністю правової норми, якою передбачена така процесуальна можливість. Також, протокольною ухвалою задоволено клопотання відповідача за первісним позовом та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Дніпровську міську раду.
Також, 29.09.2020 року у підготовчому судовому засіданні зобов`язано позивача за первісним позовом надати пояснення та докази відносно податкового боргу в межах даної справи та оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні.
13.10.2020 року у підготовчому судовому засіданні відмовлено у задоволенні клопотання третьої особи про відкладення судового засідання та оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні, у зв`язку з необхідністю надання часу для приведення у відповідність вимог за зустрічним позовом.
19.11.2020 року у підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання позивача за первісним позовом та оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні.
19.11.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів.
23.11.2020 року від Дніпровської міської ради надійшли письмові пояснення по справі, відповідно до яких третя особа просить задовольнити первісний позов та відмовити у задоволенні зустрічного позову.
25.11.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача відділ у м.Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області залишено без задоволення.
25.11.2020 року у підготовчому судовому засіданні закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
08.12.2020 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшли додаткові пояснення по справі, відповідно до яких вказано, що отримані позивачем за первісним позовом витяги про нормативну грошову оцінку земельних ділянок у встановленому законом порядку та від компетентного органу, у зв`язку з чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим відсутні підстави для його скасування.
09.12.2020 року у судовому засіданні задоволено клопотання відповідача та оголошено перерву на стадії розгляду справи по суті.
17.12.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива інвестмент» надійшли письмові пояснення, відповідно до яких вказано, що товариство перестало користуватись земельними ділянками, не є землекористувачем та не несе обов`язку по сплаті орендної плати за земельну ділянку, права на яку віднесено до спільного майна багатоквартирного будинку.
17.12.2020 року у судовому засіданні витребувано у відповідача додаткові докази по справі, у зв`язку з чим оголошено перерву на стадії розгляду справи по суті.
21.01.2020 року у судовому засіданні відмовлено у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи та визнано його неявку без поважних причин.
Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов посилаючись на доводи наведені у зустрічній позовній заяві, відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях.
Представник третьої особи у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги за первісним позовом та відмовити у задоволенні зустрічного позову при цьому посилаючись на доводи наведені у письмових поясненнях.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги первісної позовної заяви такими, що підлягають частковому задоволенню а вимоги зустрічного позову такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Перспектива інвестмент» перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
В інтегрованих картках платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива інвестмент» обліковується податковий борг в сумі 12501351,11 грн., в тому числі по орендній платі з юридичних осіб у сумі 12206371,02 грн. по податку на нерухоме майно в сумі 277419,13 грн., який виник внаслідок несплати грошових зобов`язань нарахованих платником самостійно та контролюючим органом.
Податковий борг в добровільному порядку сплачено не було, що і стало підставою для звернення до суду з первісним позовом щодо стягнення з відповідача податкового боргу.
- п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.286.1, п.286.2 ст.286, п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), внаслідок чого встановлено заниження орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Соборного району за період з 01.01.2016 року по 30.09.2018 року на 7 069 528,88 грн., в тому числі за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року на суму 326 739,95 грн. за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року на суму 3 450 350,53 грн. та за період 01.01.2018 року по 30.09.2018 року на суму 3 292 438,40 грн.
Відповідно до п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України податковим органом здійснено нарахування пені у сумі 1579051,58 грн.
Позивач за зустрічною позовною заявою вважає, що вищевказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, що і стало підставою для звернення із зустрічною позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України.
Пунктом 16.1 статті 16 Податковим кодексом України передбачено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді (п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України).
Відповідно до п. 54. 1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України).
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання є податковим боргом.
У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку податку на додану, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України).
Щодо підстав винесення оскаржуваного у зустрічній позовній заяві податкового повідомлення-рішення, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
За змістом пп. 14.1.72 та 14.1.73 п. 14.1 ст.14 ПК України, земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.
Відповідно до п. 269.1 ст. 269 ПК України, платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.
Пунктом 270.1 ст. 270 ПК України визначено, що об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.
Статтею 288 Податкового кодексу України врегульовано питання орендної плати. Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.
Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.
Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:
не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території;
не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.
Крім того, положеннями ст. 289 ПК України врегульовано питання індексації нормативної грошової оцінки земель. Так, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.
В силу п.287.1 ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.
Відповідно до ст. 206 ЗК України використання землі є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Обґрунтовуючи свої вимоги відповідач зазначив, що позивач дійшов помилкових висновків у частині припинення у відповідача статусу землекористувача та, відповідно, обов`язку сплачувати орендну плату за земельну ділянку, оскільки за твердженням податкового органу податковий обов`язок позивача не припинився, оскільки договори оренди земельної ділянки, не було розірвано у встановленому порядку.
Так, підпунктом 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Згідно з п. 287.7 ст. 287 ПК України у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).
Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1 ст. 288 ПК України).
Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі»).
Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендарі набувають права оренди на земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.
Частиною 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Статтею 14 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
Відповідно до частини 2 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Згідно ст. 30 Закону України «Про оренду землі», зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.
У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.
Частиною 2, 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.
Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.
З матеріалів справи вбачається, що між Дніпровською міською радою та ТОВ «Перспектива Інвестмент» було укладено наступні договори оренди:
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2017 року у справі №904/10450/16 за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива Інвестмент» до відповідача: Дніпропетровської міської ради, за участю третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровські вежі» про розірвання договорів оренди землі, яке залишено в силі постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 року, вирішено:

- розірвати договір оренди землі (за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, 35-Б, кадастровий номер земельної ділянки :03:328:0147) від 08.04.2005 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Перспектива Інвестмент» та Дніпропетровською міською радою, за реєстром № 2196, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, та зареєстрований в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 05.05.2005 року за № 25;

- розірвати договір оренди землі (за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, 35-Б, кадастровий номер земельної ділянки :03:328:0152) від 13.12.2007 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Перспектива Інвестмент» та Дніпропетровською міською радою, за реєстром № 2916, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, та зареєстрований у ДМВ ДРФ «Центра» ДЗК про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.01.2008 року за № 12.

Щодо земельної ділянки площею 0,1969 га (кадастровий номер-:03:329:0010) встановлено та не заперечується сторонами, що цільове використання земельної ділянки відповідно до п. 1.2 Договору оренди землі від 24.06.2010 року - (УКЦВЗ) 1.9 (житлові, житлово-будівельні, гаражно- і дачно- будівельні кооперативи). 24.09.2015 року було зареєстровано ОСББ «Бельведер Шаумяна, 10».

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.01.2017 року у справі №904/10451/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива Інвестмент» до Дніпропетровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бельведер Шаумяна, 10» про розірвання договору оренди землі, яке залишено в силі постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.03.2017 року, вирішено:

- розірвати договір оренди землі (за адресою: м. Дніпро, вул. Шаумяна, 10, кадастровий номер земельної ділянки :03:329:0010) від 24.06.2010 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Перспектива Інвестмент» та Дніпропетровською міською радою, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу за реєстровим номером 1297 та зареєстрований у Державному реєстрі земель за №19 від 30.06.2010 року.

Відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та ст. 382 ЦК України власники квартир багатоквартирного будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок, належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія, віднесено до спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 5 ст. 42 Земельного кодексу України у разі знищення (руйнування) багатоквартирного будинку майнові права на земельну ділянку, на якій розташовано такий будинок, а також належні до нього будівлі, споруди та прибудинкова територія, зберігаються за співвласниками багатоквартирного будинку.

Відповідно до пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПКУ орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Тобто, ПКУ пов`язує обов`язок внесення орендної плати саме з користуванням земельною ділянкою.

Так, у вищевказаному рішенні від 17.05.2017 року у справі №904/10450/16, суд дійшов наступного висновку: «Враховуючи, що в багатоквартирному будинку за адресою: м.Дніпро, вул.Вернадського, буд.35Б, створено ОСББ «Дніпровські вежі», яке фактично прийняло будинок на баланс згідно акту приймання-передачі житлового комплексу від 10.08.2016 року, в силу приписів п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" до спільного майна багатоквартирного будинку належать також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта про те, що власником житлового комплексу залишається позивач».

Також, у вищевказаному рішенні від 16.03.2017 року у справі №904/10451/16, суд дійшов наступного висновку: «Враховуючи, що в багатоквартирному будинку за адресою: м. Дніпро, вул. Архітектора Дольника (колишня вул. Шаумяна), 10 створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бельведер Шаумяна,10», яке просило передати технічну документацію на вказаний будинок (рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2016 року у справі №904/1324/16) та фактично прийняло будинок на баланс згідно акту приймання-передачі житлового комплексу від 30.06.2016 року, в силу приписів пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до спільного майна багатоквартирного будинку належать також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта про те, що власником житлового комплексу залишається позивач».

Таким чином враховуючи вищевказані обставини, суд дійшов висновку, що після передачі та фактичного прийняття будинку на баланс відповідного ОСББ згідно відповідних акту приймання-передачі житлового комплексу, ТОВ «Перспектива Інвестмент» не є землекористувачем та не несе обов`язку по сплаті орендної плати за земельну ділянку, права на яку віднесено до спільного майна багатоквартирного будинку, в якому створено відповідне ОСББ.

Щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок суд зазначає наступне.

Пунктом 289.1 ст.289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно з п.289.3 ст.289 ПК України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Отже, наведені правові норми у контексті спірних правовідносин свідчать, що розмір орендної плати за землю має обчислюватись платником податків на підставі умов договору оренди і з дотриманням вимог ПК України.

Наведені правові норми також, свідчать про те, що річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

Враховуючи викладене, річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу.

Диспозиція пункту 288.5 статті 288 ПК України, чітко розрізняє розмір орендної плати, яка визначається договором, та річну суму платежу, яка не може бути меншою від затвердженого законодавцем розміру.

З матеріалів справи вбачається, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, під час проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива Інвестмент» та нарахування орендної плати, отримало від відділу у м. Дніпро ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області наступні витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок:

- за адресою: м. Дніпро, Соборний район, вул.Шаумяна, 10, (вул.Архитектора Дольника, 10) площею 0,1969 га: - від 08.08.2018 року №78-360-15-2018; - від 07.08.2018 року №13/060818/03-07;

- за адресою: м.Дніпро, Соборний район, вул.Дзержинського, 35 Б (вул.Володимира Вернадського, 35-Б) площею 0,0674: - від 09.08.2018 року №20/090818/03-07; - від 09.08.2018 року (вихідний №41-360-15-18 від 13.08.2018 року); - від 09.08.2018 року №19/090818/03-07;

- за адресою: м.Дніпро, Соборний район, вул. Дзержинського, 35-Б (вул.Володимира Вернадського, 35-Б площею 0,0345 га: - від 09.08.2018 року №16/090818/03-07 (вихідний №72-360-15-18 від 13.08.2018 року); - від 09.08.2018 року №15/090818/03-07; - від 09.08.2018 року №15/090818/03-07;

- за адресою: м. Дніпро, Соборний район, вул.Дзержинського, 35-Т. 35 - Л, 35 - П (вул.Володимира Вернадського, 35-Т, 35 - Л, 35 - П) площею 2,4709 га - від 09.08.2018 №12/090818/03-07; - від 09.08.2018 року №13/090818/03-07; - від 09.08.2018 року №14/090818/03-07;

- за адресою: м. Дніпро, Соборний район, вул. Дзержинського, 35-Б (вул.Володимира Вернадського, 35-Б) площею 0,4784 га: - від 21.01.2016 року №03-07/210116/62; від 18.06.2018 року №58/130618/03-07;

- за адресою: м. Дніпро, Соборний район, вул. Дзержинського, 35-Б (вул.Володимира Вернадського, 35-Б) площею 0,5300 га: - від 21.01.2016 року №03-07/210116/65; - від 16.08.2018 року №9/160818/03-07.

Зі змісту вищезазначених витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки вбачається, що при визначенні нормативної грошової оцінки земельних ділянок Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області, застосовані різні коефіцієнти функціонального використання (Кф), що і призвело до визначення різної нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Так, процедура проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів з 01.01.2017р. визначається Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №489 від 25.11.2016 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19.12.2016 р. за №1647/29777 (далі - Порядок №489).

Відповідно до п.3 Розділу ІІ Порядку №489 ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) нормативна грошова оцінка всіх категорій земель та земельних ділянок населених пунктів (за винятком земель сільськогосподарського призначення та земельних ділянок водного фонду, що використовуються для риборозведення) визначається згідно з формулою 1.

Згідно з п.5 Розділу ІІ Порядку №489 коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), встановлюється на підставі Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 року за № 1011/18306 (додаток 1).

Таким чином, коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки, який впливає на визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка є базою оподаткування плати за землю, встановлюється залежно від коду виду цільового призначення земель. При цьому, суд звертає увагу на те, що у Примітках Додатку І до Порядку №489 визначено, що у разі якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) застосовується із значенням 2,0.

Отже, єдиною умовою за якої починаючи з 01.01.2017 року повинен застосовуватися Кф інший, ніж із значенням «2,0», є наявність у відомостях Державного земельного кадастру коду Класифікації видів цільового призначення земель.

Суд зазначає, що наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 27.03.2018 р. №162, яким внесено зміни до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 р. №489, яким підвищено коефіцієнт Кф, набрав чинності лише з 17.07.2018 року.

Крім того, згідно з Додатком №9 до Порядку №489, яким затверджено форму витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку, передбачено зазначення у витязі із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки лише дати формування витягу. Зазначення у витязі інших дат, в тому числі стосовно визначення нормативної грошової оцінки станом на будь-яку іншу дату, Додатком 9 до Порядку №489 не передбачено.

Таким чином, суд дійшов висновку, що витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, на які посилається Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, на час подання декларацій за 2016 та 2017 року, не існувало, а тому вони не могли бути враховані товариством при розрахунку розміру орендної плати за землю.

Суд зазначає, що відповідальність за правильність визначення показників (в тому числі і коефіцієнта функціонального використання Кф) при формуванні Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та обчисленні нормативної грошової оцінки земельної ділянки на підставі цих показників, покладається на орган, що його формує (в розрізі спірних відносин - Головне управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області). За таких обставин, користувач земельної ділянки лише використовує відомості про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, визначену у Витягу на момент складання податкової звітності та не може нести відповідальність за правильність її обчислення.

Суд зазначає, що відповідно до п.56.21 ст.56 Податкового кодексу України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що викладені в Акті перевірки обставини, що були підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є неправомірними та необгрунтованими, спростовуються вищенаведеними доказами та прийняті без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про задоволення зустрічного позову та визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № від 21.02.2019 року.

Щодо вимог позивача про стягнення податкового боргу в сумі 318 006,21 грн., який нарахований контролюючим органом на підставі: - податкової декларації № від 16.02.2018 року, - податкового повідомлення рішення № від 08.04.2019 року в сумі 170,00 грн.; - податкової декларації № від 14.02.2018 року; - податкової декларації № від 28.08.2018 року; - податкового повідомлення рішення № від 20.12.2018 року; - податкового повідомлення-рішення № від 20.12.2018 року; - нарахованої пені в сумі 1292,93 грн.; - податкової декларації № від 14.02.2018 року; - податкової декларації № від 19.11.2018 року; - податкового повідомлення-рішення № від 20.12.2018 року; - нарахованої пені в сумі 2,66 грн., відповідач зазначив, що не заперечує в цій частині.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2, 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Як передбачено підпунктом 20.1.19 пунктом 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Так, відповідно до податкового повідомлення рішення № від 21.02.2019 року збільшено суму грошового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб у сумі 10 604 293,32 грн. та відповідно до п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України податковим органом здійснено нарахування пені на вказане грошове зобов`язання у сумі 1579051,58 грн.

Таким чином, враховуючи скасування податкового повідомлення рішення № від 21.02.2019 року, сума несплаченого податкового боргу складає 318 006,21 грн.

Станом на день вирішення спору доказів на підтвердження сплати вказаного податкового боргу чи оскарження його в судовому порядку до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива інвестмент» податкового боргу в сумі 318 006,21 грн.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги первісної позовної заяви є такими, що підлягають частковому задоволенню, а вимоги зустрічного позову - підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49600, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, 17-а, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива інвестмент» (49000, м.Дніпро, вул.Січеславська Набережна, б.47, кв.44, ) про стягнення податкового боргу задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива інвестмент» () на користь Державного бюджету податковий борг в сумі 318 006,21 грн. (триста вісімнадцять тисяч шість гривень двадцять одну копійку) шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків.

В іншій частині вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області відмовити.

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива інвестмент» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Дніпровська міська рада про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № від 21.02.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб у сумі 10 604 293,32 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 7 069 528,88 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 3534764,44 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 05.02.2021 року.

Суддя М.В. Дєєв