Справа № 620/2999/20
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2999/20 Суддя (судді) першої інстанції: Скалозуб Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Безименної Н.В., Бєлової Л.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року (м. Чернігів, дата складання повного тексту - 06.10.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 17.04.2020 № 0-2504 на суму 34 583,74 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на 2019 рік - 4173 грн, відповідач безпідставно застосував найбільшу ставку в розмірі 1,5% від мінімальної заробітної плати (4173 х 1,5 % х 552,5 м. кв. = 34583,74 грн), що суперечить приписам Податкового кодексу України та рішенню Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області № 3-7/VII «Про встановлення ставок та пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2019 рік», згідно якого ставки податку на склади спеціальні товарні, складські майданчики, склади універсальні, склади та сховища інші (код підгрупи 1252.5 - 1252.9) становить 0,2% від мінімальної заробітної плати.

У відзиві на адміністративний позов відповідач зазначив, що позивач є власником нежитлового приміщення, ангару, а не складу. Отже, з урахуванням зазначеного ним було застосовано ставку податку за класом 127 «будівлі нежитлові інші» підкатегорія 1271 «будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» для типу 1271.3 «будівлі для зберігання зерна», у розмірі 1,5 відсотка від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, відповідно до рішення Височанської сільської ради від 22.06.2018 № 7/VII.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Апелянт вказує, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх обставин у справі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач наголошує, що відповідно до листа КП «Ніжинське МБТІ» зазначено, що за обліком бюро технічної інвентаризації станом на 31.12.2012 нежитлова будівля «ангар» виділений під майновий пай позивачу, вказаний об`єкт мав сільськогосподарське призначення, тому рішення податкового органу та застосування ставки в розмірі 1,5% від мінімальної заробітної плати є правомірним.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує його та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач на праві приватної власності володіє нежитловою будівлею, ангаром, загальною площею 552,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями Свідоцтва про право власності від 02.06.2011 серії НОМЕР_1 (а.с. 17), Витягу про державну реєстрацію прав від 02.06.2011 № 30172638 (а.с. 18), Технічного паспорту від 25.05.2011 (а.с. 19-21).

Згідно податкового повідомлення-рішення від 17.04.2020 № 0-2504, ГУ ДПС у Чернігівській області повідомило позивача про те, що йому визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2019 рік у розмірі 34 583,74 грн (а.с. 4).

Рішенням сьомої (позачергової) сесії сьомого скликання Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області «Про затвердження Положення та встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2019 рік» від 22.06.2018 № 3-7/VII установлено на території Височанської сільської ради ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно з додатком 1, із якого вбачається, що ставки встановлюються на 2019 рік та вводяться в дію з 01.01.2019. Ставки податку за 1 кв. метр становить:

- за кодом підкласу 1252.5 - 1252.9 класу 1252 «Резервуари, силоси та склади» групи 125 «Будівлі промисловості та склади» на склади спеціальні товарні, складські майданчики, склади універсальні, склади та сховища інші - 0,2 % від мінімальної заробітної плати;

- за кодом підкласу 1271.3 «Будівлі для зберігання зерна» класу 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства» групи 127 «Будівлі нежитлові інші» - 1,5 % від мінімальної заробітної плати (а.с. 5-16).

Позивач, не погодившись з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його протиправним, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом помилково віднесено нежитлову будівлю, ангар, розташовану за адресою: Чернігівська обл., Борзнянський район, с. Галайбине, вул. Устинська В., буд. 9а, що належить позивачу на праві власності, до підкласу «Будівлі для зберігання зерна» (код 1271.3) класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства» (код 1271) групи «Будівлі нежитлові інші» (код 127).

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно статті 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно із підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно із приписами підпункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку (підпункт 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України).

Податок на майно належать до місцевих податків (підпункт 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України визначено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 № 507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 (далі по тексту - ДК 018-2000), призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) в Україні. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення, інженерні споруди різного функціонального призначення.

Державний класифікатор будівель та споруд (ДК БС) є складовою частиною Державної системи класифікації та кодування техніко-економічної та соціальної інформації.

Згідно з ДК 018-2000 до групи «Будівлі промислові та склади» (код 125), зокрема, належить клас: Резервуари, силоси та склади (код 1252), до якого, в свою чергу, включені, зокрема, склади спеціальні товарні, складські майданчики, склади універсальні, склади та сховища інші. При цьому, цей клас не включає, зокрема, сільськогосподарські силоси та складські будівлі, що використовуються для сільського господарства (1271).

До групи «Будівлі нежитлові інші» (код 127) належить клас «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства» (код 1271) та підклас «Будівлі для зберігання зерна» (код 1271.3).

Згідно пункту 10 статті 1 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні», процес зберігання зерна - це комплекс заходів, які включають приймання, доробку, зберігання та відвантаження зерна.

Статтею 7 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» передбачено, що суб`єктами зберігання зерна є: зернові склади (елеватори, хлібні бази, хлібоприймальні, борошномельні і комбікормові підприємства), суб`єкти виробництва зерна, які зберігають його у власних або орендованих зерносховищах, та інші суб`єкти господарювання, які беруть участь у процесі зберігання зерна.

Відповідно до пунктів 15, 16 статті 1 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні», зерновий склад - суб`єкт підприємництва, що є власником зерносховища і надає фізичним та юридичним особам послуги із зберігання зерна з видачею складських документів на зерно та в передбаченому законом порядку отримав право на здійснення такої діяльності шляхом участі в Гарантійному фонді виконання зобов`язань за складськими документами на зерно.

Зерносховище - спеціально обладнане місце для зберігання зерна (приміщення, будівля тощо).

Як вбачається з листа КП «Ніжинське МБТІ» від 02.09.2020 №01/34-634, що за обліком БТІ станом на 31.12.2012 запитуваний об`єкт - нежитлова будівля «ангар» розташована за адресою: с. Галайбине, вул. В. Успенська №9а Борзнянського району була розпайована КСП «Зоря», виділена під майновий пай позивачу на підставі майнового сертифіката серія НБВ №631 від 22.02.2008.

Разом із тим, позивачем на підтвердження того, що вказаний «ангар» ним не використовується для здійснення сільськогосподарської або господарської діяльності, зберігання зерна, що дане нежитлове приміщення не є зерносховищем, не надано жодних доказів, як і не надано доказів, в яких саме цілях вказаний об`єкт використовується.

Враховуючи, що нежитлове приміщення перейшло у власність позивача в наслідок зозпаювання сільськогосподарського підприємства, відповідачем надана інформація щодо призначення такого приміщення дозволяє віднести його до групи «Будівлі нежитлові інші» (код 127) належить клас «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства» (код 1271) та підклас «Будівлі для зберігання зерна» (код 1271.3), зворотного позивачем спростовано не було, контролюючий орган дійшов вірного висновку про застосування ставки податку у розмірі 1,5 відсотка від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, відповідно до рішення Височанської сільської ради від 22.06.2018 № 7/VII, тому податкове повідомлення-рішення від 17.04.2020 № 0-2504 є правомірним та не підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області - задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року - скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 05.02.2021.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

Н.В. Безименна

Л.В. Бєлова