Справа № 560/3242/20
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3242/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

02 лютого 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року (ухвалене в м.Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Променад" до Головного управління ДПС в Хмельницькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Хмельницькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління ДПС в Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач своїм правом передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 25 січня 2021року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що приватне підприємство "Променад" зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних ті фізичних осіб-підприємців 07.02.2017.

Основними видами діяльності ПП "Променад" згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є:

- вантажний автомобільний транспорт (основний)(49.41);

- технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів(45.20);

- оптова торгівля хімічними продуктами (46.75);

- неспеціалізована оптова торгівля (46.90);

- роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (47.11);

- інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (52.29);

- надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у. (63.99).

02 вересня 2019 року приватним підприємством "Променад" (перевізник) було укладено договір перевезення з товариством з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг 2012" (відправник), за яким ПП "Променад" зобов`язувалось доставити довірений йому відправником вантаж та видати його особі, яка має право на одержання вантажу, а відправник зобов`язується сплатити перевізнику за перевезення плату в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до акту №3 приймання-передачі наданих послуг за договором перевезення вантажу №02.09.2019/49 від 02.09.2019 ПП "Променад" передало ТОВ "Агрохолдинг 2012" виконання послуг, а саме перевезення зернових урожаю 2019 року. Загальна вартість послуг по перевезенню вантажів складає 206836,72 грн, ПДВ 41367,34 грн.

Відповідно до умов договору перевезення вантажу ТОВ "Агрохолдинг 2012" здійснило платіж на суму 248204,06 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями №6372 від 08 листопада 2019 року та №8114 від 16 грудня 2019 року.

За результатами господарської діяльності, відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, податкову накладну №3 від 30.09.2019 надіслано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з квитанцією від 15.10.2019 документ прийнято, а реєстрацію вказаної податкової накладної зупинено та зазначено, що обсяг постачання товару/послуги 49.41.19-00.00 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та його обсягу постачання, що відповідає вимогам п.п.2.1 п.2«Критеріїв оцінки ризиковості платника податку». ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.п. 1.6. п. 1 «Критеріїв оцінки ризиковості платника податку». Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення.

Позивачем надано відповідні письмові пояснення та копії документів, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції на виконання договору перевезення вантажу №02.09.2019/49.

Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення від 03.12.2/41134546 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 30.09.2019.

Відповідно до вказаного рішення підставою для відмови в реєстрації податкової накладної є ненадання платником податку копій документів, а саме: копій первинних документів щодо постачання/придбання, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні.

Позивачем подано скаргу до ДПС України на рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 30.09.2019, проте відповідно до квитанції від 21.12.2019 скаргу прийнято не було у зв`язку із закінченням десятиденного строку на подання такої скарги.

Вважаючи рішення про відмову в реєстрації податкової накладної протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положеннями підпунктів "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

У свою чергу, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Положеннями пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №204) (далі - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Пункт 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановив, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Так, Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 (далі - Порядок №117).

Відповідно до пунктів 5-7 Порядку №117, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 12 Порядку №117 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно з пунктом 13 Порядку №117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/ послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

При цьому, положеннями пункту 10 Порядку №117 визначено, що критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС.

Згідно з підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку, наведених в листі Державної Фіскальної Служби України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18, платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в квитанції від 15.01.2019 контролюючим органом зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної №2 від 26.12.2018 підпункту 1.6 пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Критеріїв ризиковості платника податку, в якому містяться різні критерії, у той час, як законодавство вимагає зазначення конкретного виду критерію.

Відповідно до пунктів 18-21 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДПС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДПС) та комісії центрального рівня (ДПС).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку повного пакету документів, відсутні ТТН та розрахункові документи за надані послуги ФОП ОСОБА_1 , відсутні розрахункові документи з ПП Інвест Капітал Буд, первинні документи щодо придбання палива тощо.

Водночас, з матеріалів справи встановлено, що приватним підприємством "Променад" на підтвердження реальності господарської операції за податковою накладною №3 від 30.09.2019 до контролюючого органу подано підтверджуючі документи, такі як:

- акт виконання робіт (надання послуг) №1 від 30.09.2019 року;

- акт №3 від 30.09.2019 року приймання-передачі наданих послуг за Договором перевезення вантажу №02.09.2019/49 від 02.09.2019;

- акти №б/н від 13.09.2019 до Договору суборенди транспортного засобу від 01.09.2019 року приймання-передачі транспортного засобу (в кількості 4- шт. відносно 4-х транспортних засобів);

- акт прийому-передачі від 13.09.2019 року об`єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди від 13.09.2019;

- акт прийому-передачі від 13.09.2019 року об`єкта оренди ( за договором оренди нежитлового приміщення від 13.09.2019 року;

- витяг з ЄДРПОУ;

- договір №16-09 ТР від 16.09.2019 р. надання транспортних послуг;

- договір №б/н від 13.09.2019 р. оренди земельної ділянки для стоянки автомобілів;

- договір №б/н від 13.09.2019 оренди нежитлового приміщення;

- договір №02.09.2019/49 від 02.09.2019 р. перевезення вантажу;

- договори №1 від 01.09.2019 року суборенди транспортного засобу в кількості 2- екз: із ФОП ОСОБА_2 та із ПП «Інвест Капітал Буд-1»;

- картка рахунку 361 за період 01.09.2019 р. -08.11.2019 р. з контрагентом ТОВ «Агрохолдинг2012»;

- наказ від 30.08.2019 на призначення директора ПП «Променад»;

- пояснення №29/11 від 29.11.2019 року до ПН №3-30.09.2019;

- статут ПП «Променад»;

- техпаспорт на спеціалізований вантажний самоскид;

- техпаспорт на спеціалізований вантажний сідловий тягач;

- товарно-транспортна накладна № 105061 від 27.09.2019;

- товарно-транспортна накладна № 105087 від 27.09.2019 року;

- платіжне доручення №6372 від 08.11.2019;

- рахунок фактура №3 від 30.09.2019;

- реєстр договорів оренди транспортних засобів по Акту приймання-передачі наданих послуг №3 від 30.09.2019;

- реєстр товарно-транспортних накладних до Акту приймання-передачі наданих послуг №3 від 30.09.2019.

Таким чином, колегія суддів вважає, що сукупність первинних документів, наданих позивачем на вимогу Головного управління ДПС у Хмельницькій області, які також містяться в матеріалах даної справи, не дають підстав для сумніву щодо дійсності укладання договору перевезення, на виконання вимог якого складено податкову накладну №3 від 30.09.2019.

При цьому, факт зупинення реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних не спростовує факту здійснення платником податків господарської операції, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна.

З огляду на вищенаведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявність у позивача, передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальність проведення господарської операції між позивачем та ТОВ "Агрохолдинг 2012", а також те, що такі документи були надані позивачем контролюючому органу, у зв`язку з чим в останнього були відсутні правові підстави для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної №3 від 30.09.2019.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Тому, з врахуванням положень частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наявні підстави для визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 03 грудня 2019 року №1344100/41134546.

Європейський суд з прав людини у пункті 50 рішення від 13.01.2011 у справі "Чуйкіна проти України" (Chuykina v. Ukraine) констатував, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань, становить один з його аспектів. Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені).

У цьому випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №3 від 30.09.2019, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції, що обраний спосіб захисту про зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо задоволення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Курко О. П.