Справа № 200/8032/20-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року справа №200/8032/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гаврищук Т.Г., Гайдара А.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Азовської митниці Держмитслужби на додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року у справі № 200/8032/20-а (головуючий І інстанції Голубова Л.Б.) за позовом Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" до Азовської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA 700050/2020/000006/2 від 25.02.2020 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення700050/2020/00010 від 25.02.2020 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Азовської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA 700050/2020/000006/2 від 25.02.2020 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA 700050/2020/00010 від 25.02.2020 року.

Стягнуто з Азовської митниці Держмитслужби на користь позивача судові витрати з судового збору.

Також призначено судове засідання для розгляду питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу на 23.10.2020 року та визначено позивачу строк до 22.10.2020 року для подання до суду доказів сплати рахунку №719 від 01.10.2020 року у розмірі 4252,81 грн.

Додатковим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року стягнуто з Азовської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4252,81 грн.

Не погодившись з додатковим судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та відмовити позивачу у стягненні витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Сума судових витрат на професійну правничу допомогу є непідтвердженою документально, безпідставно завищеною, необґрунтованою, непропорційною та неспівмірною в розрізі предмету спору та складності справи стосовно наданих юридичних послуг адвоката Бузівської Н.М.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Між позивачем та адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога» укладено договір № 180329/АЗСТ про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 29.03.2018 року (т. 1 а.с. 138-140). Строк дії договору продовжувався до 31 грудня 2019 року та до 31 грудня 2020 року відповідно до додаткових угод від 03.12.2018 року № 7/1 та від 01.10.2019 року № 34 (т. 1 а.с. 141-142).

07.08.2020 року між позивачем та адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога» укладена додаткова угода № 192 до договору № 180329/АЗСТ про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 29.03.2018 року (т. 2 а.с. 115-117).

Відповідно до акту № 1 приймання-передачі наданих послуг (т. 2 а.с. 119) за додатковою угодою № 192 від 07.08.2020 року до договору № 180329/АЗСТ про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 29.03.2018 року адвокатське об`єднання надало, а клієнт (позивач) прийняв юридичні послуги (правову допомогу) відповідно до додаткової угоди № 192 від 07.08.2020 року та згідно з розрахунком розміру винагороди адвоката (т. 2 а.с. 118) за надання правової допомоги, а саме: 1) усна консультація, узгодження правової позиції; 2) збір доказів (підготовка письмових документів: листи; запити); 3) перевірка та підготовка документів; 4) складання позовної заяви; 5) складання та подання процесуальних документів (заяв); 6) гонорар за складність справи та зазначено вартість наданих юридичних послуг, загальна сума яких складає 4252,81 гривень.

Адвокатське об`єднання «Всеукраїнська адвокатська допомога» надано рахунок позивачу на оплату № 719 від 01.10.2020 року за надання правової допомоги (юридичних послуг) у розмірі 4252,81 гривень (т. 2 а.с. 120).

Позивачем здійснено оплату згідно рахунку № 719 від 01.10.2020 року у розмірі 4252,81 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № від 13.10.2020 року.

Задовольняючи заяву про стягнення судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги у справі було задоволено у повному обсязі, з рівня витрат позивача на правничу допомогу, що такі витрати понесені фактично.

Оцінка суду.

Відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Суд зазначає, що компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Досліджуючи надані документи, суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 КАС України, тобто розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч.ч. 2, 3 ст. 30 вищевказаного Закону).

Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Але, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо однак, вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зауважує, що представником позивача надані послуги, визначені у акті №1 приймання-передачі наданих послуг, які відповідають послугам, надання яких передбачено Додатковою угодою №192 від 07.08.2020 року до Договору про надання юридичних послуг (правничої допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018 року.

При цьому судом першої інстанції при вирішенні питання про відшкодування витрат вірно враховані критерії, відповідно до яких визначається розмір витрат на оплату послуг адвоката, встановлені частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, суд визнав, що сума витрат на правову допомогу у розмірі 4252,81 грн. є співмірною та відповідає принципу розумності, саме така сума витрат, з урахуванням матеріалів справи та умов договору про правову допомогу, домовленостей сторін, була фактичною, а їхній розмір обґрунтованим. Суд першої інстанції врахував складність справи, кількість часу витраченого адвокатом на виконання робіт з надання позивачу у цій справі правничих послуг.

Частиною 7 статті 134 КАС України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач не довів неспівмірність витрат, заявлених підприємством до відшкодування, не надав будь-яких доказів того, що ціни на послуги адвоката є явно завищеними на ринку юридичних послуг.

Доводи представника відповідача щодо завищення, непропорційності, необгрунтованості витрат на правничу допомогу позивача в розрізі предмету спору та складності справи нічим не підтверджені та спростовуються наданими представником позивача документами на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, а також іншими, вищезазначеними документами зі спірного питання.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення у справі підлягає задоволенню.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено додаткове судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 252, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Азовської митниці Держмитслужби на додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року у справі № 200/8032/20-а залишити без задоволення.

Додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року у справі № 200/8032/20-а залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 08 лютого 2021 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст.328 КАС України .

Повне судове рішення складено 08 лютого 2021 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Т.Г. Гаврищук

А.В. Гайдар