Справа № 569/916/20
Суддя: Авраменко О. В.
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 569/916/20
Провадження №: 2-а/398/3/21
РІШЕННЯ

Іменем України

"05" лютого 2021 р.Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Авраменка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Олександрії адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Назара Андрія Федоровича, Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Інспектора 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Назара А.Ф. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення від 08 січня 2020 року серії ЕАК №1950108. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08 січня 2020 року відповідачем відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. Зазначає, що керуючи автомобілем «Mercedes-Benz VITO», державний номер НОМЕР_1 , по автодорозі «Н03», не доїжджаючи 700 метрів до 253 кілометра дороги 08.01.2020 року близько 09 год. 27 хв. був зупинений працівником управління патрульної поліції в Хмельницькій області оскільки, здійснюючи обгін перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 чи порушив п. 8.5.1 (порушення вимог горизонтальної лінії дорожньої розмітки) ПДР. Проте вважає, що зазначені в постанові обставини не відповідають дійсності. Він дійсно рухався по автомобільній дорозі «Н03», рухаючись він помітив, що на краю проїзної частини стоїть маршрутне таксі Mercedes-Benz Sprinter та здійснює висадку пасажирів. Коли він наближався, то маршрутне таксі виїхало перед ним та продовжувало рух. Так як швидкість Mercedes-Benz Sprinter була тривалий час 25 км/год., то він прийняв рішення здійснити обгін. Перед початком обгону він переконався в тому, що перед ним не їде жодний транспортний засіб, водій Mercedes-Benz Sprinter не подавав сигналу про намір повороту ліворуч, зустрічна смугу була вільна від транспортних засобів та достатній для обгону відстані, а також він зможе, не створюючи перешкоду водію Mercedes-Benz Sprinter, повернутися на займану смугу. Після здійснення обгону через пару хвилин його наздогнав поліцейський автомобіль та зупинив за допомогою спеціальних сигналів з увімкненими проблисковими маячками синього і червоного кольору. Згідно п. 34.1 ПДР України, як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год., тому обгін він здійснив не порушуючи ПДР України. Інспектор при складанні постанови порушив вимоги КУпАП про підготовку до розгляду справи, не допитав в якості свідка водія автомобіля Mercedes-Benz Sprinter з приводу його швидкості руху, не з`ясував інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ухвалою суду від 22 травня 2020 року про відкриття провадження у справі залучено як другого відповідача Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції.

Від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що постанова складена відповідно до норм чинного законодавства. Під час патрулювання а/д Н-03 «Житомир-Чернівці» було помічено автомобіль «Mercedes-Benz VITO», державний номер НОМЕР_1 , водій якого здійснюючи обгін попутного транспортного засобу, перетнув суцільну горизонтальну лінію дорожньої розмітки 1.1. ПДР, чим порушив п. 8.5.1 ПДР, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, що підтверджується відеозаписами з автомобільного відеореєстратора, встановлено в службовому автомобілі, та нагрудних відеокамер поліцейських. При цьому, посилання позивача на те, що він здійснив обгін транспортного засобу, який рухався приблизно 25 км/год. не підтверджено позивачем жодними доказами та є оціночним судженням останнього. З урахуванням викладеного просили відмовити в задоволенні позову.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином. Позивача подав заяву, в якій просив позов задовольнити з підстав, викладених у ньому, та розглядати справу без його участі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час, місце та дату судового засідання повідомлені належним чином. У відзиві відповідачі просили розглядати справу без їх участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у раз неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2020 року прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

08 січня 2020 року інспектор 2-ї роти 1-го батальйону УПП в Хмельницькій області ДПП лейтенант поліції Назар А.Ф. виніс відносно позивача постанову серії «ЕАК» №1950108, згідно з якою 08 січня 2020 року о 09 год. 33 хв. на автодорозі Н-03 253 км 700 м. в Дунаєвецькому районі Хмельницької області, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz VITO» державний номер НОМЕР_1 , здійснюючи обгін перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., чим порушив п. 8.5. ПДР України. Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Пунктом 8.5.1. ПДР України визначено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 розділу 34 ПДР України вузька суцільна лінія поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за порушення вимог розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За приписами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених статтею 268 КУпАП.

На підтвердження заперечень проти позову, відповідачами надано відеозаписи з автомобільного реєстратора, встановленого в патрульному автомобілі, та з нагрудної відеокамери поліцейського, що виніс оскаржувану постанову.

Із зазначених відеозаписів вбачається, що автомобіль під керуванням позивача деякий час рухається за іншим автомобілем, а потім здійснює його обгін, перетинаючи вузьку суцільну лінію. В подальшому, позивача було зупинено працівниками поліції та здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача. Під час розгляду справи позивач зазначав поліцейському, що здійснив обгін транспортного засобу, оскільки той рухався зі швидкістю менше, ніж 30 км/год. та пропонував поліцейському зупинити водія, автомобіль якого він обігнав, щоб з`ясувати швидкість його руху, однак поліцейським цього зроблено не було.

Пунктом 1 розділу 34 ПДР України встановлено, що лінію 1.1 перетинати забороняється та зазначено, що як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив обгін поодинокого транспортного засобу, при цьому, не створюючи небезпеки для інших учасників дорожнього руху. В матеріалах справи відсутні відомості щодо швидкості руху як транспортного засобу, яким керував позивач, так і транспортного засобу, обгін якого він здійснив, тобто відсутні докази на спростування позиції позивача щодо здійснення ним обгону транспортного засобу, що рухався із швидкістю менше 30 км/год.

Оцінюючи правомірність дій відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, суд зазначає наступне.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів у конкретній справі повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Доведення «поза розумним сумнівом» означає, що позиція представлена суб`єктом владних повноважень, має бути доведена таким чином, щоб у «розумної (розсудливої) людини» не лишилося «розумного сумніву» що особа винна.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, поліцейським не було всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано всі обставини справи, зокрема щодо швидкості руху, транспортного засобу, обгін якого здійснив позивач.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки не доведена вина особи, на яку накладено адміністративне стягнення, то в силу принципу «поза розумним сумнівом» відповідачі не довели правомірність прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, відповідачами не доведено правомірність прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині визнання оскаржуваної постанови протиправною, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, місцевому загальному суду як адміністративному не надано права за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності визнавати протиправними постанови про накладення адміністративного стягнення.

Щодо необхідності сплати судового збору за подання позовної заяви, суд зазначає наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 (провадження №11-1287апп18) викладена правова позиція про необхідність сплати судового збору при поданні позовної заяви у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

В той же час, до прийняття зазначеної постанови Великої Палати Верховного Суду, тобто до 18 березня 2020 року, судовий збір за подання позовної заяви у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення позивачами не сплачувався на підставі ч. 3 ст. 288 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, позов було подано 17 січня 2020 року до Рівненського міського суду Рівненської області та на підставі ухвали від 21 січня 2020 року передано за підсудністю до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Враховуючи, що позов подано до прийняття постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 (провадження №11-1287апп18) та виходячи з принципу правової визначеності, суд не вбачає підстав як для розгляду по суті клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, так і для стягнення з Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції судового збору на користь держави на підставі ст. 139 КАС України, оскільки на момент звернення з позовом в суд судовий збір у даній категорії справ не сплачувався.

Керуючись ст. ст. 77, 242 246, 250, 255, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Інспектора 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Назара Андрія Федоровича (адреса місцезнаходження: м. Хмельницький, провул. Коцюбинського, буд. 35/2), Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції (адреса місцезнаходження: м. Хмельницький, провул. Коцюбинського, буд. 35/2) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії «ЕАК» №1950108 від 08 січня 2020 року, винесену інспектором 2-ї роти 1-го батальйону УПП в Хмельницькій області ДПП лейтенантом поліції Назаром Андрієм Федоровичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 05 лютого 2021 року.

Суддя О.В.Авраменко