Справа № 160/16262/20
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), в якій просить:
- визнати дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови йому у зарахуванні до загального трудового стажу періоду служби у рядах Збройних Сил в період з 22 травня 1988 р. по 26 травня 1990 р.; в загальний трудовий стаж період роботи з 11 жовтня 1994 року по 01 серпня 1995 року на підприємстві «Телефонная компания Связь сервис»; в пільговий трудовий стаж за Списком № 1 роботу за період 01 березня 1997 року по 02 серпня 2016 року на підприємстві АО «ДНІПРОАЗОТ», неправомірними;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 період служби у рядах Збройних Сил в період з 22 травня 1988 р. по 26 травня 1990 р.; період роботи з 11 жовтня 1994 року по 01 серпня 1995 року на підприємстві «Телефонная компания Связь сервис»; в пільговий трудовий стаж за Списком № 1 роботу за період 01 березня 1997 року по 02 серпня 2016 року на підприємстві АО «ДНШРОАЗОТ»;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 липня 2020 року (дата звернення) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, із зарахуванням до його загального трудового стажу періоду служби у рядах Збройних Сил в період з 22 травня 1988 р. по 26 травня1990 р.; період роботи з 11 жовтня 1994 року по 01 серпня 1995 року на підприємстві «Телефонная компания Связь сервис»; в пільговий трудовий стаж за Списком № 1 роботу за період 01 березня 1997 року по 02 серпня 2016 року на підприємстві АО «ДНІПРОАЗОТ» повний робочий день на посадах, передбачених відповідним Списком № 1, а всього в загальний трудовий стаж не менш 25 років, пільговий стаж роботи не менш 10 років, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно діючого законодавства чоловік, який працював на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці, має право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, якщо він: досяг 50 років; має загальний стаж роботи 25 років; має стаж роботи у особо шкідливих або важких умовах - 10 років. Позивач вважає, що має всі умови для призначення його пільгової пенсії, проте у її призначенні було відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, оскільки, на думку відповідача, наданими документами, а саме: трудовою книжкою та військовим квитком не підтверджений його загальний трудовий стаж, а пільговими довідками не підтверджений необхідний пільговий стаж. Позивач вважає висновки відповідача помилковими, а дії та рішення про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність необхідного загального 25 років та пільгового стажу роботи 10 років неправомірними. Зауважив, що підстави для не зарахування періодів його роботи та військової служби до загального стажу та періоди роботи в АТ «ДНІПРОАЗОТ» до пільгового стажу мають лише формальні підстави. В свою чергу, працівник ні за яких обставин не відповідає за правильність заповнення та ведення його документів на підприємстві. Відповідач не зробив ніяких ефективних заходів для надання йому допомоги у виправленні наявних недоліків у записі в документі, не зробив все від нього залежне для отримання позитивного результату і захисту його права на пільгову пенсію, тому дії відповідача є неправомірними. Зауважив, що період його військової служби записаний в трудовій книжці на підставі військового квитка. Цей запис в трудовій книжці відповідачем не оскаржується і не ставиться під сумнів в листі- відповіді, а тому є основним доказом правомірності зарахування того чи іншого періоду роботи до трудового стажу. Зазначив, що з метою підтвердження пільгового стажу роботи в особливо шкідливих та особливо важких умовах за період з 01.03.1997 по 02.08.2016 він надав відповідачу відповідні пільгові довідки AT «ДНІПРОАЗОТ» від 15.01.2020 року № 018-1-45, № 018-1-46, № 018-1-047, які були видані на підприємстві у встановленому порядку та за встановленою формою. В свою чергу підставою для відмови у зарахуванні наведеного стажу до пільгового стала не відповідність довідок чинному законодавству, а саме «не розбита по постановах», тому відповідач вважає неможливим зарахувати стаж роботи позивача до Списку № 1. Така підстава є формальною і не містить жодних законодавчих обґрунтувань, також наведені висновки є помилковими, оскільки у довідках наявна уся необхідні інформацію щодо пільгового стажу роботи позивача, а тому дії відповідача в частині відмови зарахувати позивачу в пільговий стаж період роботи в особливо шкідливих і особливо важких умовах за Списком № 1 є неправомірними. Також зауважив, що між відповідачем та підприємством АТ «ДНІПРОАЗОТ» є спір щодо розмежування періодів роботи та строків дії Списків №1 відповідно різних постанов уряду. Звернувшись до підприємства з заявою переробити пільгові довідки від 15.01.2020 року позивач отримав відповідь про те, що відповідно до отриманих роз`яснень Міністерства розвитку економіки видані позивачу довідки відповідають нормам чинного законодавства та не потребують доопрацювання, тому позивач зробив усе, що від нього залежить, щоб виконати вимоги відповідача щодо відповідності його пенсійних документів, вимогам відповідача. Посилався на те, що його аргументи та доводи щодо неправомірності дій відповідача щодо відмови в призначенні пільгової пенсії узгоджуються з висновками Верховного Суду по аналогічним справам.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
11.01.2021 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він не визнає позов та просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1. В призначенні пільгової пенсії відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону № 1058-ІV позивачу було відмовлено через відсутність необхідного пільгового стажу. За матеріалами відмовної пенсійної справи загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає: 24 років 7 місяців 16 днів, в тому числі за Списком № 1 8 років 0 місяців 14 днів. Пільгові довідки від 15.01.2020 року не відповідають чинному законодавству, а саме не розбиті по постановах, тому підстав для зарахування до пільгового стажу по Списку № 1 періоди роботи відповідно до наданих пільгових довідок від 15.01.2020 у Головного управління не має. Періоди роботи з 11.10.1994 по 01.08.1995 на посаді «слюсара-ремонтника» дільниці з ремонту хлорної групи цехів № 2 у АТ «ДНІПРОАЗОТ» до загального стажу не зараховано, оскільки запис у трудовій книжці позивача зроблено з порушенням Інструкції № 58 від 29.07.1993 «Про порядок ведення трудових книжок працівників», а саме, відсутнє посилання на статтю КЗпП України при звільненні. Додаткові документи, які б підтверджували факт роботи за спірний період, до Головного управління Позивачем не надавалися. Період військової служби не зараховано, оскільки у військовому квитку на 2 аркуші запис зроблений іншим чорнилом та почерком. Щодо зарахування періоду військової служби позивача Головне управління у своєму листі від 27.07.2020 року рекомендувало йому надати довідку з районного військового комісаріату для підтвердження спірного періоду, проте додаткові документи, які б підтверджували факт військової служби позивачем не надавалися. Враховуючи вищезазначене, відповідач вважає, що його дії відповідають чинному законодавству, а вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, з огляду на наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17.07.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1.
Вважаючи неправомірними дії відповідача щодо відмови йому у зарахуванні до загального трудового стажу періоду служби у рядах Збройних Сил в період з 22 травня 1988 р. по 26 травня 1990 р., в загальний трудовий стаж період роботи з 11 жовтня 1994 року по 01 серпня 1995 року на підприємстві «Телефонна компанія Зв`язок сервіс», в пільговий трудовий стаж за Списком № 1 роботу за період 01 березня 1997 року по 02 серпня 2016 року на підприємстві АТ «ДНІПРОАЗОТ», позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що кожен громадянин України має право на соціальний захист, що, крім іншого, включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності.
Згідно з п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України № 1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Абзацом першим ч. 1 ст. 24 Закону України № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до абзацу першого ч. 2 ст. 24 Закону України № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Частиною 4 ст. 24 Закону України № 1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Згідно з ч.1 ст.114 Закону України № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Пунктом 1 частини 2 ст.114 Закону України № 1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
З вищевикладеного випливає, що чоловік, який працював на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці, має право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, якщо він: досяг 50 років; має загальний стаж роботи 25 років; має стаж роботи у особо шкідливих або важких умовах - 10 років.
Частиною 1 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі Закон України № 1788-ХІІ) визначено, що до стажу роботи зараховується-робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Згідно з п.в) ч.3 ст. 56 Закону України № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.
У відповідності до ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондують зі ст.62 Закону України № 1788-ХІІ, пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Щодо періоду проходження позивачем військової служби судом встановлено наступне.
Відомості трудової книжки позивача НОМЕР_1 , містять записи №№ 3-4 про проходження ОСОБА_1 у період з 22.05.1988 року по 26.05.1990 року військової служби, запис здійснено на підставі військового квитка НОМЕР_2 від 22.05.1988 року, який також містить записи про проходження позивачем у зазначений період військової служби.
Жодних зауважень щодо записів №№3-4, які містяться у трудовій книжці позивача відповідачем не зазначено та судом не встановлено.
Також відповідачем не визначено норми, що були порушені при внесенні записів до військового квитка НОМЕР_2 від 22.05.1988 року.
В свою чергу, як вбачається з наданих до суду документів, з метою підтвердження факту служби позивача в лавах Радянської Армії в період з 22 травня 1988 року по 26 травня 1990 року та відповідного запису у трудовій книжці, як того вимагав відповідач, ОСОБА_1 звернувся до Кам`янського об`єднаного військового комісаріату, де отримав довідку №4/762 наступного змісту: «Дійсно видана у тому, що солдат ОСОБА_1 , 1970 р. н. дійсно проходив службу у рядах Збройних Сил в період з 22.05.1988 р. по 26.05.1990 р. Підстава - облікова карта. Довідка видана за місцем, вимоги», що в повній мірі підтверджує проходження позивачем у спірний період військової служби.
На підстави вищевикладеного суд вважає необґрунтованими та безпідставними доводи ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про неможливість зарахування до загального стажу позивача період проходження військової служби.
Щодо періоду роботи позивача на підприємстві Телефонна компанія «Зв`язок сервіс» судом встановлено наступне.
Відомості трудової книжки позивача НОМЕР_1 , містять записи №№ 11-12 про роботу ОСОБА_1 на підприємстві Телефонна компанія «Зв`язок сервіс» в період з 11.10.1994 року по 01.08.1995 року.
При цьому запис №12 у трудовій книжці позивача дійсно не містить посилання на статтю КЗпП України при звільненні.
В свою чергу відповідач не оспорює факт виникнення трудових відносин між позивачем та Телефонною компанією «Зв`язок сервіс» саме 11 жовтня 1994 року та факт припинення трудових відносин з Телефонною компанією «Зв`язок сервіс» саме 01.08.1995 року, тому що розірвання трудового договору відбулося не на підставі запису в трудовій книжці, а на підставі наказу № 86к від 01.08.1995, законність і правильність оформлення якого відповідач не заперечує.
Суд вважає, що позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи, та ці записи є належним та допустимим доказом підтвердження його трудового стажу, а та обставина, що в записі про звільнення відсутнє посилання на статтю, пункт закону, не робить відомості про роботу, неправдивими.
Окрім того, певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Також, Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 року по справі № 687/975/17 зазначив, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
За наведених обставин суд вважає необґрунтованими та безпідставними доводи ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про неможливість зарахування до загального трудового стажу позивача період його роботи з 11 жовтня 1994 року по 01 серпня 1995 року на підприємстві Телефонна компанія «Зв`язок сервіс».
Щодо пільгового трудового стажу позивача за Списком № 1 за період з 01 березня 1997 року по 02 серпня 2016 року на підприємстві АТ «ДНІПРОАЗОТ» судом встановлено наступне.
Відомості трудової книжки позивача НОМЕР_3 , містять записи №№ 14-18, 23-25 про роботу позивача в АТ «ДНІПРОАЗОТ» у період з 09.08.1995 року по 18.08.2011 року та з 16.06.2014 року по 13.11.2017 року.
Жодних зауважень щодо записів №№ 14-18, 23-25, які містяться у трудовій книжці позивача відповідачем не зазначено, також у листі-відмові не наведено жодних підстав для надання позивачем підтверджуючих довідок, не зазначено, які неправильні чи неточні записи про періоди роботи позивача не дають можливості зарахувати його роботу в АТ «ДНІПРОАЗОТ» до пільгового стажу та не визначено норми, що були порушені при внесенні відповідних записів до трудової книжки позивача.
Згідно з приписами пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Незважаючи на відсутність зауважень у відповідача з приводу записів, які містяться у трудовій книжці позивача за період його роботи у AT «ДНІПРОАЗОТ», з метою підтвердження пільгового стажу роботи в особливо шкідливих та особливо важких умовах за період 01.03.1997 року по 02.08.2016 року ОСОБА_1 надав відповідачу пільгові довідки AT «ДНІПРОАЗОТ» від 15.01.2020 року № 018-1-45, № 018-1-46, № 018-1-047, які були видані на підприємстві у встановленому порядку та за встановленою формою.
Відповідач відмовив в зарахуванні в пільговий трудовий стаж позивача період його роботи, охоплений наведеними пільговими довідками, пославшись на таку причину, «... надані Вами пільгові довідки не відповідають чинному законодавству, а саме не розбита по постановах, зарахувати стаж роботи до Списку № 1 неможливо.».
Суд вважає, що наведена відповідачем підстава для не врахування в пільговий трудовий стаж позивача період його роботи, охоплений наведеними пільговими довідками «не розбита по постановах» є необґрунтованою, не вмотивованою та безпідставною, з огляду на наступне.
Відповідно до довідки від 15.01.2020 року № 018-1-46 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів, вона була видана ОСОБА_1 про те, що він працював повний робочий день на (в) ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ДНІПРОАЗОТ» і за період з 07.02.2003 по 30.06.2007 (підвищення розряду, Наказ від 05.07.2007№ 199) з 01.07.2007 (підвищення розряду, Наказ від 05.07.2007№ 199) по 18.08.2011 (Наказ про звільнення від 18.08.2011 № 310) виконував у виробництві хімічному ремонтного управління за професією, посадою слюсар-ремонтник дільниці з ремонту хлорної групи цехів №2 (був зайнятий на ремонті, профілактиці і обслуговуванні технологічного устаткування у виробництвах перелічених у СПИСКУ № 1, у цехах: цех синтезу аміаку № 1Б виробниц тво аміаку: цех карбамід-1 виробництво мінеральних добрив: цех соди каустичної виробництво каустичної соди: цех рідкого хлору та соляної кислоти виробництво хлору; поліхлорвінілових смол (ПХВС) виробництво полімерів простих вінілових ефірів), що передбачено Списком №1 (один) розділ УПІ підрозділ 8А.1 1) код КП 7233 (ДК 003:2010) підстава постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 за період з 07.02.2003 по 18.08.2011 (що вибірково становить - 06р. 04м. 22дн.). Підстава для видачі особова картка форми Т-2(П-2). особові рахунки, накази по підприємству. Додаткові відомості робоче місце атестовано наказом по підприємству від 21.09.2000 № 1224, наказом по підприємству від 15.07.2004 № 609, наказом по підприємству від 15.07.2009№ 387. З 10.05.2018 ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДНІПРОАЗОТ» перейменовано у АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДНІПРОАЗОТ». Наказ від 10.05.2018 № 505.
Згідно з довідкою від 15.01.2020 року № 018-1-47 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів, вона була видана ОСОБА_1 про те, що він працював повний робочий день на (в) ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ДНІПРОАЗОТ» і за період з 16.06.2014 (Наказ про прийняття від 16.06.2014 № 148) по 31.08.2017 (підвищення розряду. Розпорядження від 31.08.2017 № 484) з 01.09.2017 (підвищення розряду. Розпорядження від 31.08.2017№ 484) по 02.08.2016 виконував у виробництві хімічному ремонтного управління за професією, посадою слюсар-ремонтник дільниці з ремонту хлорної групи цехів № 2 (був зайнятий на ремонті, профілактиці і обслуговуванні технологічного устаткування у виробництвах перелічених у Списку № 1, у цехах: цех синтезу аміаку № 1Б - виробництво аміаку: цех карбамід-1 виробництво мінеральних добрив; цех соди каустичної виробництво каустичної соди; цех рідкого хлору та соляної кислоти виробництво хлору) що передбачене списком №1 (один) розділ УШ підрозділ 8А А, пункт 8А.1 1 код КП 7233 (ДК 003:2010) підстава постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 за період з 16.06.2014 по 02.08.2016 (що вибірково становить 01 р. 07м. 21дн.). Підстава для видачі особова картка форми П-2. особові рахунки, накази до підприємству. Додаткові відомості робоче місце атестовано наказом по підприємству від 15.07.2009 № 387, наказом по підприємству від 15.07.2014 № 314. Робота у пільгових умовах за Списком № 1 врахована по 02.08.2016 р. на підставі наказу-постанови по ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» «Про результати опрацювання вимог постанови КМУ № 461 від 28.10.2016 № 592, та з урахуванням роз`яснень наданих Мінсоцполітики у листі до ПАТ«ДНІПРОАЗОТ» від 30.11.2017 № 2825 Н101-17/283. 13.11.2017 року ОСОБА_1 звільнений по ст.38 КЗпП України, за власним бажанням, на підставі наказу про звільнення віл 13.11.2017№ 441.
Отже, відповідно пільгових довідок № 018-1-45, 018-1-46, 018-1-47 від 15.01.2020 твердження відповідача про те, що нібито довідки «не розбита по постановах» не відповідає дійсності, тому що у кожній пільгової довідці підприємства вказана правова підстава її видачі та зарахування роботи у особливо шкідливих умовах у пільговій стаж, а саме відповідна постанова уряду (№ 36 або № 162).
З огляду на викладене суд вважає, що наведені довідки відповідають чинному законодавству і є належними письмовими доказами того, що ОСОБА_1 має пільговий стаж за Списком № 1 за період з 01.03.1997 року по 18.08.2011 року та з 16.06.2014 року по 02.08.2016 року.
Також пільговий стаж позивача у період з 01.03.1997 року по 18.08.2011 року підтверджено довідкою (б/н), в якій вказано, що у цей період ОСОБА_1 працював повний робочий день зі шкідливими умовами праці 11 років 5 місяців 5 днів (2908 робочих днів), підстава книга №786 записи робіт і відпрацьованого часу у цехах зі шкідливими умовами праці, які дають право на пільгову пенсію, обліковий рахунок розрахункового відділу.
Пільговий стаж позивача у період з 16.06.2014 року по 02.08.2016 року підтверджено довідкою (б/н), в якій вказано, що у цей період ОСОБА_1 працював повний робочий день зі шкідливими умовами праці 1 рік 7 місяців 21 день (423 робочих дні), підстава книга №786 записи робіт і відпрацьованого часу у цехах зі шкідливими умовами праці, які дають право на пільгову пенсію, обліковий рахунок розрахункового відділу.
Так, позивач у позовній заяві просить суд зокрема визнати дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови йому у зарахуванні до пільгового трудового стажу за Списком № 1 роботу за період 01 березня 1997 року по 02 серпня 2016 року на підприємстві АО «ДНІПРОАЗОТ», неправомірними.
Як зазначалося вище, зі змісту записів у трудовій книжці позивача та пільгових довідок №№ 018-1-45, 018-1-46, 018-1-47 від 15.01.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 працював на підприємстві АО «ДНІПРОАЗОТ» з 01.03.1997 року по 18.08.2011 року та з 16.06.2014 року по 02.08.2016 року.
На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що незарахування відповідачем в пільговий трудовий стаж ОСОБА_1 період роботи в АТ «ДНІПРОАЗОТ» з 01.03.1997 року по 18.08.2011 року та з 16.06.2014 року по 02.08.2016 року, який підтверджується записами у трудовій книжці позивача та пільговими довідками №№ 018-1-45, 018-1-46, 018-1-47 від 15.01.2020 року є безпідставним, а дії відповідача щодо не зарахування цього стажу до пільгового стажу позивача є протиправними, оскільки вчинені всупереч нормам чинного законодавства.
Слід зазначити, що відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Згідно з частиною третьою статті 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
З вищевикладених норм випливає, що відповідач, у разі незгоди з відомостями зазначеними в документах позивача, має право на реалізацію повноважень наданих йому частиною третьою статті 44 Закону № 1058-IV, а саме: вимагати відповідні документи від підприємства, перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню тощо, проте таким правом суб`єкт владних повноважень не скористався.
За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що дії ГУ ПФУ в Дніпропетровської щодо відмови у зарахуванні до загального трудового стажу періоду служби ОСОБА_1 у рядах Збройних Сил в період з 22 травня 1988 р. по 26 травня 1990 р., в загальний трудовий стаж період роботи з 11 жовтня 1994 року по 01 серпня 1995 року на підприємстві «Телефонна компанія Зв`язок сервіс», в пільговий трудовий стаж за Списком № 1 роботу з 01.03.1997 року по 18.08.2011 року та з 16.06.2014 року по 02.08.2016 року на підприємстві АТ «ДНІПРОАЗОТ» є протиправними.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з положеннями ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.
Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі «Міллер проти Австрії», де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Ґайгузус проти Австрії» від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Згідно ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам, виключати подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 липня 2020 року (дата звернення) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, із зарахуванням до його загального трудового стажу періоду служби у рядах Збройних Сил в період з 22 травня 1988 р. по 26 травня1990 р.; період роботи з 11 жовтня 1994 року по 01 серпня 1995 року на підприємстві «Телефонная компания Связь сервис»; в пільговий трудовий стаж за Списком № 1 роботу за період 01 березня 1997 року по 02 серпня 2016 року на підприємстві АО «ДНІПРОАЗОТ» повний робочий день на посадах, передбачених відповідним Списком № 1, а всього в загальний трудовий стаж не менш 25 років, пільговий стаж роботи не менш 10 років, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Як зазначалося вище, зі змісту записів у трудовій книжці позивача та пільгових довідок №№ 018-1-45, 018-1-46, 018-1-47 від 15.01.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 працював на підприємстві АО «ДНІПРОАЗОТ» з 01.03.1997 року по 18.08.2011 року та з 16.06.2014 року по 02.08.2016 року.
Здійснення детального розрахунку кількості загального та пільгового стажу позивача належить до дискреційних повноважень ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.
Враховуючи протиправність дій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до загального трудового стажу періоду служби ОСОБА_1 у рядах Збройних Сил в період з 22 травня 1988 р. по 26 травня 1990 р., в загальний трудовий стаж період роботи з 11 жовтня 1994 року по 01 серпня 1995 року на підприємстві «Телефонна компанія Зв`язок сервіс», в пільговий трудовий стаж за Списком № 1 роботу за період з 01.03.1997 року по 18.08.2011 року та з 16.06.2014 року по 02.08.2016 року на підприємстві АТ «ДНІПРОАЗОТ», з метою повного та всебічного захисту порушених прав позивача, виникає необхідність зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати позивачу до загального стажу період служби у рядах Збройних Сил в період з 22 травня 1988 р. по 26 травня 1990 р. та період роботи з 11 жовтня 1994 року по 01 серпня 1995 року на підприємстві «Телефонна компанія Зв`язок сервіс» та до пільгового стажу за Списком № 1 роботу - період з 01.03.1997 року по 18.08.2011 року та з 16.06.2014 року по 02.08.2016 року на підприємстві АТ «ДНІПРОАЗОТ», а також зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 липня 2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно з ч. 2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень дії якого оскаржуються, не виконано покладеного на нього обов`язку доказування правомірності таких дій.
За наведених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 139, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального трудового стажу періоду служби ОСОБА_1 у рядах Збройних Сил в період з 22 травня 1988 р. по 26 травня 1990 р.; в загальний трудовий стаж період роботи з 11 жовтня 1994 року по 01 серпня 1995 року на підприємстві Телефонна компанія «Зв`язок сервіс»; в пільговий трудовий стаж за Списком № 1 роботу за період з 01.03.1997 року по 18.08.2011 року та з 16.06.2014 року по 02.08.2016 року на підприємстві АТ «ДНІПРОАЗОТ», протиправними.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 період служби у рядах Збройних Сил в період з 22 травня 1988 р. по 26 травня 1990 р.; період роботи з 11 жовтня 1994 року по 01 серпня 1995 року на підприємстві Телефонна компанія «Зв`язок сервіс»; в пільговий трудовий стаж за Списком № 1 роботу за період з 01.03.1997 року по 18.08.2011 року та з 16.06.2014 року по 02.08.2016 року на підприємстві АТ «ДНІПРОАЗОТ».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 липня 2020 року (дата звернення) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, із зарахуванням до загального трудового стажу ОСОБА_1 періоду служби у рядах Збройних Сил в період з 22 травня 1988 р. по 26 травня1990 р.; період роботи з 11 жовтня 1994 року по 01 серпня 1995 року на підприємстві Телефонна компанія «Зв`язок сервіс»; в пільговий трудовий стаж за Списком № 1 роботу за період з 01.03.1997 року по 18.08.2011 року та з 16.06.2014 року по 02.08.2016 року на підприємстві АТ «ДНІПРОАЗОТ» повний робочий день на посадах, передбачених відповідним Списком № 1, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 08.02.2021 р.

Суддя О.М. Неклеса