Справа № 380/5641/20
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/5641/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача Маліцький Д.В.,

представник відповідача Івахович Р.Р.,

представник третьої особи не прибув,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «БПФ», в якій просить:

- визнати протиправним рішення відповідача в частині відмови позивачу у призначенні пенсії за віком за Списком №2 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком за Списком №2 відповідно до пп. 2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 29.01.2018.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач працювала в ТОВ «БПФ» прядильницею та була зайнята у мокрому прядінні в період з 03.01.1984 по 16.04.1996. Оскільки ОСОБА_1 набрала необхідний трудовий стаж для застосування норми пп. 2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вона подала заяву до Городоцького відділу обслуговування громадян про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах. У задоволенні вказаних вимог заяви позивачу було відмовлено. Єдиною підставою відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах було те, що у трудовій книжці позивача не зазначено, чи працювала вона у лляному або конопледжутовому виробництві та була зайнята саме у мокрому прядінні. Вважаючи, що відповідачем не наведено жодного обґрунтованого доказу правомірності прийнятого рішення, завернулася з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 14.08.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 10.09.2020 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, викликано в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «БПФ».

02.09.2020 за вх. №43453 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач зазначив, що згідно з відомостями трудової книжки позивача, вона в період з 03.01.1984 по 16.04.1996 працювала прядильницею. У вказаний період діяв Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994. Позицією 2210400а-17501 підрозділу 3 «Лляне та конопледжутове виробництво» розділу ХХ «Легка промисловість» зазначеного Списку №2, передбачено право на пільгове пенсійне забезпечення прядильників, зайнятих у мокрому прядінні.

У трудовій книжці позивача відсутні відомості, які б давали підстави стверджувати, що вона працювала у лляному чи конопледжутувому виробництві та була зайнята саме у мокрому прядінні. Уточнюючих довідок, наказів про проведення атестації робочого місця за умовами праці, як того вимагає п. 20 Порядку №637, позивач не надала, на запит Городоцького відділу обслуговування громадян такі документи не надійшли. Крім цього, за результатами проведення перевірки даних достовірності довідок, виданих ТзДВ «БПФ» з`ясовано, що документи, які б підтверджували право на пільгове пенсійне забезпечення ОСОБА_1 , на підприємстві відсутні. Таким чином, за відсутності доказів зайнятості позивача саме у мокрому прядінні, підстави для призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відсутні. Відповідач просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю.

У судовому засіданні 03.02.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, просив у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Третя особа явки повноважного представника в судове засідання не забезпечила, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Суд на підставі позовної заяви, пояснень учасників судового розгляду, відзиву на позовну заяву, показань свідків, а також долучених письмових доказів, -

в с т а н о в и в :

Згідно з відомостями трудової книжки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , та довідкою №61 від 28.08.2019, виданою ТзДВ «БПФ», позивач з 03.01.1984 по 16.04.1996 працювала прядильницею на вказаному підприємстві.

Після досягнення 55 річного віку, ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Рішенням ГУ ПФУ у Львівській області про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №60 від 18.12.2019, позивачу фактично відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Рішення мотивовано тим, що у трудовій книжці позивача відсутні відомості, які б давали підстави стверджувати, що вона працювала у лляному чи конопледжутувому виробництві та була зайнята саме у мокрому прядінні. Уточнюючих довідок, наказів про проведення атестації робочого місця за умовами праці, як того вимагає п. 20 Порядку №637, позивач не надала, на запит Городоцького відділу обслуговування громадян такі документи не надійшли. Крім цього, за результатами проведення перевірки даних достовірності довідок, виданих ТзДВ «БПФ» з`ясовано, що документи, які б підтверджували право на пільгове пенсійне забезпечення ОСОБА_1 , на підприємстві відсутні.

В судовому засіданні 09.12.2020 допитано як свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Свідок ОСОБА_2 пояснила, що працювала разом з позивачем на одному підприємстві. ОСОБА_1 працювала на мокрому прядінні повний робочий день з 03.01.1984 по 16.04.1996, умови праці на підприємстві були шкідливими. Свідок ОСОБА_3 повідомив, що працював на підприємстві разом з позивачем, яка виконувала роботу прядильниці в цеху мокрого прядіння повний робочий день, цехи були постійні та не змінювалися, прядіння було лише мокрим, а умови праці важкими.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з абз. 1 п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

З огляду на викладене, для призначення пенсії позивачу згідно ст. 114 Закону №1058-IV, необхідно досягнення певного віку, наявність загального стажу роботи та наявність стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №2.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Пунктом 2 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 17 вищевказаного Порядку визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку №637).

Згідно з п. 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731, (далі - Порядок №383), затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Цей порядок регулює застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» ст. 13 та ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (абз. 3 п. 1 цього Порядку).

Відповідно до п. 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (приклади у додатках 1, 2).

До 26.01.1992 діяв Список №2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных раз мерах», затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173.

У період з 26.01.1991 по 10.03.1994 діяв Список №2 виробництв, робіт, професій, посад, показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991, період з 10.03.1994 по 16.01.2003 - Список №2 виробництв, робіт, професій, посад, показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 №162, період 16.01.2003 по 02.08.2016 - Список №2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як встановлено судом згідно з записами трудової книжки позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 03.01.1984 по 16.04.1996 працювала прядильницею на ТзДВ «БПФ».

У вказаний період діяв Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994.

Позицією 2210400а-17501 підрозділу 3 «Лляне та конопледжутове виробництво» розділу ХХ «Легка промисловість» зазначеного Списку №2, передбачено право на пільгове пенсійне забезпечення прядильників, зайнятих у мокрому прядінні.

Документів, які б підтверджували зайнятість позивача повний робочий день саме у мокрому прядінні, результатів атестації робочого місця до матеріалів справи не долучено, як і не надано третьою особою на стороні позивача.

Показання допитаних свідків суд оцінює критично, оскільки свідок ОСОБА_2 працювала бухгалтером, а свідок ОСОБА_3 - помічником майстра на вказаному підприємстві, відтак, аналогічних чи подібних позивачу робіт не виконували та не можуть підтвердити наявність у позивача спеціального трудового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Також, суд бере до уваги пояснення відповідача про те, що відповідно до Порядку №637 підтвердження саме пільгового стажу показами свідків не передбачено, а є лише можливість установити трудовий стаж на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (п. 18).

Подібні висновки викладено в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №130/1417/17.

Суд вважає, що в даному випадку характер виконуваної роботи, зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, тобто умови, які є обов`язковими при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах, можуть підтвердити уточнюючі довідки та результати атестації робочого місця позивача.

Натомість документи, надані позивачем та покази свідків можуть підтвердити зайнятість позивача лише на роботах з нормальними умовами праці.

Враховуючи викладене суд висновує, що факт роботи позивача з 03.01.1984 по 16.04.1996 прядильницею у мокрому прядінні повний робочий день на ТзДВ «БПФ» не підтверджено належними доказами.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та письмових доказів, долучених до матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачами доведено відсутність їх бездіяльності у спірних правовідносинах, позивачем вимог позовної заяви не доведено, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Статтею 139 КАС України не передбачено відшкодування судових витрат позивачу, якому у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Керуючись ст.ст.2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складене та підписане 08.02.2021.

Суддя Кравців О.Р.