Справа № 490/4248/20
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/161/2021 Справа № 490/4248/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого - судді Гуденко О.А., при секретарі Дудник Г.С., розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про скасування постанови № 423 від 03 червня 2020 року про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2020 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову № 423 від 03 червня 2020 року про накладення адміністративного стягнення про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП, а провадження закрити з підстав відсутності події і складу правопорушення. В обґрунтування вимог посилається на те, що 20.06.2020 року по пошті отримав постанову №423 від 03.06.2020 року. Зі змісту постанови вбачається, що ним 27.05.2020 року було порушено п.12.2.9 «Правил благоустрою» від 16.05.2013 р., а саме складає гілки та траву навпроти будинку по АДРЕСА_1 ( на зауваження не реагує) та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 грн. В період карантину до теперішнього часу знаходиться в м. Хмельницький у справах по догляду його мати. Зазначає, на засідання адміністративної комісії він не запрошувався, і не скоював адміністративне правопорушення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 13.07.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників процесу.

15.09.2020 року до канцелярії суду надійшов відзив від представника відповідача, в якому він просить залишити позов без розгляду з огляду на те, що постанову винесено 03.06.2020 р., а відповідно до ст. 289 КУАП, скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення. За такого, останнім днем оскарження зазначеної постанови є 15.06.2020 року Беручи до уваги ствердження позивача про отримання ним постанови 25.06.2020 р., то 10 денний термін сплив 06.07.2020 року.

Відповідно до вимог ст. 19, 257 КАС України дана справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

27.05.2020 року завідуючим сектору соціально-економічного розвитку мікрорайону Варварівка адміністрації Центрального району Довженко Л.В. було складено протокол №43 про те, що ОСОБА_1 порушив п. 12.2.9 «Правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення частоти і порядку в м. Миколаєві», а саме напроти будинку вул. Адм. Макарова 1/1 складує гілки та траву на зауваження майстра які є свідками та займаються прибиранням пляжу «Прибій» не реагують (фото додається).

03 червня 2020 року протокол про адміністративне правопорушення з доданими до нього матеріалами розглянуто адміністративною комісією Адміністрацією Центрального району Миколаївської міської ради. На вказаному засіданні ОСОБА_1 присутнім не був.

Відповідно до постанови №423 про накладення адміністративного стягнення від 03 червня 2020 року Адміністративної комісії при адміністрації Центрального району установила, що ОСОБА_1 27.05.20 р. порушено п. 12.2.9 «Правил благоустрою…» від 16.05.13 р., а саме складає гілки та траву навпроти будинку по АДРЕСА_1 (на зауваження не реагує, фото) та керуючись ст. 152 КУпАП на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення 340 грн.

Відповідно до Акту від 30.06.2020 року, посвідченого ТОВ «КК «ДомКом Хмельницький», сусіди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили факт проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 в період з 11.02.2020 р. по теперішній час.

Згідно ст. 152 КУпАП, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (стаття 277-1 КУпАП).

Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною другою статті 188-42 КУпАП розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

При цьому обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 742/3757/16-а, від 31 січня 2019 року у справі № 760/10803/15-а, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/21230/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі № 486/92/17, від 14 листопада 2019 року у справі № 815/1570/16, від 06 грудня 2019 року у справі № 804/7725/17, від 24 грудня 2019 року у справі № 360/403/19.

При цьому, суд вважає, що факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною, як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі № 813/3355/16, від 31 жовтня 2019 року у справі № 822/681/16.

Відповідно до положень, закріплених статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав суду доказів отримання позивачем повідомлень про час та місце розгляду справи, а крім того самої оскаржуваної постанови.

Поряд з цим, суд не може прийняти до уваги фотознімок, які надав представник відповідача разом з відзивом, оскільки на них зображено кущі та трава,я кі знаходяться навпроти будинку позивача.Проте жодних доказів того, що це сміття складував на тому місці, яке є загальнодоступним та не перебуває на огороженій території домоволодіння позивача, та навіть не в безпосередній близкості біля його огорожі, ОСОБА_1 - Адміністрацією Центрального району ММР суду не надано, не долучено їх і до матеріалів адмінстартивної справи.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності своїх дій та рішень.

Крім того, позивач не пропустив строк звернення до суду д огляду на наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року (ратифіковано Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії" та "Девеер проти Бельгії" Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), «право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим ... Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...».

Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

При цьому, дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

У справі «Пономарьов проти України» Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Згідно конверту з поштовим штрих-кодом, яке надійшло до суду з позовною заявою, позивач направив позову заяву 02.07.2020 року, тоді як строк спливу, про що зазначив і представник відповідача, спливає 06.07.2020 року, за такого, строк звернення до суду позивачем не порушено.

Відтак суд вважає, що позов є обґрунтованим, а вимоги позивача про скасування постанови № 423 від 03/06/2020 року накладення на нього адміністративного стягнення підлягають задоволенню, оскільки представником відповідача не подано до суду належних та достатніх доказів на підтвердження законності постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , зокрема: дотримання порядку її винесення, своєчасне повідомлення особи, яка притягується до відповідальності, про час та місце розгляду справи, а також доказів вини позивача.

Відповідно до ст. 139 КАС УКраїни , судові витрати, які складаються з суми судового збору , слаченого при подачі позову, слід стягнути на користь позивача.

Керуючись ст. 10, 11, 17, 71, 77, 159-163, 243, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про скасування постанови № 423 від 03 червня 2020 року про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати Постанову Адміністративної комісії Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про накладення адміністративного стягнення № 423 від 03 червня 2020 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради 420 грн 40 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили через 10 днів з дня складання повного тексту сторонами у разі, якщо воно не буде оскаржена. Якщо рішення буде оскаржено, то воно набирає законної сили після перегляду справи судом апеляційної інстанції якщо його не буде скасовано.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом 10 днів з дня отримання повного тексту до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 04 лютого 2021 року

СУДДЯ ГУДЕНКО О.А.