Справа № 480/8467/20
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 лютого 2021 року Справа № 480/8467/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Гелета С.М., розглянувши в порядку письмового провадження в спрощеному провадженні без виклику осіб в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства "САД" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправними та скасування постанови,-
Приватне акціонерне товариство "САД" ( далі позивач, ПАТ «САД») звернулося до суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову від 16.11.2020 №202304 про застосування штрафу в сумі 8500,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана постанова винесена за порушення при здійсненні габаритно-вагового контролю. Як зазначає позивач, під час перевірки працівниками Укртрансбезпеки не враховано властивості вантажу, що перевозився (насіння соняшника насипом). Насіння соняшника є сипучим (подільним) вантажем. Під час руху автомобіля даний вантаж може переміщуватися по всім осям транспортного засобу і кожне зважування буде відрізнятись від попереднього. Проведення зважування у русі, шляхом заїзду автомобіля на платформу ваг, без дотримання часу, необхідного для врівноваження сипучого (подільного) вантажу, не може дати однозначних та достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу, адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу автомобіля при заїзді на платформу ваг, тоді як сипучий вантаж, в силу своїх властивостей, легко переміщується з осі на вісь під дією мінімального руху чи мінімального зміщення кута нахилу. Зважування проводилося динамічно (у русі). Після проведення зважування, водій заперечив щодо таких результатів та просив провести повторне зважування, однак йому було відмовлено в повторному зважуванні.
На час проведення габаритно-вагового контролю була відсутня методика визначення параметрів фактичної маси та навантаження на вісь щодо рідких та сипучих вантажів, а тому відсутні підстави визначення перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу та відповідно складання розрахунку плати за проїзд і застосування адміністративно-господарського штрафу за перевищення вагових параметрів. Єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром "Інститут Метрології", свідоцтво про атестацію №02-84-08. Вказана методика не розповсюджується на транспорті засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі (тобто з сипучим вантажем). Зазначене свідчить про неможливість встановлення факту порушення вагових параметрів при зважуванні сипучого вантажу. На дату зважування така методика, затверджена спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, відсутня. Враховуючи відсутність на час проведення габаритно-вагового контролю методики визначення параметрів фактичної маси та навантаження на вісь щодо рідких та сипучих вантажів, можна стверджувати про відсутність на час проведення зазначеного габаритно-вагового контролю правових підстав визначення перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу та відповідно складання розрахунку плати за проїзд і застосування адміністративно-господарського штрафу за перевищення вагових параметрів.
За таких обставин, на думку позивача, результати даного вимірювання не можна вважати достовірними, зважаючи на неможливість встановлення точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним сипучим вантажем, а тому відповідач при складанні оскаржуваної постанови і розрахунку плати за проїзд діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений чинним законодавством.
Зі складених під час габаритно-вагового контролю документів не вбачається, яка методика використовувалася посадовими особами Укртрансбезпеки для визначення фактичної маси транспортного засобу та навантаження на окремі осі. Із вказаних документів неможливо встановити на якому пункті (стаціонарному чи пересувному), на яких вагах (якої марки, моделі, їх серійний номер, з якими характеристиками, можливостями чи допустимими похибками) проводилося зважування. Також ці документи не містять ніяких реквізитів зважувального засобу, які б дали змогу його ідентифікувати. Відсутня інформація, що ваги, які використовувалися працівниками Укртрансбезпеки, відповідають вимогам законодавства щодо обладнання , яке повинно застосовуватися для обладнання пункту габаритно-вагового контролю та можуть застосовуватися для зважування транспортних засобів, чи проведена їх метрологічна атестація.
Також, у акті № 0009000 від 28.09.2020 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів вказано суб`єкт, що перевіряється - ТОВ «ЗАРЯ 2014». У акті № 233122 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28.09.2020 вказано, що транспортний засіб належить ТОВ «ЗАРЯ 2014». Разом із тим, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 202304 від 16.11.2020 винесена відносно позивача ПАТ «САД». Акт № 0009000 від 28.09.2020, про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідка № 0020664 від 28.09.2020, розрахунок № 0009000 від 28.09.2020 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, акт № 233122 від 28.09.2020 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом не містять жодних доказів з приводу того, що встановивши перевищення нормативно допустимих вагових параметрів, водієві пропонувалось привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами чи доказів відмови водія або власника транспортного засобу привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами. Вказані документи водію надані не були, а копії цих документів були надані представнику ПАТ «САД» в день винесення постанови. Посадові особи Укртрансбезпеки водієві не запропонували привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами. Такими діями посадових осіб Укртрансбезпеки, як зазначає позивач, не було дотримано вимог пунктів 23,24 Порядку №879.
Отримана ПАТ «САД» постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 202304 від 16.11.2020 року не відповідає Типовій інструкції, оскільки була надана ніким не засвідчена ксерокопія документу. На час проведення габаритно-вагового контролю була відсутня методика визначення параметрів фактичної маси та навантаження на вісь щодо рідких та сипучих вантажів, а тому відсутні підстави визначення перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу та відповідно складання розрахунку плати за проїзд і застосування адміністративно-господарського штрафу за перевищення вагових параметрів. Зі складених під час габаритно-вагового контролю документів не вбачається, на якому пункті, на яких вагах, з якими характеристиками, можливостями чи допустимими похибками проводилося зважування, не вказано яка методика використовувалася посадовими особами Укртрансбезпеки для визначення фактичної маси транспортного засобу та навантаження на окремі осі. У актах № 0009000 від 28.09.2020 про перевищеня транспортним засобом нормативних вагових параметрів та № 233122 від 28.09.2020 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом як суб`єкт, що перевіряється вказано посадовими особами Укратрасбезпеки - ТОВ «ЗАРЯ 2014». У вказаних актах відсутній підпис водія, який здійснював перевезення вантажу на КРАЗ НОМЕР_1 . 28.09.2020 року автомобілем КРАЗ НОМЕР_1 маса якого без навантаження (відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу) становить -12,9 тон перевозився сипучий вантаж (насіння соняшника насипом) маса якого склала 8,7 тон. Повна маса цього автомобіля, маса з максимально допустимою вагою, (відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу) становить- 28т. Загальна маса автомобіля з вантажем фактично склала - 22,7 тон. Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху, нормативно-допустима маса транспортного засобу з вантажем - 40,0 тон. У зв`язку із зазначеним позивач просить задовольнити адміністративний позов та скасувати постанову про застосовування штрафних санкцій.
У письмових відзивах на позовну заяву відповідачі зазначили, що під час надання послуг з вантажних перевезень автомобільний перевізник здійснив перевезення вантажу з перевищенням вагових параметрів, встановлено порушення, а саме перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм, про що складено відповідний акт, який підписати водій транспортного засобу відмовився, про що зазначено в актах. За результатами розгляду справи винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу. Враховуючи вищевикладене, відповідачі вважають, що Укртрансбезпека діяло виключно в межах наданих повноважень, та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Зазначає, що перевірку було проведено транспортного засобу, яке знаходиться в оренді у позивача згідно відповідного договору, який укладений із ТОВ «ЗАРЯ 2014», а тому штраф застосований до належного суб`єкта господарювання.
У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що перевірка була проведена без належних підстав, у відповідача був відсутній графік перевірки на дату такої перевірки, додатково зазначає про відсутність у відповідача Методики визначення параметрів фактичної маси та навантаження на вісь щодо рідких та сипучих вантажів. Представник відповідача у запереченнях на відповідь на відзив зазначив, що була проведена рейдова перевірка дотримання суб`єктом господарювання вимог, передбачений п.15 Порядку №1567, графік було затверджено керівником. Крім того, зазначає, що визначення ось здвоєна чи строєна, передбачена Порядком №879. Відповідно до пункту 30 Порядку № 879, осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра. Під час здійснення габаритно-вагового контролю перевірявся транспортний засіб марки КРАЗ модель 6130С4. Вказаний факт не заперечує позивач. Технічні характеристики вказаного транспортного засобу є в загальному доступі, в т.ч. і в мережі Інтернет. Окремо звертали увагу, що позивачем не наведено жодних обставин, в яких би зазначалось, що у транспортному засобі позивача відсутні здвоєні осі.
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб, відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про розгляд справи із викликом сторін.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
Матеріалами справи підтверджується, що працівники Укртрансінспекції здійснили ваговий контроль транспортного засобу, який перебувало в оренді у ПАТ «САД» згідно договору оренди від 08.01.2020 №08/01-1.
За результатами зважування під час перевірки транспортного засобу було встановлено порушення при перевезенні вантажу по ТТН №1874 від 28.09.2020 (соняшник), а саме з перевищенням встановлених законодавством п. 22.5 ПДР вагових норм на 7,19 % навантаження на здвоєну вісь 17,15 т., відповідальність за яке передбачено статтею 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: ч. 1 абз. 14, зокрема, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, про що складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28.09.2020 № 233122, складено акт про перевищення транспортними засобом нормативних вагових параметрів від 28.09.2020 №0009000, які водій транспортного засобу відмовився підписати, про що зазначено в актах, роздруковано чек зважування від 28.09.2020, складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0020664 від 28.09.2020, розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 0009000 від 28.09.2020, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, документами наданими відповідачем до матеріалів справи.
Постановою начальника Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 16.11.2020 № 202304 до позивача застосовано штраф в сумі 8500 грн. за правопорушення, передбачене абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека).
Відповідно до п. 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Згідно з п.п. 1 п. 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.
Підпунктами 15 та 27 п. 5 зазначеного Положення визначено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567.
Відповідно до п. 2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю в тому числі, шляхом проведення рейдових перевірок.
Відповідно до п. 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Габаритно-ваговий контроль проводиться однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення до рейдової перевірки посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки та власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, а також посадових осіб органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації. (абз. 2 п. 16 Порядку № 1567).
Під час проведення рейдової перевірки перевіряється, серед іншого, наявність визначених ст. 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом. (п. 15 Порядку № 1567).
Оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачені п. 20-30 цього Порядку.
Так, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис. (п. 20-22 Порядку № 1567).
Стосовно посилання позивача на те, що у відповідача були відсутні правові підстави здійснювати відповідну перевірку, суд зазначає наступне.
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 03 березня 2020 року № 196-р «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті» та наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 09 вересня 2020 року № 340 «Про упорядкування структури Укртрансбезпеки», Управління Укртрансбезпеки у Сумській області реорганізовано шляхом злиття в Слобожанське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки. Наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 13 жовтня 2020 року № 390 «Про введення в дію структури та штатного розпису Державної служби України з безпеки на транспорті на 2020 рік» введено в дію з 15 жовтня 2020 року структуру, затверджену наказом Укртрансбезпеки від 09 вересня 2020 року № 340 «Про упорядкування структури Укртрансбезпеки» та штатний розпис Державної служби України з безпеки на транспорті на 2020 рік. Вказані накази та штатний розпис розміщені на офіційному сайті Державної служби України з безпеки на транспорті на сторінці «Про Службу».
Таким чином, враховуючи реорганізацію Укртрансбезпеки графік проведення рейдових перевірок затверджено Управлінням Укртрансбезпеки у Сумській області, направлення на рейдову перевірку видане працівникам Управлінням Укртрансбезпеки у Сумській області, правонаступником якого після реорганізації є Слобожанське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.
Відповідно до вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі - Порядок № 1567), зокрема рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.
Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 320 затверджені Зміни, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, зокрема: 1. У Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (Офіційний вісник України, 2006 р., № 45, ст. ЗОН; 2012 р., № 45, ст. 1761; 2013 р, №48, ст. 1711; 2017 р., № 27, ст. 778, № 33, ст. 1028): 3) у пункті 13 слово наказом замінити словом керівником.
В даному випадку, графік проведення перевірки затверджено керівником 18.09.2020 в період з 21.09.2020 по 27.09.2020. В даному випадку, перевірка здійснювалася відповідно до направлення на рейдову перевірку №008388 від 24.09.2020, в якому визначено строк такої перевірки з 24.09.2020 по 30.09.2020. Перевірка відбувалася в період дії відповідного направлення 28.09.2020.
В даному випадку, водій транспортного засобу допустив первіряючих до перевірки, транспортний засіб було перевірено, при цьому водій скористався своїм правом не підписувати акти перевірки, але дана обставина не підтверджує посилання позивача, що водій підписував документи із зауваженнями, враховуючи те, що такі записи акти перевірки не містять , інспекторами зафіксовано лише про відмову від підписання документів.
Відповідно до п. 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Пунктами 26-27 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Стосовно застосування штрафних санкцій до неналежного суб`єкта господарювання, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 8500 грн прийнята органом державного контролю за вчинення саме позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", винесена до належного суб`єкта господарювання.
Щодо посилання позивача про необхідність видачі ПАТ «САД» завіреної копії постанови, суд зазначає, що дана обставина не впливає на правомірність винесеної постанови, не спростовує виявлені порушення, копію постанови отримав представник ПАТ «САД» 16.11.2020, що підтверджується підписом даної особи на зворотній стороні спірної постанови та підтверджується матеріалами справи.
При цьому, підставою прийняття оскаржуваної постанови є матеріали здійснених посадовими особами відповідача заходів державного контролю на автомобільному транспорті шляхом проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу, користувачем якого на час здійснення перевірки було ПАТ «САД», а власником ТОВ «ЗАРЯ 2014». У ході зважування встановлено перевищення вказаним транспортним засобом, яке перебувало в оренді та використовувалося на час перевірки позивачем, нормативних вагових параметрів.
Як встановлено зі змісту акту перевірки, посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки встановлено порушення позивачем п. 22.5 постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, якою затверджено Правила дорожнього руху, а саме: перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень на здвоєну вісь.
Відповідно до абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажив на території України, у тому числі - габаритно-ваговий контроль транспортних засобів.
Згідно з положеннями ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Так, механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок № 879).
Відповідно до п.п. 2 п. 2 Порядку № 879, вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Згідно з п. 12 Порядку № 879, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані (п. 13 Порядку № 879).
Із аналізу наведених положень слідує, що зважування транспортних засобів здійснюється за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, яке повинне утримуватись у робочому стані, періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Під час проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу встановлено перевищення нормативно допустимого навантаження, а саме: перевизення вагових норм на 7.19% навантаження на здвоєну вісь 17,15 т.
Щодо посилання позивача на те, що в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0009000 даних в графі «відстань між осями, метрів» слід зазначити наступне. Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879). Відповідно до пункту 30 Порядку № 879, осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра. Під час здійснення габаритно-вагового контролю перевірявся транспортний засіб марки КРАЗ модель 6130С4, що не заперечується позивачем. При цьому позивачем не доведено, що у транспортному засобі відсутні здвоєні осі, а даний факт спростовується технічними характеристиками вказаного транспортного засобу, що є в загальному доступі, зокрема, наданих суду до матеріалів справи представником відповідача до письмових заперечень.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач наголошує, що результати здійснення габаритно-вагового контролю не можуть бути належними доказами, оскільки зважування транспортного засобу здійснювалось за відсутності Методик, затверджених Мінекономрозвитку, та спеціально уповноваженим центральним органом у сфері метрології.
Не погоджуючись із твердженням позивача, суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про дорожній рух" до компетенції Кабінету Міністрів України у сфері дорожнього руху, окрім іншого, належить підготовка проектів законів, нормативних актів з питань дорожнього руху та його безпеки, а також відповідальності за їх порушення на території України.
З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативно, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України (ст. 29 Закону України "Про дорожній рух").
Відповідно до ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.
Отже, на момент проведення габаритно-вагового контролю належного позивачу транспортного засобу, не була затверджена відповідна методика Мінекономрозвитку, якою мали керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю.
Але, оскільки за змістом ст. 4 і ст. 29 Закону України "Про дорожній рух", ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги", визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком № 879, яким і керувався відповідач. Суд вважає, що відповідач правомірно провів габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача та склав відповідні довідку та розрахунок. Крім того, позивач не навів жодних обґрунтувань порушення його права у спірних правовідносинах внаслідок проведення габаритно-вагового контролю без використання методики Мінекономрозвитку.
Вказані висновки щодо застосування норм права, узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 02.08.2018 у справі № 820/1420/17, від 21.09.2018 у справі № 804/5296/17, та повинні застосовуватись до спірних правовідносин на виконання ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ч. 5 ст. 242 КАС України. Аналогічної правової позиції дотримується і Другий апеляційний адміністративний суд, викладеної в постанові від 25.07.2017 по справі №820/1420/17.
Також, судом не приймаються доводи позивача стосовно того, що загальна маса транспортного засобу не перевищувала нормативно допустимої, оскільки п. 22.5 Правил дорожнього руху встановлена заборона на рух транспортних засобів та їх составів із перевищенням навантаження саме на здвоєні осі 17,15т., перевищення чого і було встановлено відповідачем.
Крім того є безпідставними посилання позивача на характер вантажу, що перевозився, а саме сипучий вантаж , який є рухомим під час руху транспортного засобу, а тому його маса є несталою в різних точка автомобіля, суд також не приймає в обґрунтування , оскільки наказом Міністерства транспорту України "Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні" від 14.10.2014 № 363, саме на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажу.
Пунктами 8.14-8.15 гл. 8 зазначених Правил передбачено, що завантажені предмети слід розміщувати і закріпляти так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню ними супровідних осіб чи створенню перешкод для руху.
Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.
У свою чергу п. 12.5 гл. 12 Правил дорожнього руху передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова; волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.
За таких обставин слід дійти висновку, що водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема сипучого вантажу великоваговим автомобільним транспортом, зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху, а тому доводи позивача щодо сипучості вантажу суд вважає необґрунтованим.
Зазначені висновки суду узгоджуються із правовою позицією Другого апеляційного адміністративного суду, викладеною в постанові від 01.10.2020 справа № 480/522/20.
Щодо посилання позивача про невідповідність фактичної маси від нормативно-допустимої , суд зазначає наступне. Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР).
В разі перевезення вантажу вказаним транспортним засобом відбулось із повною масою більше 28,0 т, то відповідачем фіксувалося б також додаткове порушення за перевезення вантажу із перевищенням повної маси від визначеної технічної характеристики вказаного транспортного засобу, що не було встановлено під час здійснення перевірки.
Безпідставним, на думку суду, є посилання позивача на невідповідність зважувального обладнання вимогам законодавства, з огляду на таке.
Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 № 255 затверджено Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених (далі - Вимоги).
Відповідно до п. 8. Вимог, вимірювальне і вагове обладнання пересувного пункту повинно бути атестовано на проведення вимірювань та мати відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології.
Відповідно до п. 9 Вимог, вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.
При цьому, судом встановлено, що посадовими особами Укртрансбезпеки проводилось зважування за допомогою ваг, які мають періодичну повірку та відповідають вимогам законодавства, що підтверджується Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 17.03.2020, чинного до 17.03.2021.
Стосовно посилання позивача про те, що в разі виявлення порушення відповідачем не заборонив подальший руху транспортного засобу, суд зазначає, що дана обставина не спростовує факт виявлення порушення, при цьому Порядок № 879 не уповноважує посадових осіб Укртрансбезпеки та її територіальних органів здійснювати тимчасове затримання транспортного засобу.
Порядком зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 р. № 422 (далі - Порядок № 422) визначено, що перевірка одного транспортного засобу проводиться посадовою особою протягом не більше однієї години. Таким чином, незалежно від того, чи приведено у відповідність габаритно-вагові параметри транспортного засобу чи ні, посадові особи Укртрансбезпеки не наділені повноваженням щодо вирішення питання про подальший рух транспортного засобу, який рухався з перевищенням вагових обмежень.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Враховуючи, що відповідач належним чином довів правомірність прийняття постанови Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу від 16.11.2020 № 202304, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову приватного акціонерного товариства "САД" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправними та скасування постанови від 16.11.2020 №202304 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 8500,00 грн. відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 08.02.2021

Суддя С.М. Гелета