Справа № 380/3826/20
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 380/3826/20 пров. № А/857/35/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Коваля Р.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Копанишин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Фермерського господарства Арсен 2015 та Головного управління ДПС у Львівській області на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року, головуючий суддя Крутько О.В., ухвалене о 14:40 год. у м. Львові, повний текст якого складено 12.11.2020 року, у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства Арсен 2015 до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної, розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №1506103/42414526 від 31.03.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 04.02.2020 року; визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної, розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №1515848/42414526 від 07.04.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 06.02.2020 року; зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену Фермерським господарством Арсен 2015 () податкову накладну №3 від 04.02.2020 року днем її надходження; зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену Фермерським господарством Арсен 2015 () податкову накладну №4 від 06.02.2020 року днем її надходження.

26.10.2020 року представником позивача подано заяву про вирішення питання про розподіл судових витрат, в якій просить стягнути за рахунок бюджетних Головного управління ДПС у Львівській області та Державної податкової служби України витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11700,00 грн.

Заява обґрунтована тим, що правова допомога станом на момент розгляду справи 13.10.2020 року, ще надавалась, а відтак документи, що підтверджують обсяг наданої правничої (правової) допомоги та її оплату, не могли бути сформовані повністю та подані суду. Зазначає, що розмір витрат на правову допомогу є співмірним за всіма ознаками визначеними у ч.5 ст.134 КАС України. Зокрема, послуги відображені в детальному описі судових витрат, понесених Фермерським господарством Арсен 2015.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу задоволено частково; стягнуто з Головного управління ДПС у Львівській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фермерського господарства Арсен 2015 () витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. 00 коп.; стягнуто з Державної податкової служби України () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фермерського господарства Арсен 2015 () витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з вищезазначеним додатковим рішенням суду першої інстанції, ФГ Арсен 2015 та ГУ ДПС у Львівській області оскаржили його в апеляційному порядку, які, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просять суд апеляційної інстанції частково скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову.

Свою апеляційну скаргу ФГ Арсен 2015 мотивує тим, що суд попередньої інстанції не вказав жодних обґрунтованих підстав щодо факту неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи, та з власної ініціативи зменшив розмір судових витрат, а тому просить витрати на професійну правничу допомогу стягнути у повному обсязі.

ГУ ДПС у Львівській області свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що заявником не доведено реальності витрат для надання професійної правничої допомоги.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу, проти апеляційної скарги відповідача заперечив, вважає оскаржене рішення суду частково незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у поданій апеляційній скарзі.

Представник відповідача підтримав свою апеляційну скаргу, заперечив проти апеляційної скарги позивача, вважає оскаржене рішення суду незаконним та необґрунтованим та просив його апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подані апеляційні скаргі задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як передбачено ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

З матеріалів справи видно, що на підтвердження стягнення правничої допомоги представником позивача долучено: копію договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 30.04.2020 року №178, копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копія рахунку на суму 11 700,00 грн., копію акт виконання робіт №000008 від 13.10.2020 року, платіжне доручення №252 від 05.05.2020 року на суму 7500,00 грн., платіжне доручення №318 від 16.10.2020 року на суму 4200 грн.

Беручи до уваги зміст виконаних робіт (наданих послуг), суд вважає, що витрати на правничу допомогу за такі послуги є неспівмірними та завищеними, оскільки попереднє опрацювання матеріалів, опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини не вимагало великих зусиль адвоката, оскільки дана адміністративна справа відноситься до справ незначної складності.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що наявні всі підстави для зменшення розміру судових витрат, а доводи апеляційних скарг щодо неправомірності оскарженого додаткового рішення є безпідставними та не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив додаткове судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування додаткового рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційні скарги на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Фермерського господарства Арсен 2015 та Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у справі №380/3826/20 без змін.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
Р. Й. Коваль

Повний текст постанови складено 05.02.2021 року.