Справа № 320/5284/19
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2021 року м. Київ №320/5284/19
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., секретаря судового засідання Олеярника М.І., розглянувши відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження питання ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі
за позовом приватного акціонерного товариства «Київгідромонтаж»
до Головного управління ДПС у Київській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 у справі №320/5284/19 задоволено адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Київгідромонтаж» до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування повністю податкових повідомлень-рішень від 24.06.2019 №, №, №, №, від 07.11.2019 №, №.

Представником позивача до суду подано заяву від 18.01.2021 (вх. №1704 від 19.01.2021) про ухвалення додаткового рішення у справі №320/5284/19 щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області на користь приватного акціонерного товариства «Київгідромонтаж» судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 55000,00 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати в адміністративній справі №320/5284/19 на 03.02.2021 об 11:00 год.

Сторони участі повноважних представників у судовому засіданні не забезпечили, про час, дату та місце його проведення повідомлялись належним чином.

Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат без участі представника позивача.

Відповідачем подано до суду письмове клопотання про відмову у задоволенні заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі, яке мотивовано тим, що позивачем на підтвердження витрат на правову допомогу не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, зокрема не надано договору про надання правової допомоги, актів приймання-передачі послуг за договором, детального розрахунку гонорару адвоката, що не дає можливості встановити вартість години за виконану роботу.

За відсутності представників сторін на підставі частини четвертої статті 229, частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, судом ухвалено провести судове засідання без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу та без участі сторін.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом першим частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга). Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третя). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята). У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома).

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд наголошує, що стаття 134 Кодексу адміністративного судочинства України не виключає права суду перевіряти дотримання позивачем вимог частини п`ятої статті 134 щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12.09.2018 (справа № 810/4749/15) вказав, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Також Верховний Суд у постанові від 22.12.2018 (справа № 826/856/18) зазначив, що розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відтак, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії», заява № 34884/97, п.30). У пункті 269 рішення у цій справі Судом зазначено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно пункту 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Отже, договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).

Статтею 19 Закону №5076-VI визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 30 Закону №5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем подано: договір про надання юридичних послуг (правничої допомоги) від 05.09.2019 №0509, укладений між адвокатським об`єднанням «АРТЕ ЛЕГАЛ» та приватним акціонерним товариством «Київгідромонтаж»; акти виконаних робіт (про надані послуги) від 25.09.2019 на суму 20000,00 грн. (підготовка та подання позовної заяви), від 16.12.2019 на суму 5000,00 грн. (участь у двох судових засіданнях), від 20.02.2020 на суму 7500,00 грн. (участь у трьох судових засіданнях), від 18.03.2020 на суму 2500,00 грн. (за вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням), від 14.01.2021 на суму 20000,00 грн. (сплата гонорару за отримання позитивного результату); платіжні доручення та банківські виписки, з яких убачається перерахування ПрАТ «Київгідромонтаж» на користь АО «АРТЕ ЛЕГАЛ» коштів у сумі 60000,00 грн.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, одним із засновників адвокатського об`єднання «АРТЕ ЛЕГАЛ» є ОСОБА_1 , яка в якості представника на підставі відповідної довіреності здійснювала представництво інтересів ПрАТ «Київгідромонтаж» під час судового розгляду адміністративної справи №320/5284/19.

Таким чином, за висновком суду, кошти, сплачені ПрАТ «Київгідромонтаж» на користь АО «АРТЕ ЛЕГАЛ» згідно договору про надання юридичних послуг (правничої допомоги) від 05.09.2019 №0509, є витратами позивача на правову допомогу, які пов`язані з розглядом адміністративної справи №320/5284/19.

Зі змісту розділу 8 договору про надання юридичних послуг (правничої допомоги) від 05.09.2019 №0509 убачається, що витрати на професійну правничу допомогу у цій справі позивачем та його представником оцінено у наступних розмірах: підготовка та направлення до Київського окружного адміністративного суду позовної заяви - фіксована сума 20000,00 грн.; участь в одному судовому засіданні - 2500,00 грн.; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням - 2500,00 грн.; гонорар при отриманні позитивного результату - 20000,00 грн.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За змістом статей 632 та 903 Цивільного кодексу України, ціна договору (плата за договором) - форма грошового визначення вартості наданих послуг. Оплата виконавцю послуги здійснюється за виконання ним договірного обов`язку з її надання.

Великою Палатою Верховного Суду у своїй постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 сформовано правову позицію, згідно якої не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Дослідивши надані позивачем документи, враховуючи наведені норми права та судову практику, суд дійшов висновку, про відповідність зазначеним вимогам нормативних актів та судовій практиці Верховного Суду визначений у розділі 8 договору про надання юридичних послуг (правничої допомоги) від 05.09.2019 №0509 розмір загальної вартості послуг адвоката, включаючи гонорар за отримання позитивного результату.

На переконання суду, розмір заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу є співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову, з огляду на складність спірних правовідносин, значний об`єм господарських операцій та акту перевірки, за наслідками якої прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, обсяг позовної заяви та інших поданих представником заяв та клопотань у справі, ціну позову понад 800 тис. грн., кількість судових засідань, в яких брав участь представник позивача, позитивне вирішення справи для позивача.

Втім, за висновком суду, не відносяться до витрат на правову допомогу кошти в сумі 2500,00 грн. згідно акта виконаних робіт (про надані послуги) від 18.03.2020 за вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, оскільки неможливо встановити які саме процесуальні дії було вчинено представником та чи пов`язані такі процесуальні дії з безпосереднім розглядом адміністративної справи №320/5284/19.

Отже, належним чином підтверджена сума витрат на правову допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ПрАТ «Київгідромонтаж», становить 52500,00 грн.

При цьому судом враховано, що окрім посилання на ненадання позивачем документів на підтвердження витрат на правову допомогу, відповідачем не наведено будь-яких аргументів щодо неспівмірності витрат, не зважаючи на покладення такого обов`язку саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Відтак, на користь позивача слід присудити витрати на правничу допомогу в розмірі 52500,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Головного управління ДПС у Київській області.

Статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати (частина перша).

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина тертя).

Керуючись статтями 241-246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Стягнути на користь приватного акціонерного товариства «Київгідромонтаж» витрати на правничу допомогу в розмірі 52500,00 грн. (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Головного управління ДПС у Київській області.

Позивач - приватне акціонерне товариство «Київгідромонтаж» (ідентифікаційний код 13705021, місцезнаходження: 07300, м. Вишгород, Київська область, вул. Шлюзова, 4).

Відповідач - Головне управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код 43141377, адреса місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 5а).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, провадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Колеснікова І.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 03 лютого 2021 року.