Справа № 480/5086/20
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2021 року справа № 480/5086/20
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Бондар С.О., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міського голови м.Суми Лисенка Олександра Миколайовича про визнання протиправним та скасування розпорядження, стягнення моральної шкоди,-
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.01.2021 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до міського голови м.Суми Лисенка Олександра Миколайовича про визнання протиправним та скасування розпорядження, стягнення моральної шкоди. Визнано протиправним та скасовано розпорядження міського голови м. Суми від 22.06.2020 № 232-К про застосування до начальника відділу інформаційних технологій та комп`ютерного забезпечення ОСОБА_1 .

У судових дебатах представником позивача ОСОБА_2 було заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу.

29.01.2021 позивач подав до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3200 грн, а також суму судового збору.

04.02.2021 до суду надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, оскільки позивач не надав детального опису робіт (наданих послуг) з надання правничої допомоги, дана справа є нескладною, судом частково задоволені позовні вимоги. Тому, на думку відповідача, загальна сума витрат на правничу допомогу адвоката повинна складати 1718,20 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Частинами 1, 2 ст. 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Так, згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частинами четвертою та п`ятою ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, відповідно до частини шостої та сьомої ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У пункті 269 вказаного рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Аналіз вищевказаних правових норм свідчить про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

На підтвердження витрат на правову допомогу, позивачем надано договір від 24.07.2020 № 2407 про надання правової допомоги, додаткова угода № 1 від 24.07.2020, додаткова угода №2 від 31.08.2020, квитанція від 27.10.2020 №2126-3103-7836-2162 на суму 1700 грн., квитанція від 25.01.25 №0.0..1 на суму 1500 грн., акт приймання наданих послуг по договору від 24.07.2020 №2407 (а.с.224-234).

Так, відповідно до додаткової угоди № 1 від 24.07.2020 вартість юридичної допомоги з підготовки проекту адміністративного позову склав 800 грн, участь в одному засіданні - 600 грн

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача Маківський О.В. приймав участь у судовому засіданні 22.10.2020 (підготовче судове засідання 1 год. 13 хв), 16.12.2020 (підготовче засідання 1 год), 24.12.2020 (відкладено розгляд справи - 5 хв), 05.01.2021 (розгляд справи по суті 1 год. 50 хв),. 21.01.2021 (розгляд справи по суті 1 год) (т. 2 а.с.13, 170, 188-189, 216).

Суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

З огляду на викладене, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд виходить з оцінки складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг).

Враховуючи те, що справа, по якій адвокатом надано послуги, розглядалась за правилами загального позовного провадження, проводилось п`ять судових засідань, у яких брав участь адвокат, справа має значний об`єм письмових матеріалів та доказів, спірні правові відносини мають специфічний характер, що потребує додаткового часу для їх вивчення, суд вважає витрати в розмірі 3200 грн. співмірними зі складністю справи та наданих адвокатом послуг.

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача та відшкодувати судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 3200 грн.

Щодо витрат позивача на сплачу судового збору суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір як за одну позовну вимогу в сумі 840 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією від 03.08.2020 №50721488 (а.с.10).

Тому суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 252, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Сумської міської ради (, м. Суми, майдан Незалежності, 2) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3200 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Сумської міської ради (, м. Суми, майдан Незалежності, 2) витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на додаткове рішення суду в тридцятиденний строк з дня отримання додаткового рішення в повному обсязі.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.О. Бондар