Справа № 381/2290/20
Суддя: Осаулова Н. А.
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Слюсар Я.В.,

з участю: представника відповідача Щур Ю.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області про скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Фастівської міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову № 168/20 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Фастівської міської ради Київської області від 26 серпня 2020 року. Позов мотивував тим, що 07 вересня 2020 року в паркані будинку АДРЕСА_1 він випадково побачив конверт на його ім`я від виконавчого комітету Фастівської міської ради. В зазначеному конверті містилася оскаржувана ним постанова.

Позивач зазначає, що в постанові вказано, що він є власником будинку АДРЕСА_1 і що під час перевірки 05 серпня 2020 року було встановлено відсутність у власника будинку укладеного договору на вивезення побутових відходів та сміття. Проте, він не є власником або орендарем вищевказаного житлового будинку, а тому відповідач не мав законних підстав притягувати його до адміністративної відповідальності за відсутність у власника будинку договору на вивезення побутових відходів та сміття. Вважає, дану постанову незаконною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2020 року у даній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

23 жовтня 2020 року представником відповідача через канцелярію суду було подано Відзив на позовну заяву, в якому представник просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .. Посилався на те, що відповідач вважає, що в діях позивача наявні ознаки умислу, спрямовані на порушення правил благоустрою, чистоти та порядку території у м. Фастові Київської області, що передбачено ст. 152 КУпАП. За даними КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК» ані власниця будинку - дружина позивача, ані інші користувачі споживані чи будь-які особи, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 щодо заключення договору на вивезення твердих побутових відходів не зверталися. Представник відповідача посилається на те, що відповідно до ЗУ «Про відходи» та ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» позивач, як споживач, повинен був укласти договір з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів. Разом з тим, зазначив, що позивач, який зареєстрований та проживає в даному будинку та власниця будинку - ОСОБА_2 є однією сім`єю, та ухиляються від обов`язку щодо укладення договору на вивіз твердих побутових відходів, чим порушують правила благоустрою територій населених пунктів.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі. Зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. Окрім того, просив суд стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила суд відмовити в його задоволенні посилаючись на поданий до суду відзив на позов.

Суд, в порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.п.7 пункту «а» частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначені Законом України «Про благоустрій населених пунктів».

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Пунктом 2 частини першої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Фізичні та юридичні особи у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані дотримуватися правил благоустрою територій населених пунктів, не порушуючи права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів (п. 2 ч. 2 ст.17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів").

За приписами ч. ч. 1, 2, 4 ст. 20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Судом встановлено, що рішенням Фастівської міської ради № 24-XIII-VII від 26 травня 2016 року затверджено Правила благоустрою на території міста Фастів контроль за виконанням цього рішення покладено на постійні комісії міської ради з питань інвестиційної діяльності, земельних відносин та містобудування і першого заступника міського голови.

Як вбачається з п. 1.7 розділу ХІХ «Правил благоустрою території міста Фастова Київської області», затверджених рішенням Фастівської міської ради 26.05.2016 року № 24-ХІІІ-VІІ, які містяться на офіційному сайті Фастівської міської ради в мережі Інтернет, громадяни та юридичних осіб несуть відповідальність за порушення у сфері благоустрою території, відповідно до п.44 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» накладаються стягнення, передбачені ст. ст. 82, 152 КУпАП за порушення вимог цих Правил, а саме за: відсутність укладеного договору на вивезення побутових відходів та сміття суб`єктами господарювання, які перераховані в цих правилах та громадянами індивідуальної забудови.

08 січня 2019 року між Виконавчим комітетом Фастівської міської ради в особі міського голови Нетяжука Михайла Володимировича, що діє на підставі ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», з однієї сторони, та КП ФМР «Фастівська ЖЕК», в особі начальника ОСОБА_3 , що діє на підставі Статуту, з другої сторони, відповідно до протоколу засідання конкурсної комісії від 03.01.2019 б/н та рішення виконавчого комітету Фастівської міської ради від 08.01.2019 № 5, було укладено Договір на надання послуг з вивезення побутових відходів та території міста Фастів.

Згідно ст. 73 ч. 1 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Статтею 1 ЗУ «Про відходи» визначено, що послуги з вивезення побутових відходів - збирання, зберігання та перевезення побутових відходів, що здійснюються у населеному пункті згідно з правилами благоустрою, затвердженими органом місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про відходи» громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані: а) дотримуватися вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері поводження з відходами; б) вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів; в) виконувати інші обов`язки, передбачені законами, щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища відходами.

Власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів укладають договори з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, здійснюють оплату послуг з поводження з побутовими відходами та забезпечують роздільне збирання побутових відходів (ст. 35-1 ЗУ «Про відходи).

Споживачі зобов`язані укласти договір про поводження з побутовими відходами з особою, визначеною у встановленому законодавством порядку (ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»).

Постановою Кабінету міністрів України № 1070 від 10 грудня 2008 року затверджено правила надання послуг з поводження з побутовими відходами.

Відповідно до п. 3 даних Правил договір про надання послуг укладається між споживачем та виконавцем послуг з вивезення побутових відходів відповідно до Типового договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами, що додається.

Так, 05 серпня 2020 року інспектором з благоустрою КП Фастівської міської ради «Центр торгівлі та благоустрою м. Фастів» Бойко Л.В. складено протокол № 78 про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП, відносно громадянина ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_1 .

У вказаному Протоколі інспектором встановлено, що відсутній договір на вивіз твердих побутових відходів (сміття) з «Фастівська ЖЕК», а тому громадянин ОСОБА_1 порушив правила благоустрою м. Фастів, а саме Розділ ХІХ п. 1.7.

Так, в межах своїх повноважень, відповідно до ст. ст. 218, 283 КУпАП, 26 серпня 2020 року Адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Фастівської міської ради Київської області винесено постанову № 168/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст. 152 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 (власник будинку) порушив пункт 1.7 розділу ХІХ «Правил благоустрою території міста Фастова Київської області», затверджених рішенням Фастівської міської ради 26.05.2016 року № 24-ХІІІ-VІІ, чим скоїв правопорушення передбачене ст. 152 КУпАП.

Згідно ст. 152 КупАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проте, позивач не погоджуючись з даною постановою, звертаючись до суду з даним позовом, посилається на те, що він не є власником (як те вказано в постанові) або орендарем житлового будинку АДРЕСА_1 , а тому відповідач не мав законних підстав притягувати його до адміністративної відповідальності за відсутність у власника будинку договору на вивезення побутових відходів та сміття. Вважає, дану постанову незаконною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Судом встановлено, що на підставі Договору купівлі-продажу будинку від 13 березня 1997 року, зареєстровано в реєстрі за № 576, посвідченого приватним нотаріусом Фастівського нотаріального округу Вінічук В.З., власником житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , яка після реєстрації шлюбу 20 листопада 1998 року з ОСОБА_1 , змінила прізвище на « ОСОБА_2 ».

Відповідно до Довідки Комунального підприємства «Фастівське бюро технічної інвентаризації» № 1160 від 22 вересня 2020 року, згідно архівних даних КП ФМР «Фастівське БТІ» станом на 01 січня 2013 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по праву приватної власності об`єктів нерухомого майна по місту Фастів та Фастівському району Київської області не зареєстровано. Участі в приватизації нерухомого майна державного фонду не приймав.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч. ч. 1-3 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Так, відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 152 КУпАП, протоколи про правопорушення мають право складати, зокрема, посадові особи, уповноважені на те виконавчими комітетами міських рад.

Між тим, стороною відповідача не надано суду доказів того, що інспектор з благоустрою КП Фастівської міської ради «Центр торгівлі та благоустрою м. Фастів» Бойко Л.В., уповноважена Виконавчим комітетом Фастівської міської ради Київської області, відповідно до своєї посадової інструкції складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Згідно статті 257 КУпАП протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Статтею 277 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення (стаття 283 КУпАП).

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що під час відсутності особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення, останню може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу, що направлення особі відповідного повідомлення про розгляд справи за відсутності доказів його отримання адресатом, в жодному разі не свідчить про його обізнаність із таким повідомленням та не може бути розцінено, як своєчасне і належне сповіщення особи про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Проте, стороною відповідача не надано суду доказів направлення позивачу повідомлення про розгляд адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Фастівської міської ради Київської області 26 серпня 2020 року матеріалів адміністративної справи відносно позивача ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП.

Отже, відповідач розглянув справу про адміністративне правопорушення без доказів належного сповіщення позивача про час і місце її розгляду, станом на 26 серпня 2020 року, що позбавило позивача можливості скористатися правами, визначеними частиною першою статті 268 КУпАП під час розгляду справи.

З огляду на це, суд приходить до висновку про порушення відповідачем принципу належного урядування при притягненні позивача до адміністративної відповідальності.

Дійшовши до такого висновку суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Суд зауважує, що факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 06 березня 2018 року у справі №522/20755/16-а, від 30 вересня 2019 у справі №591/2794/17, від 06 лютого 2020 року № 05/7145/16-а та від 21 травня 2020 року у справі №286/4145/15-а, від 17 червня 2020 року у справі № 712/10440/16-а.

Частиною першою статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Від наведених вище правових висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах палата, об`єднана палата або Велика Палата Верховного Суду у відповідності до статті 346 КАС не відступала, а тому підстав для їх неврахування при вирішенні даного спору немає.

Більше того, судом встановлено, що при винесені адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Фастівської міської ради Київської області постанови про адміністративне правопорушення № 168/20 від 26 серпня 2020 року не було з`ясовано всіх обставин справи, не визначено та не надано оцінку дій позивача ОСОБА_1 , та не доведено умислу у його діях, спрямованих на порушення правил благоустрою, чистоти та порядку у м. Фастів, які передбачені статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зокрема за умовами ст. 35-1 ЗУ «Про відходи», обов`язок укладення договору на вивезення відходів покладається на власників або наймачів, користувачів, у тому числі орендарів.

Між тим, за обставинами справи відповідачем не доведено, що позивач є саме власником будинку, а навпаки вказана обставина позивачем спростована, а тому зазначене обґрунтовує неможливість притягнення його до відповідальності за ст. 152 КУпАП

Посилання сторони відповідача на те, що позивач ОСОБА_1 є чоловіком власниці будинку АДРЕСА_1 , зареєстрований та проживає в ньому, а тому повинен був укласти з КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК» договір на вивезення побутових відходів та сміття, суд вважає необґрунтованими та не підтвердженими жодними доказами. Оскільки, знову ж таки, в супереч вимог ст. 77 КАС України, стороною позивача не надано суду жодних доказів на підтвердження своїх посилань.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддям.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що винесена постанова відповідачем щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 152 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Окрім того, згідно з приписами п. 3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд у разі скасування рішення суб`єкта владних повноважень закриває справу про адміністративне правопорушення, а тому суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до п.15.5 п. 1 Розділу VII Перехідних Положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Фастівський міськрайонний суд Київської області.

Враховуючи положення ст.139 КАС України, судові витрати стягнути з Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 7, 9, 152, 218, 245, 251, 252, 254, 283, 286, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 162, 229, 241-246, 250, 251, 262, 268, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», ЗУ «Про відходи» суд, -

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Скасувати постанову адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Фастівської міської ради Київської області № 168/20 від 26 серпня 2020 року в справі про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ст. 152 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) 00 гривень.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 420 грн. 00коп..

Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими в ст. ст. 286, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Виконавчий комітет Фастівської міської ради Київської області, , адреса місцезнаходження: площа Соборна, буд. 1, м. Фастів, Київська область.

Суддя Осаулова Н.А.

Повний текст рішення виготовлено 03.02.2021 р.