Справа № 520/18976/2020
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 лютого 2021 року № 520/18976/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Зоркіна Ю.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, площа Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати пенсії за вислугу років на визначений банківський рахунок, відкритий в АТ КБ «ПриватБанк»; зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснювати виплату пенсії за вислугу років на визначений банківській рахунок відкритий в АТ КБ «ПриватБанк».

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що до квітня 2001 року позивач проживав в місті Харкові, отримував пенсію за вислугу років, як працівник МВС України, надалі виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, в зв`язку з чим виплату пенсії припинено. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2020 року по справі №520/1759/2020 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити виплату пенсії позивачеві. 10.12.2020 року представник позивача звернувся до відповідача та просив повідомити підстави не виплати пенсії на визначений банківський рахунок відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк».

Не погодившись із діями відповідача, щодо відмови виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківській рахунок відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 року відкрито спрощене провадження.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог оскільки ст.52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262 визначено, що пенсії, призначені за цим Законом, виплачуються саме через «Державний ощадний банк України», отже, укладання договорів про виплату пенсій, призначених за цим законом, з іншими банківськими установами було б незаконно.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З наявних матеріалів справи вбачається, що позивач проживав в місті Харкові, отримував пенсію за вислугу років, як працівник МВС України, надалі виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, в зв`язку з чим виплату пенсії було припинено.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2020 року по справі №520/1759/2020 залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2020 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, як військовослужбовцю, починаючи з 14.01.2020 року.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

10.12.2020 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та просив повідомити підстави невиплати пенсії на банківський рахунок відкритий в АТ КБ «ПриватБанк».

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області № 2000-0309-8/107040 від 17.12.2020 повідомлено позивачу, що з урахуванням положень ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України через установи ВАТ «Державний ощадний банк України».

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсіонерам з числа військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

Іншим особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно з цим Законом, пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України через установи відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" за місцем фактичного проживання пенсіонера на підставі відповідних документів, що оформляються органом Пенсійного фонду України.

Проте суд звертає увагу, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2020 року по справі № 520/179/2020 встановлено, що позивач є громадянином України та встановлено що з квітня 2001 року не проживає та не зареєстрований на території України, а постійно проживає в Державі Ізраїль.

Суд зазначає, що враховуючи той факт, що позивач на території України не проживає, в даному випадку положення статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в частині здійснення виплати пенсії позивачу через установи відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" - не можуть бути застосовані.

Зокрема суд звертає увагу, що стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлює, що пенсії звільненим зі служби особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, не призначаються, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пенсії, призначені зазначеним особам в Україні до виїзду на постійне місце проживання за кордон, виплачуються в порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За приписами частини 1 статті 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2016 року № 662) затверджено Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, пунктом 6 якого передбачено, що одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.

На офіційному сайті Пенсійного фонду України за посиланням: www.pfu.gov.ua/1906048-perelik-bankiv-upovnovazhenyh-na-vyplatu-pensij наведено перелік уповноважених банків, через які може здійснюватись виплата пенсій, серед переліку уповноважених банків є також АТ КБ «ПриватБанк». Отже, АТ КБ «ПриватБанк» є уповноваженим банком, якому надано право виплати пенсії пенсіонерам, через відкритий в ньому поточний рахунок.

Таким чином, посилання відповідача щодо того, що вимога щодо виплати пенсії через АТ КБ «Приватбанк» є такою, що суперечить чинному законодавству, оскільки законодавець чітко визначив установу банку, через яку здійснюється виплата пенсії - є безпідставними.

Як встановлено судом під час розгляду адміністративної справи, позивач звертався до відповідача із заявою, в якій просив належні суми пенсії перераховувати на поточний рахунок, відкритий в АТ КБ «Приватбанк».

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо не виплати на визначений позивачем банківський рахунок пенсії за вислугу років - є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з цим, при ухваленні рішення суд керується приписами частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», у відповідності до яких, суд при вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13 січня 2011 року (остаточне) у справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява № 28924/04) констатував: "Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань, становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п.45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п.25, ECHR 2002-II)".

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) гарантує кожному право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо порушення передбаченого Конвенцією права було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

З системного аналізу положень КАС України вбачається, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що належним, повним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача виплачувати пенсію на банківський рахунок, відкритий в АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ст. 7,9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.243-246, 250,255,257-262, 295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на визначений банківський рахунок, відкритий в АТ КБ «ПриватБанк».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснювати виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на визначений банківській рахунок відкритий в АТ КБ «ПриватБанк».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) судові витрати по сплаті судового збору в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У період з 26.01.2021 по 05.02.2021 головуюча по справі перебувала на лікарняному, отже, рішення виготовлено у перший робочий день.

Суддя Зоркіна Ю.В.