Справа № 540/1126/20
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2020-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1126/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Дніпротранс" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 16.04.2020 р. №, -

встановив:

I. Зміст позовних вимог

Приватне підприємство "Дніпротранс" (надалі - позивач, ПП "Дніпротранс") звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач, ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі), у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.04.2020 року № .

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

Вказані вимоги позивач обґрунтовує обставинами, викладеними у позові та відповіді на відзив від 01.06.2020 р., які полягають у тому, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 16.04.2020 р. № про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 7 500,00 грн. та застосування штрафу в розмірі 1 875,00 грн. є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки ПП "Дніпротранс" відповідачем не враховано, що спірна сума бюджетного відшкодування задекларована на підставі податкової накладної № 2314 від 12.09.2019 р. на суму 45 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 7500,00 грн., сформованої постачальником ТОВ "ОДЕМАРА" та належним чином зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому, технічна помилка позивача при заповненні додатка 5 до декларації за вересень 2019 року "Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" щодо неправильного зазначення ІПН контрагента ТОВ "ОДЕМАРА" "3" замість правильного "33" не вплинула на числові показники Декларації з ПДВ та не призвела до зменшення чи/або збільшення податкових зобов`язань з ПДВ за результатами перевірки, а тому не може тягнути за собою нарахування штрафної (фінансової) санкції (штрафу). Крім того, в ході перевірки податковим органом не враховано, що з жовтня 2019 року та до моменту перевірки, сума податкового кредиту від постачальника ТОВ "Одемара" фактично складала суму ПДВ 2 750,13 грн., а не 7 500,00 грн., як вказано в Акті перевірки, оскільки ТОВ "Одемара" було складено розрахунок коригування № 5 від 11.10.2019 р. до податкової накладної № 2314 від 12.09.2020 р. внаслідок повернення ПП "Дніпротранс" надміру сплачених кошті в сумі ПДВ 4749,87 грн., що також свідчить про протиправність оскаржуваного рішення відповідача. Додатково позивач вказує, що відповідно до законодавства, за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідальність настає у продавця та/або постачальника (в даному випадку у ТОВ "ОДЕМАРА"), а не у покупця, проте, відповідач цей факт використовує як підставу для застосування до ПП "Дніпротранс" штрафної (фінансової) санкції (штрафу).

29 травня 2020 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки підставою для прийняття оскаржуваного рішення слугували порушення позивачем п.п. 198.2, 198.6 ст. 198, п.200.1, абз. "б" п.200.4 ст.200 ПК України в частині завищення задекларованої у податковій декларації за січень 2020 року суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню, в розмірі 7 500 грн. у зв`язку з включенням вказаної суми ПДВ до податкового кредиту (рядок 10) податкової декларації з ПДВ та рядка 4 додатку 5 за вересень 2019 року на підставі податкової накладної, яка не складалась та не реєструвалась.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 05.05.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України.

Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. (ст. 258 КАС України).

На момент відкриття провадження у справі, 02.04.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України доповнено пунктом 3 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки, у т.ч. щодо розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження тощо продовжуються на строк дії такого карантину.

17.07.2020 набув чинності Закон України № 731-IX від 18 червня 2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені у зв`язку зі встановленням карантину (відповідно Закону № 540-IX від 30 березня 2020 року) закінчуються через 20 днів, тобто 06.08.2020 р.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 13 жовтня 2020 р. № 956 з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), строк карантину на території України продовжено до 31 грудня 2020 р.

Враховуючи, що матеріали справи не містять будь-яких заяв або клопотань учасників справи щодо неможливості її розгляду через запровадження на усій території України карантину, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі документами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на підставі наказу Головного управління ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі № 450 від 11.03.2020 р. та направлення №195 від 11.03.2020 р. посадовою особою ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість та достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника податку за січень 2020 року в розмірі 3648860 грн. (податкова декларація з ПДВ № від 19.02.2020), за результатами якої складено акт №21/21-22-04-02-06/32391983 від 24 березня 2020 року. ( далі - акт перевірки).

Відповідно до п.п. 3.14.2 п. 3 розділу 3 акту перевірки за результатами опрацювання податкових періодів, починаючи з періоду виникнення від`ємного значення, згідно звітної форми "Системи автоматизованого співставлення податкового кредиту та зобов`язань в розрізі контрагентів" Системи "Податковий блок" встановлено розбіжності за 09.2019 року по податковому кредиту в сумі 7500,00 грн. по і.п.н. 3 , що є порушенням ПП "Дніпротранс" п.п. 198.2, 198.6 ст.198, п.200.1, абз. "б" п.200.4 ст.200 ПК України в частині завищення задекларованої суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню ПДВ по податковій декларації за січень 2020 року в розмірі 7 500,00 грн. Даний висновок вмотивований тим, що платником (ПП "Дніпротранс") включено до податкового кредиту (рядок 10.1) податкової декларації з ПДВ та відображено в рядку 4 додатку 5 до декларації за вересень 2019 р. податок на додану вартість в сумі 7500,00 грн. по ІПН 3 , проте податкові накладні від постачальника з ІПН 3 в вересні 2019 року не складалися та не реєструвалися в ЄРПН. ( пп. 3.15. п. 3 акту перевірки).

На підставі вказаного висновку акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення форми "В1" № від 16 квітня 2020 року про зменшення суми бюджетного відшкодування в розмірі 7 500,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 1850 грн.

Вважаючи дане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з цим позовом до суду.

V. Норми права, які застосував суд

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

За правилами пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності такої обставини - платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Згідно з підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14.1 Податкового кодексу України визначено, що податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з: придбання або виготовлення товарів та послуг.

За змістом пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (пункт 198.2 статті 198 ПК України).

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі, коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пунктів 123.1., 123.2. статі 123 ПК України вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування. Діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені умисно, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

VI. Оцінка суду

Аналіз положень податкового законодавства, що діяло на момент виникнення спірних правовідносин, дозволяє дійти висновку, що право на формування податкового кредиту виникає у платника податків за наявності, зокрема, фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам статті 201 Податкового кодексу України та підписана уповноваженою особою.

При цьому суд вказує, шо правові підстави для призначення документальної позапланової виїзної перевірки та порядок її проведення не є предметом спору в даній справі.

З аналізу змісту акту перевірки вбачається, що єдиною підставою для висновку про порушення позивачем вимог абз. "б" п. 200.4 ст. 200 ПК України та, як наслідок, прийняття спірного рішення, став висновок про завищення задекларованої суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню ПДВ по податковій декларації за січень 2020 р. в сумі 7 500,00 грн. внаслідок того, що на момент проведення перевірки позивачем включено до податкового кредиту (рядок 10.1) податкової декларації з ПДВ за вересень 2019 р. та відображено в рядку 4 додатку 5 до цієї декларації податок на додану вартість в сумі 7500,00 грн. по ІПН 3 , проте, про постачальника з ІПН 3 в вересні 2019 року податкові накладні не складалися та не реєструвалися в ЄРПН.

Перевіряючи обґрунтованість вказаного висновку відповідача та, суд вказує про таке.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, 12.09.2019 року ТОВ "Одемара" було складено податкову накладну № 2314 на суму 45 000,00 грн. в т.ч. ПДВ 20% - 7500,00 грн., що складає вартість сплачених ПП "Дніпротранс" послуг з агентування судна.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру податкових накладних на запит від 18.10.2019 р. № 9413, вказана податкова накладна була внесена продавцем (ТОВ "Одемара") до відомостей зареєстровано в ЄРПН - 17 жовтня 2019 р.

Наведене спростовує доводи відповідача про відсутність факту складання та реєстрації в ЄРПН податкових накладних від зазначеного контрагента.

У додатку 5 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2019 року "Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" позивачем було відображено суму ПДВ 7 500,00 грн. у складі податкового кредиту на підставі вказаної податкової накладної, проте, помилково зазначивши ІПН ТОВ "Одемара" "3", замість правильного "33", тобто не вказано останню цифру "3"

В подальшому, спірна сума ПДВ 7 500,00 грн. була відображена позивачем у податковій декларації з ПДВ за січень 2020 р. ( вх. № від 19.02.2020 р.) та додатку 5 до декларації "Розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів", однак, в розділі ІІ в таблиці 2 "Операції з придбання з податком на додану вартість, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та ставкою 7%" в графі "постачальник (індивідуальний податковий номер)" за № 4, проте замість правильного ІПН ( контрагента позивача ТОВ "Одемара") "33", вказано ІПН " 3", який відрізняється від ІПН даного контрагента на 1 цифру (зазначено 11 цифр замість необхідних 12), тобто, має місце некоректне заповнення вказаного рядка.

Позивач стверджує, що в Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстровано податкову накладну №2314 від 12 вересня 2019 року на суму 45000,00 грн., в т.ч. ПДВ 7500,00 грн., яка складена ТОВ "Одемара" (ІПН 33) на адресу позивача. Проте, при заповненні розділу ІІ додатку 5 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2019 року відбулась технічна помилка, яка призвела до некоректного зазначення індивідуального податкового номеру контрагента - постачальника.

Відповідач вважає, що допущення помилки при поданні звітності не перешкоджає накладенню штрафних санкцій за умови, якщо у встановлений законодавством термін та до проведення перевірки особою були внесені корегування у звітності, в даному випадку у додатку 5 "Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів". При цьому, зазначає, що згідно інформаційної системи Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, під час перевірки була використана звітність з додатком №5 із позначкою "звітний" від 21.10.2019 року, а вже після проведення перевірки у вказаному додатку № 5 відбулись зміни щодо даних контрагента, про що свідчить додаток № 5 від 19.03.2020 з позначкою "звітний новий".

Отже, судом встановлено, що розбіжність суми податкового кредиту ( р.17 декларації) за звітні періоди з вересня 2019 р. по січень 2020 р. щодо суми ПДВ в розмірі 7 500,00 грн. мали місце виключно щодо ІПН контрагента позивача ТОВ "Одемара", яка виникла внаслідок технічної помилки при зазначенні його ІПН.

Вказане дає підстави вважати, що у даній спірній ситуації має місце виключно некоректне заповнення реквізитів контрагента позивача (ІПН) і саме по собі не призводить до декларування від`ємного значення з ПДВ необґрунтованих сум, а тому не може бути підставою для зменшення бюджетного відшкодування.

Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 15 червня 2020 р. справа №440/17/19, адміністративне провадження № К/9901/25492/19, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

З огляду на викладене та враховуючи, що, зазначення позивачем некоректного ІПН контрагента-постачальника послуг не призвело до зміни розміру суми бюджетного відшкодування, тому у відповідача відсутні правові підстави для зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування на суму ПДВ 7 500,00 грн. і як наслідок застосування штрафу, передбаченого ст. 123 ПК України.

Щодо тверджень позивача про реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ "Одемара" (ІПН 33) розрахунку корегування до податкової накладної № 5 від 11 жовтня 2019 року, яким скорегована сума ПДВ на - 4749,87 грн., та відповідно сума бюджетного відшкодування за даним контрагентом, з урахуванням такого корегування податкового кредиту, становить не 7 500,00 грн., а 2 750,13 грн., то наявність або відсутність даного розрахунку корегування не була покладена в основу спірного податкового повідомлення-рішення та не впливає на правильність висновків суду в даній справі.

VІІ. Висновок суду

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд відмічає, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Отже, вирішуючи спірні правовідносини в межах заявлених позовних вимог, доводів сторін, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності винесення податкового повідомлення-рішення № від 16 квітня 2020 року, а тому позов підлягає задоволенню.

VІІІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем судовий збір в сумі 2102 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву приватного підприємства "Дніпротранс" (73025, м. Херсон, вул. Шолом Алейхема, 14, ) до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73026, м. Херсон, пр. Ушакова, 75, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 16.04.2020 р. № - задовольнити .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі форми «В1» від 16.04.2020 року за № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку в розмірі 7500,00 грн. та про застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) в розмірі 1875,00 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73026, м. Херсон, пр. Ушакова, 75, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь приватного підприємства "Дніпротранс" (73025, м. Херсон, вул. Шолом Алейхема, 14, ) судовий збір в сумі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна

кат. 111030300