Справа № 160/10898/20
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Серпіковій А.Ю.
представника позивача Іпатова А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРВЕЙ" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРВЕЙ» (далі - ТОВ КАРВЕЙ позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпровської митниці Держмитслужби (далі - Дніпровська митниця, відповідач), в якій просить:
Ухвалою суду від 14.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
20.10.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що Дніпровська митниця під час здійснення контролю митної вартості товару позивача та прийняття рішення про коригування заявленої позивачем митної вартості діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача. Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками було сформовано форми митного контролю, що стало підставою для ретельного та поглибленого вивчення поданих декларантом документів. За результатами розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості, містять розбіжності. Надані декларантом додаткові документи не усунули виявлені розбіжності. У зв`язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості було прийнято рішення послідовно перейти до другорядних. Митна вартість товару позивача визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості згідно із статтею 64 МК України та ґрунтується на ціновій інформації відповідно до наявної в базі даних Рівень цін по ЦБД. При цьому, позивачу у рішенні про коригування митної вартості було обґрунтовано причини, через які стало неможливим застосування першого методу визначення митної вартості, проведено процедуру консультації. Отже, відповідач вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 23.07.2020 року №UA110110/2020/3000026/1 є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, прийнятим у спосіб та в межах повноважень, наданих митним органам законодавством та цілком обгрунтованим, про що свідчить дані гр. 33 цього рішення.
12.10.2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій викладено правову позицію аналогічну зазначеній в позовній заяві та наголошено, що доводи відповідача, викладені у відзиві, є безпідставними, такими, що не підкріплені жодними належними доказами та взагалі не відповідають нормам чинного законодавства.
Ухвалою від 30.11.2020 року суд перейшов до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.
13.01.2021 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 29.01.2021 року.
29.01.2021 року у судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача надав до суду 28.01.2021 року клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника Дніпропетровської митниці.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.06.2020 року між ТОВ «КАРВЕЙ» (далі - Покупець), UAB Grunntech (далі - Постачальник) та правовласником GRUNNTECH GmbH- інжирінговий і виробничо-технічний підрозділ правовласника товарного знака Finwhale укладено Договір поставки №7/UАB.
Відповідно до умов договору Постачальник зобов`язується постачати в порядку та на умовах даного Договору автомобільні запчастини Finwhale з метою подальшої реалізації Товару, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати товари в порядку та на умовах договору; правовласник не заперечує та підтверджує свою згоду на поставку Постачальником Товарів Покупцю і на продаж Покупцем Товарів третім особам на території України. (п.1.1 Договору).
Відповідно до п.1.2. Договору поставки перелік Товару, що постачається, його комплектність та асортимент вказуються в Додатку №1, який є невід`ємною частиною Договору поставки.
Згідно з п.1.4. Договору поставки, на кожну партію товару складається інвойс і пакувальний лист, які є невід`ємною частиною Договору.
Відповідно до п.3.1. Договору загальна сума складає 500 000 (п`ятсот тисяч) доларів США.
Пунктом 3.2. Договору поставки визначено, що оплата окремих партій товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Покупця не пізніше 7-ми днів до дати поставки. Оплата здійснюється на підставі проформи інвойсу. Ціни в інвойсі формуються, виходячи із діючих цін у Постачальника на момент складання проформи інвойсу.
У пункті 4.1. Договору поставки визначено, що Товар постачається партіями згідно замовлень Покупця, на умовах FCA, Шауляй (Siaulial), згідно з Міжнародними правилами інтерпретації торгових термінів Інкотермс - 2010. Вантажовідправником Товару за дорученням Постачальника може бути UAB SiaulialTiekimoBaze ul. Bielckio 30A, Шауляй, Литва. Постачальник несе всі витрати по навантаженню та розвантаженню Товару на території UAB SiaulialTiekimoBaze у тому числі у автомобіль Перевізника Покупцю (Позивача).
Для здійснення митного контролю та митного оформлення декларантом 22.07.2020 року подана митна декларація №UA110110/2020/010320, відповідно до якої для проведення відповідачем митного оформлення було заявлено товар з наступним описом в графі 31:
- обладнання для фільтрування палива чи мастил у двигунах внутрішнього згорання для транспортних засобів: FL101 масляний фільтр 300 шт.; FL105 масляний фільтр - 300 шт.; FL110 масляний фільтр - 50 шт.; PF12 паливний фільтр 24 шт.; FL402 масляний фільтр - 100 шт.; FL901 масляний фільтр 20 шт.; PF605 паливний фільтр 20 шт. Торговельна марка FINWHALE. Виробник: GRUNNTECH GmbH. Країна виробництва: CN.» (далі Товар №3);
-системи підвіска та їх частини (включаючи амортизатори) до транспортних засобів: (амортизатори за переліком)... Торговельна марка FINWHALE Виробник: GRUNNTECH GmbH. Країна виробництва: CN.» (далі Товар №4);
- гальма та гальмові системи з підсилювачами та їх частинами для дискових гальм до транспортних засобів: (гальмівні колодки, дискові за переліком)... Торговельна марка FINWHALE. Виробник: GRUNNTECH GmbH. Країна виробництва: CN.» (далі Товар №6);
- запасні частини до транспортних засобів, частини мостів ведучих з диференціалом, сталеві, механічно оброблені, у комплектах шрус, хомут, мастило для шрусу, пильник для автомобілів: FJ218 шрус - 100 к-m.; FJ219 шрус - 10 к-m.; НОМЕР_1 шрус 30 к-т.; Торговельна марка FINWHALE. Виробник: GRUNNTECH GmbH. Країна виробництва: CN.» (далі Товар №12);
- системи підвіски та їх частини до транспортних засобів марки ВАЗ, ГАЗ, DAEWOO: FJ410 Кульова опора 300 шт.; FJ411 Кульова опора 240 шт.; FJ480 Кульова опора - 84 шт.; Торговельна марка FINWHALE. Виробник: GRUNNTECH GmbH. Країна- виробництва: CN.» (далі Товар №14);
- рульові колеса, рульові колонки та картери рульових механізмів, їх частини для транспортних засобів марки ВАЗ, ГАЗ, DAEWOO: FJ402 Накінечник рульової тяги - 24 шт.; FJ403 Накінечник рульової тяги - 24 шт.; FJ482 Накінечник рульової тяги - 36 шт.; FJ483 Накінечник рульової тяги -36 шт.; Торговельна марка FINWHALE. Виробник: GRUNNTECH GmbH. Країна виробництва: CN.» (далі Товар №15);
- частини та пристрої для ремонту та обслуговування транспортних засобів цивільного призначення. Частини зчеплення для автомобілів: (диски зчеплення та автомобільне зчеплення за переліком)... Торговельна марка FINWHALE. Виробник: GRUNNTECH GmbH. Країна виробництва: CN.» (далі Товар №20).
Даний товар поставлявся на підставі зовнішньоекономічного контракту від 23.06.2020 №7/UAB, укладеного між позивачем та компанією UAB «GRUNNTECH GmbH» (Литва), та компанією «GRUNNTECH GmbH» - інжиніринговими та промислово-технічним підрозділом правовласника торгівельного знаку Finwhale Grunntech Holding AG, на умовах поставки FCA, LT Siauliai.
Митна вартість товарів заявлена декларантом за основним методом відповідно до ст. 58 МК України:
Товару №3 на рівні - 3,087 дол. США/кг;
Товару №4 на рівні - 4,825 дол. США/кг;
Товару №6 на рівні - 3,992 дол. США/кг;
Товару №12 на рівні - 4,724 дол. США/кг;
Товару №14 на рівні - 4,915 дол. США/кг;
Товару №15 на рівні - 4,898 дол. США/кг;
Товару №20 на рівні - 5,427 дол. США/кг.
Для підтвердження заявленої митної вартості товару під час проведення митного контролю та митного оформлення позивачем разом з митною декларацію від 22.07.2020 №UA110110/2020/010320 надано наступні документи:
1)Пакувальний лист №GR-U20/025 від 16.07.2020;
2)Рахунок-фактура (інвойс) №GR-U20/025 від 16.07.2020;
3)Автотранспортна накладна №0148141 від 16.07.2020;
4)Документ на підтвердження вартості перевезення послуг №149 від 16.07.2020;
5)Зовнішньоекономічний договір №7/UAB від 23.06.2020;
6)Договір про перевезення №149 від 01.12.2016;
7)Договір про перевезення №46-20 від 13.07.2020;
8)Договір про перевезення № СВ 10/2015 від 01.10.2015;
9)Копія митної декларації країни відправлення №20LTC0100EK102578 від 16.07.2020;
10)Копія митної декларації країни відправлення №20LTLC0100EK102500 від 16.07.2020.
З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган, відповідно до частини 5 статті 54 МК України має право:
1)упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Згідно з Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
На підставі статті 337 МК України, перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення:
- формато-логічного контролю;
- контролю співставлення;
- контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
За нормою частини 1 статті 320 МК України форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 54 МК України відповідачем здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.
За результатами перевірки документів та відомостей (формато-логічний контроль), наданих до митного оформлення Дніпровською митницею виявлено наступні розбіжності та відсутність відомостей.
Відповідно до пунктів 2.2, 2.3 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №631, для виконання відповідних митних формальностей, з урахуванням положень статті 54 МК України, необхідно забезпечення декларантом перекладу документів українською мовою для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій.
Переклади документів митного оформлення декларантом не надано.
Відповідно до пункту 1.2. зовнішньоекономічного контракту від 23.06.2020 № 7/UАВ - перелік товарів, комплектність, асортимент та ціни зазначені у Додатку №1, який є невід`ємною частиною договору. Декларантом наданий Додаток №1 від 23.06.2020, проте, заявлений до митного оформлення товар не відповідає цьому Додатку за кількістю одиниць товарів.
Пунктом 4.2 контракту від 23.06.2020 № 7/UАВ передбачена Заявка на кожну конкретну партію товару - такі документи декларантом не надано.
У графі 44 ЕМД декларантом заявлено характер контракту від 23.06.2020 № 7/UАВ, як укладеного з виробником під кодом «4104». У відповідності до наказу Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» код документа «4104» означає «зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів».
Відповідно до відомостей, зазначених в інвойсі заявлені товари мають різні країни походження та виробництва (Польща, Китай, Південна Корея). Відомості щодо виробника товарів у наданих документах відсутні. Сертифікат про походження товарів відсутній та його надання не передбачено Контрактом, що викликає сумніви щодо достовірності заявлених декларантом даних щодо укладення позивачем контракту з виробником товарів.
Згідно зі статтею 49 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.
Відповідно до п.3.2 контракту оплата окремих партій товару здійснюється шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Постачальника, не пізніше 7 днів до дати поставки.
Надане платіжне доручення №27 від 14.07.2020 містить дані у призначені платежу про інвойс №01-1120/025 від 14.07.2020, що не кореспондується за датою з наданим до митного контролю інвойсом за тим же номером (№01-1120/025), однак за іншою датою - «від 16.07.2020».
Згідно з частиною 2 статті 53 МК України, якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.
Декларантом надано копії митних декларацій країни відправлення від 16.07.2020.
Зазначена у декларації країни відправлення сума 33 083,89 доларів США є значно вищою, ніж заявлена митна вартість товару 26 304,5259 доларів США та заявлена ціна товару згідно інвойсу (без витрат на транспортування) 25 816,54 доларів США.
Поставка оцінюваного товару заявлена до митного оформлення на комерційних умовах поставки FСА - Siauliaі (Литва).
При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості): витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (частина 10 статті 58 МК України).
З метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової декларантом надано договір транспортного експедирування від 01.12.2016 № 149, відповідно до якого експедитор зобов`язаний за рахунок Клієнта організувати транспортно-експедиційне обслуговування, перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів Клієнта, а також надати інші транспортно-експедиційні послуги Клієнту, які обумовлюються в Заявці, що є додатком до цієї угоди.
Заявка до митного контролю не надана, як і підтвердження перерахованих коштів для забезпечення виконання умов договору транспортного експедирування від 01.12.2016 № 149.
В графі зазначаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо ці витрати відповідно до умов поставки (графа З ДМВ) не були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (графа 14(а) ДМВ).
Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:
- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;
-банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;
- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Банківські платіжні документи щодо оплати транспортних витрат декларантом не надано.
Надані прайс-лист від 17.06.2020 та комерційна пропозиція від 17.06.2020 не кореспондуються за датами до заявленої партії товару.
Декларант або уповноважена особа, які заявляють митну вартість товару, відповідно до частини 2 статті 52 МК України зобов`язані подавати митниці достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних.
З моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. Декларант та уповноважена ним особа несуть установлену МК України та іншими законами України відповідальність за подання недостовірних відомостей, внесених ними до митної декларації (частини 8,13 статті 264 МК України).
Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року» від 13.03.2017 року №2 вказано, що виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 Митного кодексу України, є підставою для витребування додаткових документів.
Відповідно до частини 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.
Таким чином, у відповідача при здійсненні митного контролю товару, заявленого за МД від 22.07.2020 року №UА110110/2020/010320 були достатні підстави для запиту додаткових документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Відповідно частини 4 статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. При цьому, за частиною 5 статті 55 МК України декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Частиною 6 цієї ж статті передбачено, що на вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.
Отже, між декларантом позивача та відповідачем проводилась процедура консультацій, тобто обмін наявною інформацією в усному та електронному порядку, про що свідчать електронні повідомлення та дані гр. 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару.
Так, відповідачем, з урахуванням положень статті 53 МК України, декларанту надіслано електронне повідомлення про необхідність надання (за наявності) додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, з відповідним обґрунтуванням вищезазначених підстав для запиту додаткових документів, а саме:
1)договір (угоду, контракт) із третіми особами (виробниками), пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2)рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
3)виписку з бухгалтерської документації;
4)ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
5)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;
6)якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
На підставі статті 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів подаються митному органу українською мовою.
Крім зазначеного, вказаними електронними повідомленнями, відповідно до пункту 6 статті 53 МК України, декларанта позивача попереджено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
У відповідь на повідомлення відповідача декларантом 23.07.2020 додатково надано: Заявку б/н від 01.07.2020 та дозаявку б/н від 06.07.2020, Заявку на транспортне перевезення б/н, Картку-рахунок 3712 від 23.07.2020, Інвойс від 14.07.2020 № GR-U20/025 та Лист 23/07 від 23.07.2020.
В рамках проведення консультації відповідачем надано інформацію щодо розгляду документів з урахуванням додатково наданих, а саме:
В матеріалах митного оформлення знаходяться два інвойси з однаковим номером та однаковими за змістом, але з різними датами, що вказує на можливу наявність подвійного пакету документів.
Заявка б/н від 01.07.2020 та дозаявка б/н від 06.07.2020 - не містять відомостей, передбачених пунктом 4.2. Контракту від 23.06.2020 № 7/UAB, згідно з яким передбачено, мовою документа: «Заказ оформляется на двух языках и должен содержать информацию о номенклатуре товара, его количестве, стоимости, сроке поставки. Заказ вступает в силу после его подтверждения, с помощью электронной почты, уполномоченным лицом Поставщика. Если Поставщик вносит изменения в Заказ, то такие изменения вступят в законную для сторон силу при условии их письменного подтверждения Покупателем с помощью электронной почты...»
В даному випадку зовнішньоекономічний контракт від 23.06.2020 №7/UAB, укладений між Позивачем та компанією UAB «GRUNNTECH GmbH» (Литва), та компанією «GRUNNTECH GmbH» - інжинірінговим та промислово-технічним підрозділом правовласника торгівельного знаку Finwhale Grunntech Holding AG.
Товари заявлені декларантом торговельної марки FINWHALE. Виробником товарів заявлено: GRUNNTECH GmbH., проте країну виробництва заявлено CN (Китай).
Зазначену розбіжність декларантом не усунуто та не роз`яснено.
Відносно складових митної вартості: на підставі Правил використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс 2010, які були прийняті Міжнародною торговою палатою та чинні з 01.01.2011 року, при умовах поставки FCA продавець на власному складі, підприємстві чи в іншому зазначеному покупцем місці передає товар перевізнику, здійснює всі витрати, пов`язані із завантаженням товару, і сплачує митні платежі у країні- експортері.
Відповідно до даних умов поставки до митної вартості включаються фактурна вартість товару, витрати на страхування, транспортні витрати до кордону України. Враховуючи, що поставка здійснюється з митного складу UAB «SIAULIU ТІЕКІМО BAZE», продавець за відвантаження (перевантаження, навантаження) відповідальності та витрат не несе.
Згідно з відомостями комерційного рахунку №GR-U20/025 від 16.07.2020, товар постачається зі складу warehouse у Литві. Документально підтверджених відомостей щодо вартості складських витрат та їх включення до митної вартості товару не надано.
В пункті 3 контракту визначено перелік складових, що входять до ціни товару (якщо інше не визначено окремо у інвойсі), а саме: вартість тари, пакування, технічної документації.
Згідно з п. 3.6 контракту Постачальник несе усі ризики та витрати, пов`язані з товаром до моменту його постачання, а також витрати на навантаження товарів. Оскільки наданим інвойсом окремо не визначено, що в ціну товару входять витрати щодо навантаження або розвантаження, є обґрунтовані сумніви, що зазначені витрати не включені у ціну товару.
Згідно умов поставки FCA Інкотермс-2010 та пункту 6 частини 10 статті 58 МК України витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, повинні додаватися до митної вартості товарів.
В наданому до митного оформлення інвойсі № GR-U20/025 від 16.07.2020 відсутні відомості щодо включення до ціни товарів витрат пов`язаних з навантаженням на транспортний засіб.
Відповідно до частини 4 статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Декларант листом №23/07 від 23.07.2020 повідомив про відсутність можливості надання додаткових документів у передбачений термін.
Отже, суд погоджується з позицією Дніпровської митниці, що надані додаткові документи не спростовують всі виявлені митним органом розбіжності та не підтверджують числові значення складових митної вартості за оцінюваною партією товару.
Декларант та уповноважена ним особа несуть установлену МК України та іншими законами України відповідальність за подання недостовірних відомостей, внесених ними до митної декларації (частини 8,13 статті 264 МК України).
Відповідно до частини 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Згідно з частиною 21 статті 58 МКУ використані декларантом відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.
Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
Враховуючи вищезазначені результати митного контролю, а також те, що позивач відмовився від надання додаткових документів, відповідачем було застосовано коригування митної вартості товару.
За наслідком здійсненого контролю співставлення відповідачем було з`ясовано, що рівень заявленої митної вартості Товарів №№3, 4, 6, 12, 14, 15, 20 не відповідає «дійсній вартості» у розумінні статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.
Відповідно до частини 3 статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини 1 статті 57 МК України.
Частиною 3 статті 54 МК України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.
Так, у зв`язку із неможливістю застосування основного методу визначення митної вартості товарів відповідачем було послідовно перейдено до наступного методу визначення митної вартості.
При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою, відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції.
Відповідно до статті 59 МК України, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 МК України, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
На підставі частини 2 статті 59 МК України при застосуванні методу 2а) за ціною договору щодо ідентичних товарів визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому, під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.
Відсутність інформації про продаж ідентичних товарів - прийняту органом доходів та зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у статті 59 МК України, унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару.
У зв`язку із неможливістю застосування вказаного методу визначення митної вартості товарів відповідачем послідовно розглянуто можливість застосування наступного методу визначення митної вартості - метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.
Відповідно до частини 2 статті 60 МК України під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.
При цьому, згідно з частинами 1, 2 статті 61 МК України передбачено застереження щодо застосування методів 2а) та 2б), зокрема товари не вважаються ідентичними або подібними (аналогічними) оцінюваним, якщо вони не вироблені в тій же країні, що і товари, які оцінюються. Товари, виготовлені не виробником оцінюваних товарів, а іншою особою, беруться до уваги лише у разі, якщо немає ні ідентичних, ні подібних (аналогічних) товарів, виготовлених особою - виробником товарів, що оцінюються.
Відсутність інформації про продаж подібних (аналогічних) товарів - прийняту органом доходів та зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару. У зв`язку із неможливістю застосування вказаного методу визначення митної вартості товарів посадовою особою послідовно розглянуто можливість застосування наступного методу визначення митної вартості.
Методи на основі віднімання та додавання вартості, передбачені статтею 62 МК України та статті 63 МК України відповідачем не застосовано у зв`язку із відсутністю об`єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню та належать до вартості витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів.
Згідно з частиною 1 статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.
Згідно з частиною 2 статті 64 МК України митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Митна вартість, визначена відповідачем ґрунтується на ціновій інформації відповідно до наявної в базі даних «Рівень цін по ЦБД» щодо вартості оцінюваних товарів:
Товар № 6 - заявлено 3,99 дол. США/кг, скориговано до рівня оформленого такого ж товару за МД №UA100060/2020/384895 від 13.07.2020 4,314286 дол. США/кг;
Товар № 20 - заявлено 5,42 дол. США/кг, скориговано до рівня оформленого такого ж товару за МД №UA500070/2020/225868 від 14.07.2020 5,77 дол. США/кг.
Отже, на підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 23.07.2020 №UA110110/2020/300026/1 є такими, що відповідає вимогам чинного законодавства, прийнято у спосіб та в межах повноважень, наданих митним органам законодавством України.
Відповідно до статті 264 МК України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
За вказаних обставин, картка відмови є такою, що відповідає вимогам чинного законодавства, прийнятою у спосіб та в межах повноважень, наданих відповідачу законодавством України.
З огляду на викладене, позовна заява є необгрунтованою та задоволенню не підлягає.
Враховуючи відмову у задоволенні позову, згідно зі статтею 139 КАС України судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:

Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 08.02.2021 року.

Суддя М.В. Бондар