Справа № 2а-263/08/0970
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 рокуЛьвівСправа № 2а-263/08/0970 пров. № А/857/14976/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іщук Л. П.,

суддів Носа С. П., Хобор Р. Б.,

за участю секретаря судового засідання Гербут Н. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року, постановлену головуючим суддею Біньковською Н. В. об 11:27 год у м. Івано-Франківську, про відмову у роз`ясненні судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання незаконним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.09.2011, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2012, позов ОСОБА_1 до Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання незаконним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди задоволено частково: визнано протиправним і скасовано наказ начальника Управління капітального будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації №м4-к від 13.02.2002 про звільнення ОСОБА_1 з посади спеціаліста відділу обліку та звітності згідно з пунктом 1 статті 30 Закону України «Про державну службу»; стягнуто з Івано-Франківської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 14.02.2002 по 02.01.2011 за 1676 робочих днів в розмірі 134 817,44 грн, з проведенням відрахувань загальнообов`язкових зборів та платежів; стягнуто з Івано-Франківської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 10 000 грн моральної шкоди; визнано ОСОБА_1 такою, що звільнена з посади спеціаліста за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку з ліквідацією Управління капітального будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації; зобов`язано Івано-Франківську обласну державну адміністрацію внести до трудової книжки ОСОБА_1 запис про присвоєння їй 13 рангу державного службовця відповідно до наказу від 12.07.1995 №56. Допущено негайне виконання постанови суду в частині стягнення з Івано-Франківської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за один місяць в розмірі 1769,68 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

28.02.2020 ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про роз`яснення постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.09.2011, в якій покликається на незрозумілість згаданого судового рішення щодо дати звільнення ОСОБА_1 за частиною першою статті 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією Управління капітального будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації, з якої виходив суд при визначенні часу вимушеного прогулу, і яка дата має бути зазначена Івано-Франківською обласною державною адміністрацією у трудовій книжці.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що постанова суду в частині визнання ОСОБА_1 такою, що звільнена з посади спеціаліста за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку з ліквідацією Управління капітального будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації, на час розгляду заяви про роз`яснення судового рішення виконана. Додатково зазначено, що роз`яснення судового рішення у спосіб, визначений заявницею, призведе до зміни змісту постанови суду від 14.09.2011, що є неприпустимим.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд або для продовження розгляду.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано, що Івано-Франківська обласна державна адміністрація не оформила належним чином припинення трудових відносин її звільнення з дати закінчення вимушеного прогулу з 02.01.2011 за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. Невизначеність судового рішення в цій частині викликає труднощі з його виконанням вже протягом 8 років. Зазначає, що відсутність у постанові суду від 14.09.2011 конкретної дати звільнення ОСОБА_1 у зв`язку з ліквідацією Управління капітального будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації унеможливлює відновлення її прав як працівника, як застрахованої особи та її права на соціальний захист.

Під час апеляційного розгляду представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, покликаючись на викладені в ній доводи.

Представник Івано-Франківської обласної державної адміністрації в судовому засіданні заперечила проти вимог апеляційної скарги, покликаючись на те, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просила відмовити в її задоволенні.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Виходячи із системного тлумачення положень вказаної статті, роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні його неясності і викладенні у більш ясній і зрозумілій формі, роз`яснено може бути судове рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його невиконання внаслідок неясності резолютивної частини судового рішення.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі при його виконанні, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Так, постанова Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.09.2011 містить виклад встановлених судом обставин та мотивів, з яких суд виходив при її прийнятті, а також покликання на положення закону, якими він керувався.

Цілком зрозумілою є й резолютивна частина даного рішення, в якій чітко зазначено дії, які відповідач зобов`язаний вчинити.

Натомість, обставини, якими позивач обґрунтовує необхідність роз`яснення судового рішення, не дають підстав для висновку, що таке є незрозумілим для відповідача, а свідчать про неможливість його невиконання з підстав, які не були предметом судового розгляду.

Фактично, позивач не погоджуючись із змістом судового рішення, просить роз`яснити його таким чином, щоб воно задовільняло її вимоги, які вона не заявляла, подаючи позов про поновлення на роботі.

Більше того, на виконання згаданої постанови суду 12.12.2019 до трудової книжки ОСОБА_1 Івано-Франківською обласною державною адміністрацією внесено запис №30: визнати ОСОБА_1 такою, що звільнена з посади спеціаліста за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку з ліквідацією Управління капітального будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації, а 29.07.2020 до трудової книжки ОСОБА_1 внесено запис №31 про визнання запису за № 24 недійсним.

Таким чином, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок, що постанова суду у даній справі в частині визнання ОСОБА_1 такою, що звільнена з посади спеціаліста за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку з ліквідацією Управління капітального будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації є виконана.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 2а-263/08/0970 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді С. П. Нос
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 08.02.2021

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду