Справа № 240/20690/20
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112010203
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Лавренчук О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка призвела до ненарахування та невиплати щомісячно основної та додаткової пенсії за шкоду здоров`ю, в розмірах, встановлених статтями 50 та 54 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області проводити з 01.05.2020 нарахування та виплату щомісячно основної додаткової пенсії за шкоду здоров`ю, в розмірах, встановлених статтями 50 та 54 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у співвідношенні до мінімальної заробітної плати, встановленої Законами України про Державний бюджет на відповідний рік.
В обґрунтування позову вказує, що при зверненні до відповідача з заявою нарахувати та виплатити щомісячну доплату до пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірах, встановлених Законом повідомлено, що вказані кошти не нараховуються та не виплачуються. При цьому відповідач обґрунтовує саме такий розмір моєї пенсії, який я отримую на даний час посилаючись на Постанову Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" від 23.11.2011 №1210. Наголошує, що мінімальна пенсія за віком - це одна із основних соціальних гарантій держави, яка призначена забезпечити конституційне право громадян на достатній життєвий рівень. Просить позов задовольнити.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 04.12.2020 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надати до суду у термін, протягом п`ятнадцяти днів, з дня отримання даної ухвали, належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 в частині, що стосується спірних правовідносин.
До суду 14.01.2021, на виконання вимог ухвали суду від 04.12.2020 надійшли матеріали з пенсійної справи позивача.
Відзив на позовну заяву надійшов до суду 18.01.2021. Заперечуючи позовні вимоги, відповідач вказує, що згідно з бюджетними призначеннями Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог, зокрема постановою КМУ № 112 від 25.03.2014, «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення» від 23 листопада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (зі змінами) затверджено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким чітко врегульовані розміри виплат вказаній категорії осіб. Згідно пункту 13 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка набрала чинності з 01.01.2012 (із змінами) додаткова щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується для інших осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою для осіб з інвалідністю 2 групи в розмірі 227,76 грн. Відповідач вважає, що розмір пенсії позивача обчислено у відповідності до діючих норм пенсійного законодавства.
Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Встановлено, що позивач має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_1 (категорія 1).
Згідно довідки до Акта огляду МСЕК серії ЖИА №034989, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи. Захворювання пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності, яка призначена згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
З матеріалів пенсійної справи, копії з якої надано відповідачем на вимогу суду, вбачається, що розмір додаткової пенсії позивача, як особі з інвалідністю другої групи, у спірний період становить 227,76 грн.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вважає, що має право на пенсію по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду здоров`ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.
Лугинський сектор обслуговування громадян Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомив ОСОБА_1 про те, що його заяву розглянуто відповідно до Закону України "Про звернення громадян". У листі вказано: "повідомляємо, що Ви отримуєте пенсію по другій групі інвалідності, щодо якої встановлено причинний зв`язок з Чорнобильською катастрофою відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі-Закон) та є потерпілою особою 1 категорії. Статтею 50 Закону визначено, що особам віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Згідно статті 54 Закону умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", мінімальний розмір пенсії для осіб з інвалідністю 2 групи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою становить 125 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю особі 1 категорії, з інвалідністю 2 групи з 01.12.2013 - 227,76 грн. Водночас повідомляємо, що рішенням Конституційного Суду України від 17.07.2018 №6-р/2018 статті 50 та 54 Закону у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII, неконституційними не визнавались" (а.с. 8).
Вважаючи таку відмову необґрунтованою та протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернулась з позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Законом України №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 внесено зміни, зокрема, і до статей 50 та 54 Закону Законом України №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 внесено зміни, зокрема, і до статей 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796- XII. Вказаний закон набрав чинності з 01.01.2015. України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796- XII. Вказаний закон набрав чинності з 01.01.2015.
Згідно ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796 - ХІІ (далі - Закон №796) особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 54 Закону №796 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок).
Згідно п. 11 Порядку мінімальний розмір пенсії для інших осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою для осіб з інвалідністю II групи становить 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2012 р. і 125 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 липня 2012 р. інших осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою для осіб з інвалідністю II групи становить 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2012 р. і 125 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 липня 2012 р.
Суд звертає увагу на те, що розмір пенсії для осіб з інвалідністю прив`язано до прожиткового мінімуму, а не до мінімальної пенсії, як помилково вважає позивач. осіб з інвалідністю прив`язано до прожиткового мінімуму, а не до мінімальної пенсії, як помилково вважає позивач.
Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік", станом 01.05.2020 (дата, з якої позивач просить зобов`язати відповідача вчинити дії по нарахуванню та виплаті пенсії) розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність становив 1638 грн.
Пунктом 13 Порядку в редакції, що діяла у спірний період, встановлено, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах: особам з інвалідністю II групи - 227,76 гривні.
Матеріалами справи підтверджується, що позивачу станом на 01.05.2020 нараховувалась та виплачувалась пенсія по інвалідності, що настала внаслідок захворювання Чорнобильської катастрофи в розмірі 2047,50 грн.
Судом встановлено, що позивачу нараховується та виплачується щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 227,76 грн.
Розмір пенсії з надбавками становить 2284,67 грн.
Отже, виплата державної пенсії по інвалідності, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, проводилась у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Згідно п.3 ст.116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту. Згідно з бюджетними призначеннями КМУ встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог.
Рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011 та від 25.01.2012 № 3-рп/2012 підтверджена конституційність повноважень Кабінету Міністрів України щодо реалізації політики у сфері соціального захисту, в тому числі регулювання порядку та розмірів соціальних виплат і допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, у спірний період відсутні правові підстави для перерахунку та виплати позивачеві державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно, а тому позов задоволенню не підлягає.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова Кабінету Міністрів України від 27.11.2011№1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою керувався відповідач при визначенні розміру виплати пенсії позивачу, приведена у відповідність до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796- XII, який в свою чергу зазнав змін, в тому числі з урахуванням рішення Конституційного суду України від 17 липня 2018 року №6-р/2018, а отже така не суперечить Конституції України та підлягає застосуванню.

Відповідач, виплачуючи позивачу пенсію у порядку та розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 27.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», діяв правомірно та у межах наданих йому повноважень.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир,10003) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук