Справа № 460/5667/20
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 460/5667/20 пров. № А/857/14565/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

за участю секретаря судових засідань Михальської М.Р.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року (головуючий суддя: Дорошенко Н.О., місце ухвалення - м. Рівне) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

встановив:

ОСОБА_1 , 29.07.2020, через засоби поштового зв`язку, звернулася в суд із адміністративним позовом, в якому просила:

визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у нарахуванні та виплаті, згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсації за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії в сумі 26304,02 грн, яка виплачена у червні 2019 року;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з січня 2011 року по червень 2019 року на суму пенсії 26304,02 грн.

Обґрунтовує позов тим, що на виконання постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 31.03.2011 у справі № 1718/2-а-261/11 управлінням Пенсійного фонду України у Сарненському районі було нараховано кошти в сумі 26304,02 грн, однак ця сума перерахована на банківський рахунок позивача лише у червні 2019 року. Покликаючись на положення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, вважає, що має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії на підставі судового рішення, яке з вини відповідача фактично виконане лише у 2019 році. У травні 2020 року позивач звернулася до органу Пенсійного фонду про нарахування компенсації за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, однак відповідач листом від 05.06.2020 № 5907-5863/В-02/8-1700/20 відмовився нарахувати та виплатити компенсацію.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на виконання постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 31 березня 2011 року у справі №1718/2-а-261/11 у лютому 2012 року на суму 26304,02 грн та виплаченої у червні 2019 року. Відмовлено у задоволенні позовної вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з січня 2011 року по січень 2012 року.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодилася позивачка та оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому просить його скасувати в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за період з лютого 2012 року по червень 2019 року та ухвалити нове судове рішення про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з січня 2011 року по червень 2019 року на суму пенсії 26304,02 грн, згідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 і ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про дату, час, місце розгляду справи не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області та отримує пенсію по інвалідності.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 04.12.1997 Рівненською обласною державною адміністрацією, ОСОБА_1 є потерпілою від Чорнобильської катастрофи (категорія 1).

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 31.03.2011 у справі № 1718/2-а-261/11 (а. с. 26-27), залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10.08.2011 (а. с. 28-31), зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Сарненському районі Рівненської області провести нарахування і виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, пов`язану з Чорнобильською катастрофою, з розрахунку шести мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 50% пенсії за віком за період з 13.07.2010 по 31.01.2011.

Вказане судове рішення набрало законної сили 10.08.2011.

На виконання судового рішення у справі № 1718/2-а-261/11 органом Пенсійного фонду здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на суму 26304,02 грн, що підтверджується протоколом № ОР135077.

Перераховану пенсію, органом Пенсійного фонду відповідно до судового рішення у справі № 1718/2-а-261/11, виплачено Державною казначейською службою України у червні 2019 року в сумі 26304,02 грн, що підтверджується випискою з АТ «КБ «ПриватБанк» з 01.01.2019 по 31.12.2019, згідно з якою вказана сума зарахована на картковий рахунок позивача 26.06.2019.

ОСОБА_1 21.05.2020 звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою щодо виплати компенсації за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Листом ГУ ПФУ Рівненської області від 05.06.2020 № 5907-5863/В-02/8-1700/20 позивача повідомлено про відсутність підстав для нарахування та виплати їй компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що порушене право позивачки підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Рівненській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, та відновленню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на виконання постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 31.03.2011 у справі №1718/2-а-261/11 у лютому 2012 року на суму 26304,02 грн, однак виплаченої у червні 2019 року.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що на виконання судового рішення у справі № 1718/2-а-261/11 органом Пенсійного фонду здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на суму 26304,02 грн, що підтверджується протоколом № ОР135077 (а. с. 25).

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що перераховану органом Пенсійного фонду, відповідно до судового рішення у справі № 1718/2-а-261/11, пенсію в сумі 26304,02 грн виплачено позивачці 26.06.2019, що підтверджується випискою з АТ «КБ «ПриватБанк» з 01.01.2019 по 31.12.2019 (а. с. 10).

Таким чином, звернувшись 29.07.2020, через засоби поштового зв`язку, з позовом до суду, про визнання протиправною відмови та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу, згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з січня 2011 року по червень 2019 року на суму пенсії 26304,02 грн, позивачка пропустила шестимісячний строк звернення до суду, який встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.

У справі Європейського суду з прав людини «Стаббігс та інші проти Великобританії» визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У Рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» від 25 січня 2000 року Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45).

Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У пункті 53 рішення від 08 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄЄСПЛ) зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням у випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету, за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства»).

Отже, на думку суду апеляційної інстанції, лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо звернення до суду у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення до суду з поважних причин.

Щодо покликання позивачки, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2020 справа № 815/1226/18 викладено правові висновки стосовно застосування статтей 122, 123 КАС України, то суд апеляційної інстанції не бере такі до уваги, оскільки обставини встановлені у справі, що розглядається судом апеляційної інстанції, не є подібними до обставин, встановлених у справі № 815/1226/18 щодо застосування строків звернення до суду.

Враховуючи вищенаведене, оскільки в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції, встановлено пропуск позивачкою шестимісячного строку звернення до суду, який передбачений ч. 2 ст. 122 КАС України та достатніх підстав для поновлення такого строку не наведено, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що адміністративний позов у цій справі необхідно залишити без розгляду.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при задоволенні позову допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення та залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. ст. 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року у справі № 460/5667/20 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 08.02.2021.