Справа № 480/1242/20
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 р. Справа № 480/1242/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.03.2020, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, м. Суми, по справі № 480/1242/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якому просив суд, з урахуванням уточненої позовної заяви:

- поновити його порушені права шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумський області (далі - ГУ ПФУ в Сумській області) провести перерахунок та виплату пенсії в розмірі 64 % суми грошового забезпечення починаючи з часу призначення пенсії, тобто з 01.09.2017 з врахуванням раніш отриманих сум пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Сумський області нарахувати та виплатити суму компенсації втрати частини доходів, передбачену ч. 2 статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ч. 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", статтями 1 та 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати". Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області подати до суду у тридцятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

Позов обґрунтований тим, що позивач отримує пенсію за вислугу років в меншому розмірі, ніж має отримувати, оскільки відповідачем невірно враховані приписи пункту "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 2262. Вказує, що він отримує пенсію за вислугу років внаслідок звільнення у запас за станом здоров`я, а тому відповідач повинен був застосувати норми пункту "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 2262, відповідно до якого особам звільненим у відставку за станом здоров`я призначається пенсія у розмірі 55 % грошового забезпечення, а потім збільшується на 3 % за кожний рік, що перевищує 20 річний стаж служби. Тобто, позивач вважає, що маючи 23 календарних роки вислуги він має право на пенсію в розмірі 64 % грошового забезпечення, а не у розмірі 59 % грошового забезпечення, як визначив відповідач. Вважає, що відповідач має нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду по справі №480/1242/20 від 26.03.2020 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Позивач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду по справі № 480/1242/20 від 26.03.2020 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що його звільнено зі служби у запас, а не у відставку за станом здоров`я, у зв`язку з тим, що на день звільнення він не досяг граничного віку перебування на службі. Стверджує, що у розмінні пункту "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 2262 визначальним є звільнення військовослужбовця саме за станом здоров`я, а не зміст наказу про звільнення. На підтвердження власною позиції посилається на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 461/6561/17.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом командувача сухопутних військ збройних сил України від 11.08.2017 № 267 позивач був звільнений у запас Збройних Сил за ст. 26 п. "б" - через хворобу (а.с. 10).

Як зазначено позивачем у позовній заяві, при звільненні позивачу було призначено пенсію за вислугу років в розмірі 59 % сум грошового забезпечення. Про даний факт також зазначено відповідачем у відзиві на позов.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

16.01.2020 позивач звернувся із заявою до ГУ ПФУ в Сумській області, в якій просив здійснити перерахунок йому пенсії у розмірі 55 % грошового забезпечення, з врахуванням 3 % до основного розміру пенсії, що перевищує 20 річний стаж служби, тобто 64 % сум грошового забезпечення (а.с. 12), на яку відповіді не отримав.

Не погодившись з такою бездіяльністю відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивача було звільнено в запас через хворобу, а не у відставку через хворобу, з огляду на що в силу положень п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років має призначатись у розмірі 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що позивач просить поновити його порушені права шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумський області провести перерахунок та виплату пенсії в розмірі 64 % суми грошового забезпечення починаючи з часу призначення пенсії, тобто з 01.09.2017 з врахуванням раніш отриманих сум пенсії.

Також позивач повідомив, що 16.01.2020 звернувся із заявою до ГУ ПФУ в Сумській області, в якій просив здійснити перерахунок йому пенсії у розмірі 55 % грошового забезпечення, з врахуванням 3 % до основного розміру пенсії, що перевищує 20 річний стаж служби, тобто 64 % сум грошового забезпечення. На підтвердження факту звернення до відповідача із вказаною заявою позивачем надано копію квитанція АТ «Укрпошта» ПН 55 від 16.01.2020 (а.с. 12).

Однак, відповіді на зазначену заяву ГУ ПФУ в Сумській області надало не було.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі по тексту - Закон № 2262-ХІІ), визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктом "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії) встановлено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262-ХІІ, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 № 45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 затвердив порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 45 (далі по тексту - Порядок № 45).

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 3-1 (далі по тексту - Порядок № 3-1).

Відповідно до пункту 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток № 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Тотожні за змістом положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення містяться у пунктах 2, 3 Порядку № 45.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФУ.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі № 21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №553/3619/16-а, від 15.07.2020 у справі №520/3360/19.

Позовні вимоги позивачем вмотивовувалися, зокрема, ненаданням ГУ ПФУ в Сумській області відповіді на вказане звернення.

Відзив на позовну заяву та додатки до нього (протокол призначення пенсії, розрахунок №1031 вислуги років, подання про призначення пенсії, наказ командира Військової частини № НОМЕР_1 від 31.08.2018 №207 про виключення позивача зі списів особового складу частини) також не містить жодних відомостей щодо розгляду звернення позивача від 16.01.2020, як і відповіді на таке звернення.

Вказане свідчить про те, що ГУ ПФУ в Сумській області не було розглянуто заяву позивача від 16.01.2020, отже будь-яких рішень відповідачем з приводу перерахунку та виплати пенсії позивачу не приймалося.

Вказане свідчить, що ГУ ПФУ в Сумській області допустило протиправну бездіяльність щодо нерозгляду заяви позивача від 16.01.2020 про перерахунок пенсії та неприйняття відповідного рішення за наслідками розгляду такої заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, беручи до уваги, що відповідачем не розглянуто заяву позивача про необхідність проведення перерахунку пенсії згідно з п. "а" ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, позовна вимога про зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області провести перерахунок та виплату пенсії в розмірі 64 % суми грошового забезпечення починаючи з часу призначення пенсії, тобто з 01.09.2017 з врахуванням раніш отриманих сум пенсії, є формою втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не підлягає задоволенню.

Між тим, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

У відповідності до ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Колегія суддів зазначає, що прийняття відповідачем рішення про призначення, перерахунок та виплату пенсії Законом № 2262-ХІІ та Порядком № 3-1 віднесено до виключної компетенції ГУ ПФУ в Сумській області.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9, ч. 3 ст. 245 КАС України, оскільки відповідачем не реалізовано власних дискреційних повноважень щодо прийняття рішення про перерахунок пенсії позивача або відмову у проведення такого перерахунку, колегія суддів вважає, що належним способом захисту у спірних відносинах є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області розглянути заяву позивача від 16.01.2020 про перерахунок пенсії.

Щодо вимог позивача про зобов`язання ГУПФУ в Харківській області нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі по тексту - Закон № 2050-III) від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з положеннями статті 2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (частина друга статті 2 Закону № 2050-III).

Статтею 3 Закону № 2050-III передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з положеннями статті 4 Закону № 2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до статті 6 Закону № 2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).

Пунктом 2 вказаного Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

Згідно з пунктом 4 цього Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Системний аналіз даних положень дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі №140/1547/19, від 16.04.2020 по справі № 200/11292/19-а.

Враховуючи, що позивачу не був нарахований та виплачений дохід у вигляді перерахованої пенсії, а за результатами розгляду цієї справи відповідача лише зобов`язано розглянути заяву позивача від 16.01.2020 про перерахунок пенсії, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати.

Щодо вимог про встановлення судового контролю, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З огляду на результати розгляду цієї справи, а також враховуючи, що у колегії суддів наразі відсутні підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виконання даного судового рішення, колегія суддів дійшла відмовляє в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.03.2020 по справі № 480/1242/20 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.03.2020 по справі № 480/1242/20 - скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо нерозгляду заяви позивача від 16.01.2020 про перерахунок пенсії та неприйняття відповідного рішення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області розглянути заяву позивача від 16.01.2020 про перерахунок пенсії та прийняти відповідне рішення.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова