Справа № 520/17377/2020
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2021 р. № 520/17377/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (м. Харків, вул. П. Шлях, 192) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Військовий інститут танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просив стягнути з гр. ОСОБА_1 на користь Військового інституту танкових військ НТУ ХПІ суму у розмірі 23508 грн. 78 коп. на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив навчання та військову службу у Військовому інституті танкових військ НТУ «ЗПІ» з серпня по листопад 2020 року.

Відповідно до розділу ІІ Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з ОСОБА_1 19.08.2020, строком на термін навчання 5 років, за яким відповідач зобов`язався продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання.

10.11.2020 контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Інституту і відповідачем достроково розірваний, відповідач переведений до батальйону забезпечення навчального процесу наказом від 06.11.2020 №243 через небажання подовжувати навчання.

Відповідно до п.1 Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, відповідач взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

Таким чином, суд зазначає, що після розірвання контракту у відповідача виникло зобов`язання щодо відшкодування витрат на утримання під час навчання, а у позивача - право звернення до суду для захисту майнових інтересів в судовому порядку.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач згоден з нарахованою сумою, зобов`язався відшкодувати витрати за рішенням суду, про що свідчить аркуш бесіди та особистий підпис на розрахунках.

Зазначене слугувало підставою для звернення позивача до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", початком проходження військової служби вважається: день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Положеннями ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» визначено, що Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Частиною 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що «Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "є", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "є", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.»

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964 був затверджений "Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах" (далі - «Порядок відшкодування витрат...»), який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв`язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу.

Відповідно до пункту 3 вказаного «Порядку відшкодування витрат...» - відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Відповідно до пункту 4 Порядку, розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом.

На виконання вказаного пункту 3 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006р. № 964, був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007р. № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений «Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» (далі - «Порядок розрахунку витрат...»).

Пунктом 7 «Порядку відшкодування витрат...», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006р. № 964, визначено, що "Уразі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку".

З огляду на вищевикладене, позивачем відповідно до вимог «Порядку відшкодування витрат...» та «Порядку розрахунку витрат...» були розраховані фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача в Інституті з дня його зарахування по день виключення зі списків особового складу, загальна сума яких склала 523508.78, що підтверджується загальним розрахунком коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта, копія якого міститься в матеріалах справи.

Суд зазначає, що відповідач був обізнаним про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, оскільки дані зобов`язання визначені у підписаному відповідачем з позивачем контракті про навчання.

Проте, вказану у розрахунку суму витрат, пов`язаних з утримання відповідача під час навчання у навчальному закладі (позивача), яка складає у загальному розмірі 23508,78 грн., станом на час звернення позивача із даним позовом та на час розгляду справи відповідачем не відшкодовано.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відносно вимоги стягнути з відповідача на користь позивача витрати на сплату судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки в даному випадку позивач виступав в якості суб`єкта владних повноважень, судові витрати зі сплати судового збору з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 262 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (м. Харків, вул. П. Шлях, 192) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання задовольнити.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 на користь Військового інституту танкових військ НТУ ХПІ суму у розмірі 23508 грн. 78 коп. на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Єгупенко