Справа № 640/17852/19
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 640/17852/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Донець В.А.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

05 лютого 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Державної казначейської служби України, Державної судової адміністрації України, Шостого апеляційного адміністративного суду, Київського апеляційного адміністративного суду про стягнення шкоди,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Державної судової адміністрації України, Шостого апеляційного адміністративного суду, Київського апеляційного адміністративного суду, у якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 19.06.2020, просив:

- стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди, завданої органом державної влади - Вищою кваліфікаційною комісією суддів України, в розмірі 1.861.435,22 грн. шляхом зобов`язання Державної казначейської служби України списати вказані кошти зі спеціально визначеного для цього рахунку Державного бюджету України та зобов`язання Державної судової адміністрації України здійснити виплату цих коштів ОСОБА_1 ;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади - Вищою кваліфікаційною комісією суддів України, в розмірі 1.000.000,00 грн. шляхом зобов`язання Державної казначейської служби України списати вказані кошти зі спеціально визначеного для цього рахунку Державного бюджету України та зобов`язання Державної судової адміністрації України здійснити виплату цих коштів ОСОБА_1 .

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 14.09.2020 позов задоволено частково:

- стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 шкоду, завдану Вищою кваліфікаційною комісією суддів України, в розмірі 1.861.435,22 грн. (один мільйон вісімсот шістдесят одна тисяча чотириста тридцять п`ять гривень двадцять дві копійки), встановивши спосіб виконання - шляхом зобов`язання Державної казначейської служби України списати вказані кошти зі спеціально визначеного для цього рахунку Державного бюджету України та зобов`язання Державної казначейської служби України здійснити виплату цих коштів ОСОБА_1 ;

- у задоволені решти позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Державною казначейською службою України подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що оскільки рішення суду щодо визнання неправомірними дій чи бездіяльності Казначейства не приймалося, то відсутні будь-які законні підстави для зобов`язання Казначейства вчинити певні дії на користь позивача. Зазначає, що кошти підлягають виконанню за рахунок бюджетної програми КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів».

Також апелянт посилається на порушення судом першої інстанції предметої юрисдикції. Зазначає, що питання про стягнення шкоди в адміністративній справі не може бути самостійною (окремою) позовною вимогою, якщо вона не пов`язана і не заявлена одночасно з вимогами про визнання дій/бездіяльності протиправними.

Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2021 відкрито апеляційне провадження та від 02.02.2021 призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

04.02.2021 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу та клопотання про розгляд справи за участю сторін.

Однак, колегія суддів вирішила відмовити у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за участю сторін, оскільки як слідує із матеріалів справи та даного клопотання, 20.01.2021 представником позивача було отримано ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2021 про відкриття апеляційного провадження разом із копією апеляційної скарги.

Як слідує із ухвали суду від 18.01.2021 про відкриття апеляційного провадження, учасникам справи запропоновано протягом 10 днів з моменту отримання ухвали подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі.

Тобто, отримавши 20.01.2021 ухвалу про відкриття апеляційного провадження, позивач мав можливість протягом 10 днів, а саме до 01.02.2021 подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу та клопотання про розгляд справи за участю сторін.

Однак, відзив на апеляційну скаргу та клопотання позивача про розгляд справи за участю сторін направлено 02.02.2021 та надійшли до суду апеляційної інстанції 04.02.21, після прийняття судом 02.02.2021 ухвали про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Посилання позивача на те, що внаслідок технічної помилки, відзив на апеляційну скаргу від 21.01.2021 було помилково надіслано до Окружного адміністративного суду міста Києва, колегія суддів вважає неповажними причинами пропуску строку для подання відзиву на апеляційну скаргу та клопотань.

Враховуючи наведене, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за участю сторін.

На підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Указом Президента України від 16.11.2004 №1419/2004 ОСОБА_1 призначений на посаду судді Шахтарського міськрайонного суду Донецької області строком на п`ять років.

Постановою Верховної Ради України від 09.09.2010 №2512-VI ОСОБА_1 обрано на посаду судді Шахтарського міськрайонного суду Донецької області безстроково.

Постановою Верховної Ради України від 12.04.2012 №4633-VI ОСОБА_1 обрано на посаду судді Севастопольського апеляційного адміністративного суду.

Указом Президента України від 23.04.2014 №430/2014 ОСОБА_1 переведено із Севастопольського апеляційного адміністративного суду на роботу на посаду судді Київського апеляційного адміністративного суду.

Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 22.03.2016 №17/зп-16 вирішено провести протягом квітня-червня 2016 року первинне кваліфікаційне оцінювання суддів апеляційних суддів, в тому числі ОСОБА_1 ..

Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 28.04.2016 №174/ко-16 визнано суддю Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 таким, що не підтвердив можливості здійснювати правосуддя у відповідному суді; відсторонено суддю від здійснення правосуддя до проходження ним повторного кваліфікаційного оцінювання; направлено суддю до Національної школи суддів України для проходження перепідготовки; доручено Національній школі суддів України провести перепідготовку судді Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 до 22.09.2016 з урахуванням спеціалізації, інстанційності суду та результатів первинного кваліфікаційного оцінювання.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 05.09.2016 у справі №800/303/16 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , визнано протиправним та скасовано рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 28.04.2016 №174/ко-16 про непідтвердження суддею можливості здійснювати правосуддя у відповідному суді, відсторонення від здійснення правосуддя та направлення до Національної школи суддів України для проходження перепідготовки.

У позовній заяві зазначено, що позивач 27.12.2016 звернувся до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України з листом, в якому просив завершити його кваліфікаційне оцінювання з урахуванням рішення Вищого адміністративного суду України від 05.09.2016. доказів такого звернення не надано.

Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 20.10.2017 №106/зп-17 призначено кваліфікаційне оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді, в тому числі судді ОСОБА_1 .

Рішенням Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.02.2018 в адміністративній справі №800/439/17 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, визнання незаконним рішення.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №800/439/17 скасовано рішення Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 19.02.2018: визнано протиправною бездіяльність Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо неприйняття рішення за наслідками пройденого кваліфікаційного оцінювання суддею ОСОБА_1 після прийняття постанови Вищого адміністративного суду України від 05.09.2016 у справі №800/303/16; зобов`язано Вищу кваліфікаційну комісію суддів України прийняти відповідне рішення за наслідками пройденого первинного кваліфікаційного оцінювання суддею ОСОБА_1 ; визнано незаконним рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в частині включення ОСОБА_1 до списку суддів, стосовно яких рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 20.10.2017 №106/зп-17 призначено оцінювання на відповідність займаній посаді судді та дати проведення тестувань особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей; зобов`язано Вищу кваліфікаційну комісію суддів України виключити ОСОБА_1 зі списку суддів, стосовно яких рішенням комісії від 20.10.2017 №106/зп-17 призначено оцінювання на відповідність займаній посаді судді та в частині дати проведення тестувань особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей.

Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 12.12.2018 №310/зп-18 припинено кваліфікаційне оцінювання ОСОБА_1 на відповідність займаній посаді судді Київського апеляційного адміністративного суду, призначеного рішенням комісії від 20.10.2017 №106/зп-17, внесено зміни до рішення комісії 20.10.2017 №106/зп-17 шляхом виключення судді ОСОБА_1 зі списку суддів, стосовно яких призначено відповідне оцінювання та тестування.

Вищою кваліфікаційною комісією суддів України прийнято рішення від 11.03.2019 №5/ко-19, яким визнано суддю Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 таким, що підтвердив можливість здійснювати правосуддя у відповідному суді.

Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 26.04.2019 №25/пс-19 рекомендовано для переведення на посаду судді Шостого апеляційного адміністративного суду суддю Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 ..

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 22.07.2019 закрито провадження у справі №9901/799/18 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про: визнання протиправною бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо невнесення до Вищої ради правосуддя рекомендації про переведення позивача - судді Київського апеляційного адміністративного суду на посаду судді Шостого апеляційного адміністративного суду; зобов`язання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України внести до Вищої ради правосуддя рекомендацію про переведення на посаду судді Шостого апеляційного адміністративного суду судді Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 .

Наказом Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.08.2019 №415-к зараховано з 28.08.2019 до штату Шостого апеляційного адміністративного суду на посаду судді ОСОБА_1 .

Позивач вважаючи, що вказані факти свідчать про те, що Вища кваліфікаційна комісія суддів України як орган державної влади, допустила протиправну бездіяльність, чим було завдано шкоди позивачу, яка підлягає відшкодуванню, звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції констатував про встановлення судом завдання Вищою кваліфікаційною комісією суддів України шкоди позивачеві, яка виразилась у недоотриманні позивачем суддівської винагороди в розмірі 1.861.435,22 грн. у період з 01.01.2017 до 01.09.2109 (коли позивач почав отримувати суддівську винагороду в повному обсязі після зарахування наказом від 27.08.2019 №415-к до Шостого апеляційного адміністративного суду), встановлення судом причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, що визнано в наведених судових рішення та вини, оскільки невжиття Вищою кваліфікаційною комісією суддів України необхідних та достатніх заходів для проведення кваліфікаційного оцінювання судді та його переведення до новоствореного суду, призвело до негативних наслідків у вигляді виплати суддівської винагороди в меншому розмірі.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, оскільки апелянт у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині задоволення позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України (ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини першої статті 1173 ЦК України шкода завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що саме у зв`язку з протиправною бездіяльністю Вищої кваліфікаційної комісії суддів України позивачу завдано майнову шкоду в розмірі недоотриманої суддівської винагороди судді, який пройшов кваліфікаційне оцінювання та мав право здійснювати правосуддя з 01.01.2017 по 01.09.2019 на загальну суму 1.861.435,22 грн.

Підставами позову щодо протиправної бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України зазначено судові рішення.

Зокрема, слід відмітити, що постановою Вищого адміністративного суду України від 05.09.2016 у справі №800/303/16 визнано протиправним та скасовано рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 28.04.2016 №174/ко-16 про непідтвердження суддею ОСОБА_1 можливості здійснювати правосуддя у відповідному суді, відсторонення від здійснення правосуддя та направлення до Національної школи суддів України для проходження перепідготовки.

Виконуючи вказане судове рішення, Вища кваліфікаційна комісія призначила кваліфікаційне оцінювання судді ОСОБА_1 рішенням від 20.10.2017 №106/зп-17.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №800/439/17 встановлено протиправну бездіяльність Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо неприйняття рішення за наслідками пройденого кваліфікаційного оцінювання суддею ОСОБА_1 після прийняття постанови Вищого адміністративного суду України від 05.09.2016 у справі №800/303/16, визнано протиправним та скасовано рішення про призначення судді кваліфікаційного оцінювання.

Крім того, ухвалою Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 22.07.2019 у справі №9901/799/18, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, оскільки Вищою кваліфікаційною комісією суддів України не обґрунтовано належним чином неможливості внесення рекомендації щодо переведення позивача на посаду судді Шостого апеляційного адміністративного суду, як під час внесення такої рекомендації відносно суддів Київського апеляційного адміністративного суду, так і на час звернення до суду з даним позовом. В ухвалі Верховного Суду вказано, що підставами для закриття провадження у справі слугували рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 26.04.2019 №25/пс-19, яким рекомендовано для переведення на посаду судді Шостого апеляційного адміністративного суду суддю Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 , а також лист Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 05.06.2019 №21-3140/19, яким внесено відповідно до статті 82 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII до Вищої ради правосуддя рекомендацію про переведення судді Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Наказом Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.08.2019 №415-к зараховано з 28.08.2019 до штату Шостого апеляційного адміністративного суду на посаду судді ОСОБА_1 .

Таким чином, саме протиправні рішення та бездіяльність Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, встановлена вказаними вище судовими рішеннями, призвели до отримання позивачем суддівської винагороди в меншому розмірі як суддею, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання та суддею, який не здійснював правосуддя, оскільки не був переведений до новоствореного Шостого апеляційного адміністративного суду.

Отже, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи позивача про те, що вказані факти свідчать про те, що Вища кваліфікаційна комісія суддів України як орган державної влади, допустила протиправну бездіяльність, чим було завдано шкоди позивачу, яка підлягає відшкодуванню.

Так, позивачем разом з позовною заявою надано довідку Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2018 №02.7.-34/193 видану ОСОБА_1 про те, що він дійсно працює на посаді судді, розмір суддівської винагороди судді станом на 01.01.2017 складає 24.640,00 грн. (посадовий оклад - 17.600,00 грн., доплата за вислугу років 40% - 7.040,00 грн.), суддівська винагорода судді станом на 01.01.2018 складала 30042,10 грн. (посадовий оклад - 19.382,00 грн., доплата за вислугу років 40% - 7.752,80 грн., доплата за наукову ступінь "Кандидат" 15% - 2.907,30 грн.), суддівська винагорода судді, який пройшов кваліфікаційне оцінювання станом на 01.01.2017 складає 70.000,00 грн. (посадовий оклад - 50.000,00 грн., доплата за вислугу років 40% - 20.000,00 грн.), суддівська винагорода судді, який пройшов кваліфікаційне оцінювання станом на 01.01.2018 складає 102.416,25 грн. (посадовий оклад - 66.075,00 грн., доплата за вислугу років 40% - 26.430,00 грн., доплата за наукову ступінь "Кандидат" 15% - 9.911,25 грн.).

Згідно з довідкою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.08.2019 №02.7-34/122 виданої ОСОБА_1 , станом на 01.01.2019 суддівська винагорода судді, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання, складала 49.129,58 грн. (посадовий оклад - 31.696,50 грн., доплата за вислугу років 40% - 12.678,60 грн., доплата за наукову ступінь "Кандидат" 15% - 4.754,48 грн.), суддівська винагорода судді, який пройшов кваліфікаційне оцінювання, станом на 01.01.2019 складала 119.102,00 грн. (посадовий оклад - 76.840,00 грн., доплата за вислугу років 40% - 30.736,00 грн., доплата за наукову ступінь "Кандидат" 15% - 11.526,00 грн.).

Отже, загальна сума втраченого доходу у вигляді суддівської винагороди в період з 01.01.2017 по 01.09.2019 складає 1 861 435,22 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про встановлення судом завдання Вищою кваліфікаційною комісією суддів України шкоди позивачеві, яка виразилась у недоотриманні позивачем суддівської винагороди в розмірі 1.861.435,22 грн. у період з 01.01.2017 до 01.09.2109 (коли позивач почав отримувати суддівську винагороду в повному обсязі після зарахування наказом від 27.08.2019 №415-к до Шостого апеляційного адміністративного суду), встановлення судом причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, що визнано в наведених судових рішення та вини, оскільки невжиття Вищою кваліфікаційною комісією суддів України необхідних та достатніх заходів для проведення кваліфікаційного оцінювання судді та його переведення до новоствореного суду, призвело до негативних наслідків у вигляді виплати суддівської винагороди в меншому розмірі.

Також, колегія суддів погоджується із висновком суду прешої інстанції про те, що належним способом виконання рішення суду щодо стягнення на користь позивача, завданої йому Вищою кваліфікаційною комісією України шкоди в розмірі 1.861.435,22 грн. є зобов`язання Державної казначейської служба України здійснити позивачу виплату вказаної суми з відповідного рахунку, відкритого для виконання спеціальної бюджетної програми КПКВК 3504030 "Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, дія чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб" відповідно до вимог Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та "Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 №45).

Доводи апелянта про те, що оскільки рішення суду щодо визнання неправомірними дій чи бездіяльності Казначейства не приймалося, то відсутні будь-які законні підстави для зобов`язання Казначейства вчинити певні дії на користь позивача, колегія суддів відхиляє виходячи з наступного.

Зокрема, згідно правової позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду, висловленої у постанові від 13.02.2019 по справі №757/38064/16-ц, при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом. Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України.

Таким чином, Державна казначейська служба України є належним відповідачем у справі, оскільки шкоду було завдано органом державної влади Вищою кваліфікаційною комісією суддів України, тому державна в особі органу має бути відповідачем, а відшкодування такої шкоди має бути забезпечено державною через такі органи як Державна казначейська служба України.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції предметної юрисдикції, колегія суддів відхиляє, оскільки це питання у даній справі вже було вирішено судом апеляційної інстанції, зокрема у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2019.

Як було зазначено у вказаному рішенні, не зважаючи на те, що предметом спору є відшкодування шкоди, дану справу слід розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки така шкода була завдана під час проходження позивачем публічної служби, яка розраховується з розміру недоотриманої суддівської винагороди.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належні докази, що підтверджують факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Ватаманюк Р.В.