Справа № 600/2207/20-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/2207/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Чернівецькій області (далі - позивач) звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (далі відповідач) податковий борг на загальну суму 69645,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що за відповідачем рахується борг на загальну суму 69645,48 грн, який виник з податку на нерухоме майно. Оскільки борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення вказаного боргу в судовому порядку.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.11.2020 р. відкрито провадження в адміністративні справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ст. ст. 257 - 263 КАС України без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Заперечуючи проти позову, відповідач подав до суду відзив, в якому вказував, що податкові повідомлення-рішення, якими визначено податкове зобов`язання з податку на нерухомість, він не отримував. Крім того, відповідач наголошував на тому, що він не є власником нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ). Враховуючи наведене, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Сторони скористалися правами, передбаченим ст. ст. 163 та 165 КАС України, подали до суду відповідь на відзив та заперечення.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно відомостей про реєстрацію місця проживання наданих УДМС України в Чернівецькій області від 13.11.2020 р., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеса, значиться зареєстрованим за місцем проживання АДРЕСА_1 ; документ, що посвідчує особу паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданим Іллічівським РВ ОМУ УМВСУ в Одеській області 06.11.1996 р. (а.с. 19).

Наведена обставина також підтверджується копією паспорта виданого на ім`я позивача та довідкою Відділу ведення реєстру територіальної громади м. Чернівців від 27.10.2020 р. (а.с. 41, 42).

Згідно реєстру платників податків на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) є платником податків на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме житловий будинок загальною площею 510,80 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 21485893; дата державної реєстрації права власності: 19.12.2017 р. (а.с. 9).

Дослідженням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухового майна щодо суб`єкта від 17.12.2020 р. встановлено, що житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями, загальною площею 510,80 кв.м, житловою площею 172,40 кв.м який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ). Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 21485893; дата державної реєстрації права власності: 19.12.2017 р.; підстава виникнення права власності: рішення суду, б/н від 08.11.2007 р., Садгірський районний суд м. Чернівців справа № 2-676/2007 (а.с. 53 - 54).

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755- IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Підпункт 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

З матеріалів справи видно, що заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яка перебуває у власності відповідача виникла на підставі:

- податкового повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-2412 від 10.06.2019 р., згідно якого за податковий період 2018 р. визначено податкове зобов`язання в сумі 34263,07 грн (а.с. 11, 30);

- податкового повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-2412 від 04.06.2020 р., згідно якого за податковий період 2019 р. визначено податкове зобов`язання в сумі 35382,41 грн (а.с. 6, 26 на звороті).

Отже, грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що перебуває у власності відповідача визначене контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях на загальну суму 69645,48 грн (34263,07 грн + 35382,41 грн).

Судом встановлено, що податкове повідомлення - рішення форми "Ф" "Ф" № 0-2412 від 10.06.2019 р. одержано відповідачем 01.08.2019 р., що підтверджується рекомендованим поштовим відправленням (а.с. 11, 30).

Податкове повідомлення - рішення форми "Ф" № 07-2412 від 04.06.2020 р., надіслане позивачем рекомендованим поштовим відправленням за останнім відомим місцезнаходженням відповідача, а саме: м. Чернівці, вул. Данила Галицького, будинок 70, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 26).

Згідно довідки Укрпошти від 30.06.2020 р., поштове відправлення адресоване відповідачу повернуто на адресу позивача з відміткою "за зазначеною адресою не проживає" (а.с. 26, 31).

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Отже, останнє відоме контролюючому органу місцезнаходження відповідача є саме адреса: м. Чернівці, вул. Данила Галицького, будинок 70.

Фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п. 70.7 ст. 70 ПК України).

Враховуючи наведену норму, а також наведені обставини, суд приходить до висновку, що повідомлення - рішення форми "Ф" № 0-2412 від 04.06.2020 р., вважається врученим відповідачу 30.06.2020 р., за останнім відомим його місцезнаходженням.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Згідно п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п. 56.2 ст. 56 ПК України).

З матеріалів справи видно, що податкове повідомлення - рішення форми "Ф" № 0-2412 від 10.06.2019 р. та повідомлення - рішення форми "Ф" № 0-2412 від 04.06.2020 р. відповідачем в адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалося.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані вище податкові повідомлення-рішення є узгодженим.

Дослідженням інтегрованої картки платника податків (відповідача) встановлено, що відповідачем не сплачено суму, яку зазначено у податкових-повідомленнях рішеннях, у зв`язку з чим утворився борг на загальну суму 69645,48 грн.

Вказана заборгованість відповідачем в добровільному порядку не сплачена, що підтверджується інтегрованою карткою платника податків.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 69645,48 грн.

Пунктом 59.1 та 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що позивачем направлено податкову вимогу форми Ф від 07.11.2019 р. № 119257-56 на суму 39587,60 грн на адресу відповідача, яка отримана ним 21.11.2019 р., що підтверджується рекомендованим поштовим відправленням (а.с. 10, 29).

Оскільки після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу у відповідача змінилася (збільшилася), але податковий борг не був ним погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково позивачем не надсилалася (не вручалася).

Згідно п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК України).

Пунктом п. 87.11 ст. 87 ПК України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доводи відповідача наведені у відзиві суд відхиляє оскільки вони спростовуються матеріалами справи. Відповідач не надав доказів відсутності або погашення ним вказаної суми податкового боргу. Крім того, відповідач не надав до суду доказів скасування в адміністративному чи судовому порядку податкових повідомлень - рішень форми "Ф" № 0-2412 від 10.06.2019 р. та "Ф" № 0-2412 від 04.06.2020 р., якими йому визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Окрім того, суд звертає увагу, що заперечуючи проти позову, та вказуючи на протиправність винесених контролюючим органом податкових повідомлень - рішень форми "Ф" № 0-2412 від 10.06.2019 р. та "Ф" № 0-2412 від 04.06.2020 р., відповідач правом, передбаченим ч. 8 ст. 47 та ст. 177 КАС України, не скористався, зустрічний позов до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області не пред`явив.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і наявним матеріалам, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 77, 139, 241, 246, 255, 257-263, 293 та 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг на загальну суму 69645,48 грн до місцевого бюджету.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування сторін:

позивач - Головне управління Державної податкової служби у Чернівецькій області (вулиця Героїв Майдану, 200-А, місто Чернівці, );

відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя В.К. Левицький