Справа № 520/17575/2020
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 р.Справа № 520/17575/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському,Борівському,Ізюмському районах та місту Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Горшкова О.О., м. Харків, повний текст складено 18.12.20 року по справі № 520/17575/2020

за позовом Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласна психіатрична лікарня № 2 "

до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради "Обласна психіатрична лікарня №2" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду позовом в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та міста Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн у ВП№63571352 від 26.11.2020 року на Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради "Обласна психіатрична лікарня №2" .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана постанова винесена відповідачем всупереч вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, оскільки Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради "Обласна психіатрична лікарня №2" ще до відкриття ВП №63571352, здійснювало дії, спрямовані на виконання Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 у добровільному порядку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2020 адміністративний позов Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласна психіатрична лікарня №2" задоволено частково. Скасувати постанову Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн у ВП№63571352 від 26.11.2020 року. В решті задоволення позовних вимог - відмовлено. Стягнуто на користь Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласна психіатрична лікарня №2" судовий збір у сумі 1051 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) .

Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) не погоджується з вищезазначеним рішенням, подав апеляційну скаргу , вважає рішення безпідставним. Вказує , що державним виконавцем були вжиті всі можливі заходи до боржника, які можуть сприяти виконанню рішення суду, підстав для невживання державним виконавцем заходів щодо примусового виконання рішення суду та зупинення виконавчого провадження не було, рішення суду про відстрочку або розстрочку виконання рішення до відділу не надходило, тому державний виконавець зобов`язаний ефективно та своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Доводи, що у Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня № 2» відсутнє фінансування, не дає право боржнику не виконувати рішення суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня № 2», шляхом їх знеструмлення, опечатування пристроїв відключення джерел електропостачання та зобов`язання припинити використання цих будівель до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, та не являються поважною причиною. Просить суд скасувати рішенням Харківського окружного адміністративне о суду від 18..12.2020 року.

Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради "Обласна психіатрична лікарня №2" подало до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає. що рішення ухвалено із додержанням матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення , рішення без змін.

Сторони по справі повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст.229 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 по справі №520/3423/2020 адміністративний позов Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №2» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду задоволено. Застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №2», за адрескою: Харківська область, Барвінківський район, м. Барвінкове, вул. Надеждівська, 115, шляхом їх знеструмлення, опечатування пристроїв відключення джерел електропостачання та зобов`язання припинити використання цих будівель до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

11.11.2020 держаним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та міста Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Орловою С.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63571352 про застосування заходів реагування щодо державного нагляду до будівель Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласна психіатрична лікарня №2", шляхом її знеструмлення, опечатування присвоїв, відключення джерел електропостачання та зобов`язання припинити використання цих будівель до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Комунальному некомерційному підприємству Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №2» надано 10 робочих днів для виконання рішення суду.

Однак протягом зазначеного терміну боржник усунув не всі порушення, а тому фактично не виконав рішення суду, у зв`язку з чим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та міста Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Писаренко С.І. 26.11.2020 було винесено постанову про накладення штрафу на користь держави на Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №2» в межах ВП №63571352 у розмірі 5100,00 грн, зобов`язано виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Позивач вважає, що відповідачем протиправно та безпідставно, без урахування частини 2 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" , винесено постанову про накладення штрафу.

Задовольняючи частково позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того , що КНП "Обласна психіатрична лікарня №2" є спеціалізованим закладом по наданню психіатричної допомоги та забезпечення медичного обслуговування громадян; приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи судом встановлено, що позивачем вживалися заходи залежні від нього щодо добровільного усунення виявлених порушень, які потребують виділення бюджетних коштів, що в свою чергу, є об`єктивною причиною неможливості своєчасного виконання позивачем судового рішення у визначений строк.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України Про виконавче провадження.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, чинній на час дії спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (п.1 ч.1 ст.3 Закону України Про виконавче провадження).

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України Про виконавче провадження за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України Про виконавче провадження у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Невиконання судового акта - це бездіяльність, що полягає у незастосуванні передбачених законом і судовим актом заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Форми (способи) невиконання судового акта можуть бути різними, наприклад, пряма і відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати. Невиконання може мати і завуальований характер, коли зобов`язана особа хоча відкрито і не відмовляється від виконання судового акта, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання (умисно не розпечатує пошту, не приймає державного виконавця, направляє документ не за адресою тощо).

Частиною 1 ст.75 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен був встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання.

При цьому, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника.

Колегія суддів, проаналізувавши положення ст.ст. 63, 75 Закону України Про виконавче провадження зазначає, що у державного виконавця виникає обов`язок накласти штраф на боржника у виконавчому провадженні у разі невиконання рішення суду у строк, визначений у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи 26.11.2020 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Писаренко С.І. при примусовому виконанні виконавчого листа №520/3423/2020, виданого 08.09.2020 Харківським окружним адміністративним судом про зобов`язання вчинити певні дії: зупинення експлуатації будівлі Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №2», шляхом її знеструмлення, опечатування присвоїв, відключення джерел електропостачання та зобов`язання припинити використання цих будівель до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, встановлено не виконання судового рішення, а саме: будівлі використовуються, пристрої електропостачання не знеструмлені, на підставі чого було складено акт від 26.11.2020.

Директор Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №2» Кузнецов М.В. надав до акту пояснювальну записку, в якій перелічив заходи, які підприємство вжило для виконання рішення суду. На підтвердження вжиття зазначених заходів було надано: акт прийняття в експлуатацію та перевірки відповідності вогнезахисту будівлі від 21.08.2020, згідно до якого висновок комісії: порушень вимог нормативно-правових актів нормативно-технічної документації не встановлено; акт виконаних послуг до договору №10/104н від 01.10.2020, відповідно до якого виконано робочий проект улаштування системи пожежної сигналізації, передавання тривожних сповіщень, системи керування евакуюванням у приміщеннях будівель КНП "Обласна психіатрична лікарня №2"; накладні на придбання освітлювальних пристроїв; копію припису від 02.10.2020 №21 про усунення поручень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, в якому зазначений орієнтовний узгоджений строк виконання суб`єктом господарювання порушень - 01.12.2020.

Як вбачається з позовної заяви та наданих у судовому засіданні, яке відбулося 16.12.2020, поясненнях, позивач визнає, що усунуті не всі порушення, які зазначені в рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2020, однак підприємство вживало всіх можливих заходів для забезпечення виконання рішення суду.

На підтвердження неодноразових звернень до Харківської обласної ради, Харківської обласної державної адміністрації, Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації з метою отримання фінансування, що підтверджується доданими до позовної заяви заявами, але КНП "Обласна психіатрична лікарня №2" так і не отримала належного фінансування для усунення порушень.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до технічного паспорту на виробничі будинки, виданого Барвінківським КП Технічної інвентаризації від 11.05.2006, територія лікарні складається з двох будівель стаціонарних відділень та обслуговуючих будівель КНП "Обласна психіатрична лікарня №2". Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 по справі №520/3423/2020 застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації всіх будівель КНП "Обласна психіатрична лікарня №2". Інших будівель для провадження своєї діяльності підприємство не має.

Відповідно до довідки КНП "Обласна психіатрична лікарня №2", станом на грудень 2020 року, на стаціонарному лікуванні у відділеннях лікарні знаходяться 88 психічно хворих пацієнтів, з них: 48 жінок та 40 чоловіків. Серед цих пацієнтів є пацієнти з тяжкими психічними розладами, суспільно-небезпечні хворі, пацієнти, які втратили всі соціальні зв`язки та потребують постійного стороннього догляду.

Позивач надав до суду в обґрунтування своїх позовних вимог 91 заяву від 13.11.2020, складених пацієнтами лікарні, в яких вони відмовляються від переводу їх до іншої лікарні та бажають продовжувати своє лікування в КНП "Обласна психіатрична лікарня №2". Тому, зважаючи на специфіку хворих існують обґрунтовані припущення про те, що дані хворі будуть вчиняти активні дії по протидії їх переведенню до іншого лікувального закладу.

Позивач зазначає, що у Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласній психіатричній лікарні №2» на лікуванні перебуває велика кількість хворих на психічні захворювання. Лікування даних хворих потребує спеціальних знань та обладнання, таких хворих ніяким чином не можна перевести на лікування до спеціально не приладнаного для цього лікувального закладу, адже це призведе до неможливості їх лікування. Зважаючи на складну епідеміологічну ситуацію та високі показники захворюваності населення на гостру респіраторну хворобу СОVID-19 перевезення таких хворих до іншого закладу досить сильно збільшить небезпеку захворюваності цих хворих на гостру респіраторну хворобу СОVID-19, а на даний момент жодний хворий не хворіє на гостру респіраторну хворобу СОVID-19. До того ж під час високої необхідності надання допомоги хворим на гостру респіраторну хворобу СОVID-19, використання і так невистачаючих автомобілів швидкої медичної допомоги та медичного персоналу є недоцільно, до того ж Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» у відповіді на запит про надання автівок швидкої медичної допомоги для перевезення хворих зазначає про неможливість такої дії.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на відсутність відповідного фінансування для усунення порушень за судовим рішенням , як на обставину, що звільняє його від відповідальності за невиконання судового рішення, так як такі посилання не підтверджені жодним належним доказом, яким можливо встановити обсяги відповідних фінансувань, плани їх надходження та графік усунення встановлених поршень.

Крім того, відповідно до правової позиції Європейського суду у справі «Кечко проти України» (рішення від 08.11.2005 року), органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Також, колегія суддів зазначає, що Касаційний адміністративний суд у постанові №815/591/17 від 23.10.2019 року висловив свою точку зору щодо відсутності коштів на виконання рішення суду: «Були поважні причини щодо невиконання судового рішення, а саме відсутність коштів на рахунку, Верховний Суд до уваги не приймає та вважає їх безпідставними, оскільки відсутність коштів, не дає право боржнику не виконати рішення суду та не являються поважною причиною».

Таким чином, колегія суддів робить висновок про те, що відсутність відповідного фінансування не дає право боржнику не виконати рішення суду, виконання якого є обов`язковим та не являються поважною причиною

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного суду від 23 жовтня 2019 року у справі №815/591/17.

Доводи позивача з посиланням на те, що вчасне виконання рішення суду у справі також пов`язане у зв`язку із запровадженням в Україні карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню СОVID-19, однак такий довід не вказує на неможливість виконання судового рішення та не перешкоджає його виконання.

З огляду на те, що позивачем (боржником у виконавчому провадженні) не надано державному виконавцю доказів виконання рішення суду в строк, визначений законом для негайного виконання, колегія суддів дійшла висновку, що під час винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу у ВП№63571352 від 26.11.2020 року державний виконавець діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 31.03.2020 по справі № 640/11079/19 при розгляді даної справи є помилковими, оскільки висновки викладені в ній стосується протиправності накладення штрафу за відсутності доказів узгодження державним виконавцем на виконання пункту 5 розділу ІХ Інструкції № 512/5 місця та часу проведення побачень стягувача з дитиною з урахуванням інтересів та стану дитини, що не відповідає фактичним обставинам цієї справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За правилами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст. 9 КАС України занотовано, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи вищенаведене , колегія суддів вважає за необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки постанова Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) () про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн у ВП№63571352 від 26.11.2020 року є законною та прийнятою у відповідності до норм чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2020 року по справі № 520/17575/2020 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров Н.С. Бартош