Справа № 296/1278/20
Суддя: Перекупка І. Г.
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №296/1278/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.,

при секретарі Капустинської Г.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ВБДР управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Руденко Юрійя Васильовича про скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06 лютого 2020 року інспектор ВБДР УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Головного управління Національної поліції України в Житомирській області лейтенант поліції Руденко Ю. В., винес постанову серії БР № 58823 про притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення штрафу в сумі 1020 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що незгодна із винесеною постановою, оскільки працює на посаді майстра технічної дільниці ПП «Нова Крошня-ВЖРЕП №4» м.Житомира та не є особою, відповідальною за вирішення та організацію питань з забезпечення безпеки дорожнього руху на дорогах.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.11.2020 року у зазначеній справі відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву.

Позивач в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи наявна заява позивача від 16.07.2020 року про розгляд справи без її участі в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, місце, розгляд справи належним чином повідомлений.

За змістом ч. 4 ст. 159, ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, вивчивши й дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 06 лютого 2020 року інспектором ВБДР управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Руденком Ю. В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 516697, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 020,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Як вбачається зі змісту постанови, 06.02.2020 року, о 11.43 за адресою: м.Житомирі по вулиці Крошенська,30, вулиці Покровська, 127,149,151-а, ОСОБА_1 будучи посадовою особою, відповідальною за відповідальною за експлуатаційний стан проїзної частини, не вжила своєчасних заходів по обробці протиожеледними матеріалами прибудинкової території на якій мається ожеледиця, чим порушила правила, норми та стандарти утримання автодоріг ДСТУ3587...97, п.1.5 Правил дорожнього руху України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 140 КУпАП /а.с. 10/.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух тощо.

За приписами п. 1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про дорожній рух" до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані: виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про дорожній рух», власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

За змістом ст. 7 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності і не підлягають приватизації.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про автомобільні дороги», органами, що здійснюють управління автомобільними дорогами загального користування, є: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення; Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні та Севастопольська міська державні адміністрації.

Відповідальність органу державного управління автомобільними дорогами загального користування передбачена статтею 13 Закону України «Про автомобільні дороги».

Частина 1 ст. 140 КУпАП передбачає, що порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведеної норми дає підстав для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у ст.251 Кодексу.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з положенням ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідачі не скористалися своїм правом надати суду докази на підтвердження правомірності свого рішення, а в оскаржуваній постанові не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок посадової особи про встановлення факту вчинення правопорушення, що в цілому свідчить про відсутність належного обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеність допустимими доказами, що призвели до притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Зі змісту ч. 1 ст. 140 КУпАП та наведених вище нормативних актів можна зробити висновок, що до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП можна притягнути особу, яка відповідальна за утримання доріг.

Суб`єктами правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 статті ст. 140 КУпАП, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Службовими (посадовими) особами є особи, які постійно чи тимчасово здійснюють функції представників влади, а також обіймають постійно чи тимчасово на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним повноваженням.

Виходячи із наведеного, судом встановлено, що позивач не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, отже не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови, інспектор Руденко Ю. В. не встановлено коло повноважень ОСОБА_1 , обсяг її обов`язків, що можливо встановити, наприклад, з посадової інструкції особи, щодо якої розглядається справа про адміністративне правопорушення, наказів керівника підприємства, тощо.

Вказані документи повинні були бути перевірені інспектором під час вирішення питання про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 для встановлення наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення.

За такого правового врегулювання та обставин справи суд погоджується із позивачем про протиправність постанови у справі про адміністративне правопорушення від 06.02.2020 серії ДП18 №516697 у зв`язку з недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 140 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 140, 247, 251, 293 КУпАП, ст. ст. 5, 6, 72-77, 159, 162, 242-246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову від 06.02.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №516697, винесену інспектором ВБДР УПП в Житомирській області Руденко Ю. В., якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 020,00 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, а також закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Богунський районний суд міста Житомира до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , (адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Інспектор ВБДР управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Руденко Юрій Васильович, )юридична адреса: 10031, м. Житомир, вул. Покровська, 96).

Судя І. Г. Перекупка