Справа № 460/5559/20
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 460/5559/20 пров. № А/857/14870/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Обрізка І.М., Судової-Хомюк С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

суддя у І інстанції Борискін С.А.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складення повного тексту рішення 05 жовтня 2020 року,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (далі В/ч НОМЕР_1 ) щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2015 року по 21 жовтня 2017 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2015 року по 21 жовтня 2017 року;

- зобов`язати В/ч НОМЕР_1 надати позивачу довідку з помісячним розрахунком індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2015 року по 21 жовтня 2017 року.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у справі № 460/5559/20 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії В/ч НОМЕР_1 щодо неналежного нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року без встановлення базового місяця - січня 2008 року.

Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення 01 січня 2016 року по 21 жовтня 2017 року з встановленням базового місяця - січня 2008 року.

Зобов`язано В/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01 січня 2015 року по 21 жовтня 2017 року із встановленням базового місяця - січень 2008 року та з урахуванням проведених виплат.

Зобов`язано відповідача надати ОСОБА_1 довідку з помісячним розрахунком індексації за період з 01 січня 2015 року по 21 жовтня 2017 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем, який просив скасувати його та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . У обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд неправомірно визначив базовий місяць січень 2008 року при нарахуванні індексації за спірний період, оскільки судом проігноровано факт підвищення грошового забезпечення позивача в грудні 2015 року. При цьому стверджує, що твердження суду першої інстанції про те, що щомісячна додаткова грошова винагорода не мала постійного характеру та не включалась до складу одноразових видів грошового забезпечення не відповідає дійсності, оскільки такі мають постійний характер. Також зазначає, що встановлення базових місяців для проведення розрахунку індексації грошового забезпечення військовослужбовців є обов`язком та компетенцією військової частини, у якій цей військовослужбовець проходив військову службу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив військову службу в В/ч НОМЕР_1 , де отримував грошове забезпечення.

Наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 25 липня 2017 року № 501 (по особовому складу) був звільнений з військової служби у запас.

Наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) від 21 жовтня 2017 року № 239 позивач з 21 жовтня 2017 року виключений зі списків особового складу військової частини та направлений для зарахування на військовий облік до Рівненського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Рівненської області.

02 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з письмовою заявою про виплату йому індексації грошового забезпечення військовослужбовців за період з 01 січня 2014 року по 21 жовтня 2017 року, а також надання довідки за вказаний період із зазначенням базового місяця січень 2008 року.

У відповідь на вказане звернення, відповідач листом від 27 травня 2020 року за № 501/20/467 повідомив позивача про те, що індексація грошового забезпечення йому виплачена по грудень 2015 року встановленим порядком із врахуванням лютого 2014 року, як останнього базового місяця (місяця, в якому відбулося збільшення його доходів). На підставі вказівки директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 10 лютого 2016 року № 248/3/9/7/08 нарахування та виплата індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року в Збройних Силах України не здійснювалось. Головним розпорядником бюджетних кошторисом Міністерства оборони України є Міністр оборони України, який реалізує свої функції через Департамент фінансів Міністерства оборони України. Механізм виплати сум індексації у поточному році за минулі періоди Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, не передбачений. Зазначена норма також описана в роз`ясненні Міністерства соціальної політики України від 04 липня 2017 року 220/5140.

Не погоджуючись із такими діями В/ч НОМЕР_1 , позивач звернувся до адміністративного суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина 3 статті 9 Закону № 2011-XII).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282-XII).

Статтею 1 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (частина 1 статті 4 Закону № 1282-XII).

Частинами 1-2 статті 5 Закону № 1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина 6 статті 5 Закону № 1282-XII).

Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі Порядок № 1078).

Пунктом 1 вказаного Порядку передбачено, що він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 06 лютого 2003 року № 491-ІV.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац 8 пункту 4 Порядку № 1078).

Згідно з пунктом 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

На підставі аналізу наведених положень законодавства апеляційний суд зазначає, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом із тим, у оскаржуваному судовому рішенні не зазначено про вихід суду за межі заявлених позовних вимог з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача та не наведено будь-яких доводів на обґрунтування такої необхідності.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивач у позовній заяві не заявляв вимоги про визначення базового місяця, натомість просив суд нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2015 року по 21 жовтня 2017 року.

Відповідно до статті 9 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Таким чином, приписи наведених правових норм дають підстави для висновку, що на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення)

З аналізу положень Закону № 1282-XII та Порядку № 1078 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вбачається, що обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) та визначати суму індексації, зокрема, розміру посадового окладу, базового місяця для обчислення індексації, покладено саме підприємства, установи, організації незалежно від форм власності.

Відтак, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції помилково зобов`язано В/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2015 року по 21 жовтня 2017 року з встановленням базового місяця січня 2008 року.

При цьому з матеріалів справи слідує, що позивачу виплачено за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2015 року індексацію грошового забезпечення в розмірі 9593,89 грн (а.с. 41). Тому у задоволенні позовної вимоги щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за цей період слід відмовити.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що будь-яких доводів щодо незаконності оскаржуваного рішення суду першої інстанції у іншій частині у апеляційній скарзі В/ч НОМЕР_1 не зазначено.

Відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи викладене, на думку апеляційного суду, при вирішенні цього публічно-правового спору у частині позовних вимог щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення суд першої інстанції допустив невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справ. Тому оскаржуване судове рішення у цій частині слід скасувати та відповідні позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 317, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року у справі № 460/5559/20 у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо неналежного нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року без встановлення базового місяця - січня 2008 року, ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 21 жовтня 2017 року з встановленням базового місяця - січня 2008 року та зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01 січня 2015 року по 21 жовтня 2017 року із встановленням базового місяця - січень 2008 року та з урахуванням проведених виплат.

У цій частині ухвалити нову постанову, якою вказані позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року по 21 жовтня 2017 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 21 жовтня 2017 року.

У решті рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді І. М. Обрізко
Н. М. Судова-Хомюк