Справа № 120/7222/20-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 лютого 2021 р. Справа № 120/7222/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась в суд з позовною заявою до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області (далі - Агрономічна сільська рада, відповідач), в якій просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення №462 від 06.11.2020 63 сесії 7 скликання щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- зобов`язати затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва, комунальної форми власності, землі запасу, площею 0,0600 га, з кадастровим номером :01:004:2060, яка розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області та передати вказану земельну ділянку у власність ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що звернулась до Агрономічної сільської ради з проханням затвердити проект землеустрою для відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва, площею 0,0600 га, яка розташована на території Агрономічної сільської ради. Разом з тим, рішенням відповідача №462 від 06.11.2020 відмовлено у затвердженні вказаного проекту.

Вважаючи спірне рішення не вмотивованим, позивач звернулась до суду з вимогами про його скасування.

Ухвалою від 01.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку визначеному статтею 262 КАС України.

29.12.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач заперечив щодо задоволення заявлених вимог та вказав, що рішенням ВОАС від 01.07.2020 по справі №120/2611/19-а, яке набрало законної сили 01.10.2020, визнано протиправним та нечинним рішення 50 сесії Вінницької районної ради Вінницької області 7 скликання від 22.11.2018 №759 "Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни межі території с. Агрономічне Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області". Проект землеустрою щодо зміни межі території с. Агрономічне Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області вводив земельну ділянку, про яку йде мова в позові, в межі населеного пункту с. Агрономічне, станом на момент надання відзиву не затверджено, тому бажана позивачем земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту с. Агрономічне.

Ухвалою від 15.01.2021 витребувано у сторони відповідача додаткові докази.

03.02.2021 на адресу суду надійшли матеріали на виконання вимог ухвали від 15.01.2021, зокрема копія рішення ВОАС від 01.07.2020 у справі №120/2611/19-а, копія Генерального плану с. Агрономічне з позначеннями.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням 57 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради від 10.07.2020 №254 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,06 га для індивідуального садівництва в с.Агрономічне.

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Агрономічної сільської ради з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва, комунальної форми власності, землі запасу, площею 0,0600 га, з кадастровим номером :01:004:2060, яка розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Рішенням 63 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради від 06.11.2020 №462 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області гр. ОСОБА_1 , яка розроблена на підставі рішення №254, 57 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради від 10.07.2020, враховуючи поіменне голосування.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням органу місцевого самоврядування, вважаючи його невмотивованим, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 18 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Конкретні категорії земель визначені у частині першій статті 19 ЗК України, до яких зокрема належать землі сільськогосподарського призначення.

Згідно з частиною 1 статті 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства (пункт а частини 3 статті 22 ЗК України).

Отже законом передбачено право громадян України на безоплатне набуття у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Порядок набуття відповідного права визначається главою 19 Розділу IV ЗК України

Так, згідно з статтею 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Згідно з частиною 4 статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 ЗК України.

Так, частиною 6 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з частиною 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно з вимогами статті 50 Закону України від 22 травня 2003 року №858-IV "Про землеустрій" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають:

завдання на розроблення проекту землеустрою;

пояснювальну записку;

копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності);

рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом);

письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду;

матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки);

відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці;

розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом);

розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки);

перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

кадастровий план земельної ділянки;

матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки);

матеріали погодження проекту землеустрою.

Відповідно до ч. 8 ст. 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (частина 6 статті 186 ЗК України).

Згідно зі статтею 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту. Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частина 9 статті 118 ЗК України встановлює, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, обов`язок затвердити протягом двох тижнів проект землеустрою та передати земельну ділянку у відповідача виникає у разі наявності всіх погоджень уповноважених органів відповідно до ст.186-1 ЗК України.

З аналізу положень частини дев`ятої статті 118 ЗК України слідує, що підставами для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише відсутність погодження такого проекту у порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України, та у визначених законом випадках обов`язкової державної експертизи. Інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження та проведення експертизи (у разі необхідності), наведена норма статті 118 ЗК України не містить.

На підставі частини 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 року №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону №280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до частин 1, 2 статті 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Отже, питання щодо затвердження проекту землеустрою тощо відповідач має вирішувати за наслідками розгляду відповідного клопотання на пленарному засіданні.

Суд встановив, що рішенням 63 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради від 06.11.2020 №462 на підставі п.34 ст.26 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", п. "б" ст.12, 35, 118, 121, 186-1 ЗК України, "Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку" відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області гр. ОСОБА_1 , яка розроблена на підставі рішення №254, 57 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради від 10.07.2020, враховуючи поіменне голосування.

Так, відповідач у поданому до суду відзиві вказав, що рішенням ВОАС від 01.07.2020 по справі №120/2611/19-а, яке набрало законної сили 01.10.2020, визнано протиправним та нечинним рішення 50 сесії Вінницької районної ради Вінницької області 7 скликання від 22.11.2018 №759 "Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни межі території с. Агрономічне Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області". Проект землеустрою щодо зміни межі території с. Агрономічне Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області вводив земельну ділянку, про яку йде мова в позові, в межі населеного пункту с. Агрономічне, станом на момент надання відзиву не затверджено, тому бажана позивачем земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту с. Агрономічне.

Вказані аргументи відповідача, суд оцінює критично, та вказує про наступне.

Оскільки на затвердження позивачем подано погоджений висновком про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 15.09.2020 № 03-03-545 проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки (кадастровий номер :01:004:2060), в матеріалах проекту землеустрою міститься витяг з Державного земельного кадастру від 01.10.2020 про земельну ділянку (кадастровий номер :01:004:2060), згідно з яким місце розташування земельної ділянки Вінницька область, Вінницький район, с.Агрономічне, спірне рішення 63 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради від 06.11.2020 №462 не містить чіткого визначення підстав для відмови у затвердженні відповідного проекту землеустрою, що в свою чергу не відповідає вимогам статті 118 ЗК України.

Посилання відповідача, на ту обставину, що земельна ділянка, яку бажає отримати ОСОБА_1 , з урахуванням рішення ВОАС від 01.07.2020 по справі №120/2611/19-а, яке набрало законної сили 01.10.2020, знаходиться за межами с. Агрономічне, суд вважає необґрунтованими.

Так, згідно витягу з Державного земельного кадастру від 01.10.2020 (а.с.31) земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:2060 має наступне місцерозташування: Вінницька область, Вінницький район, с.Агрономічне.

Крім того, судом досліджено публічну кадастрову карту України, згідно інформації якої, земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:2060 знаходиться в межах с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області.

Так, належних та допустимих доказів того, що судове рішення від 01.07.2020 по справі №120/2611/19-а є виконаним, а земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:2060 наразі знаходиться за межами населеного пункту с. Агрономічне до суду не надано. Натомість, суд вкотре наголошує, що згідно витягу з Державного земельного кадастру від 01.10.2020 (а.с.31) земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:2060 має наступне місцерозташування: Вінницька область, Вінницький район, с.Агрономічне.

Крім того суд звертає увагу на те, що на підставі поданого позивачем проекту землеустрою здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, визначено її кадастровий номер :01:004:2060 та сформовано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.10.2020 НВ-020 (а.с. 31), що також свідчить про відповідність проекту землеустрою вимогам законодавства та документації із землеустрою.

Таким чином, рішення 63 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради від 06.11.2020 №462 не містить законодавчо визначених підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою, а відтак є протиправним та підлягає скасуванню, а позов у цій частині вимог слід задовольнити.

Надаючи правову оцінку вимогам позивача в частині зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва, комунальної форми власності, землі запасу, площею 0,0600 га, з кадастровим номером :01:004:2060, яка розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області та передати вказану земельну ділянку у власність ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Частиною третьою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Разом з тим, суд не уповноважений встановлювати наявність чи відсутність всіх підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

Крім того, прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою, без перевірки наявності чи відсутності усіх підстав для відмови у такому затвердженні, може бути необґрунтованим та призвести до порушення закону.

Тому, заява позивача підлягає розгляду повноважним органом на відповідність вимогам закону, а суд на цьому етапі позбавлений процесуальної можливості приймати рішення за умови не надання оцінки та не встановлення певних обставин органом місцевого самоврядування з цього питання.

Суд зауважує, що такий спосіб захисту, як зобов`язання Агрономічної сільської ради прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Матеріали справи не містять доказів, що свідчили б про відсутність можливості та наміру суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтоване та законне рішення з урахуванням позиції суду.

Відтак, з урахуванням викладеного, належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Агрономічну сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва, комунальної форми власності, землі запасу, площею 0,0600 га, з кадастровим номером :01:004:2060, яка розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, та прийняти рішення по вказаній заяві з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Відтак, зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень частини третьої статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення 63 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області від 06.11.2020 №462.

Зобов`язати Агрономічну сільську раду Вінницького району Вінницької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.11.2020 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва, комунальної форми власності, землі запасу, площею 0,0600 га, з кадастровим номером :01:004:2060, яка розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, та прийняти рішення по вказаній заяві з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 630,60 (шістсот тридцять грн. 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

Відповідач: Агрономічна сільська рада Вінницького району Вінницької області (вул. Мічуріна, 12, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227, )

Повний текст рішення складено та підписано суддею 04.02.2021

Суддя Томчук Андрій Валерійович