Справа № 200/1209/21-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 лютого 2021 р. Справа №200/1209/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Троянова О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Лиманської міської ради про визнання незаконними розпорядження та посадової інструкції, визнання відсутності повноважень, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лиманської міської ради про визнання розпорядження від 28.02.2019 року №39-0, підписане головою Лиманської міської ради Циміданом П.Ф. незаконним,визнання посадової інструкції на посаду головного спеціаліста юрвідділу виконавчого комітету Лиманської міської ради, затверджену керуючим справами 01.03.2019 року незаконною, визнання того, що головні спеціалісти юридичного відділу виконавчого комітету Лиманської міської ради не мають повноважень представляти інтереси Лиманської міської ради у суді, оскільки посади отримала незаконно без конкурсів та без належної штатної інструкції на посаду головного спеціаліста, затвердженої рішенням Лиманської міської ради, зобов`язання відшкодувати моральну шкоду в сумі 5000 грн., за надану їй недостовірну інформацію.

Відповідно до положень статті 171 Кодексу адміністративного судочинства (надалі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд доходить висновку про те, що дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статей 160, 161 КАС України, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 11 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У порушення зазначених вимог, позивачем не надано власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

В порушення вимог вищезазначеної статті позивачем в позовній заяві не зазначено РНОКПП позивача.

Крім того, відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач оскаржує розпорядження від 28.02.2019 року №39-0 та посадову інструкцію на посаду головного спеціаліста юрвідділу виконавчого комітету Лиманської міської ради, затверджену керуючим справами 01.03.2019 року.

Таким чином, позивачем пропущено шестимісячний строк на звернення до суду.

Відповідно до частини 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Водночас, позивачем не подано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням поважності причин такого пропуску.

Крім того, згідно частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві, зокрема, зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Згідно з частиною 4 статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Крім того, суд зазначає, що рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України. Суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить суд визнати розпорядження від 28.02.2019 року №39-0, підписане головою Лиманської міської ради Циміданом П.Ф. незаконним; визнати посадову інструкцію на посаду головного спеціаліста юрвідділу виконавчого комітету Лиманської міської ради, затверджену керуючим справами 01.03.2019 року незаконною, натомість обґрунтування порушення оскаржуваними розпорядженням, інструкціям, діями відповідачем прав, свобод, інтересів позивача не зазначено, також не надано доказів порушення його прав саме Лиманською міською радою при прийнятті оскаржуваного розпорядження.

Таким чином, позивачу необхідно зазначити обґрунтування порушення оскаржуваним розпорядженням від 28.02.2019 року №39-0 Лиманської міської ради та посадовою інструкцією на посаду головного спеціаліста юрвідділу виконавчого комітету Лиманської міської ради прав, свобод, інтересів позивача з посиланням на норми законодавства України та надати суду докази порушення їїправ Лиманською міською радою, або привести позовні вимоги у відповідність до вимог частини 1 статті 5 КАС України.

Стосовно вимоги позивача щодо визнання того, що головні спеціалісти юридичного відділу виконавчого комітету Лиманської міської ради не мають повноважень представляти інтереси Лиманської міської ради у суді, оскільки посади отримала незаконно без конкурсів та без належної штатної інструкції на посаду головного спеціаліста, затвердженої рішенням Лиманської міської ради, суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу на те, що зміст позовних вимог - це вимоги позивача (предмет позову). Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Нормами цієї ж статті Кодексу визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

З аналізу наведеної правової норми вбачається, що Кодексом адміністративного судочинства України встановлено способи захисту порушених прав осіб, що звертаються до суду з позовом.

Зміст позовних вимог впливає на з`ясування наявності підстав або перешкод для відкриття провадження у справі.

Тобто, предмет позову має бути визначений чітко та конкретизовано в прохальній частині позовної заяви.

Отже, визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки саме він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору.

Аналогічні висновки, викладені у постанові Верховного суду від 31.10.2018 року по справі №826/16958/17.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАСУ при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивач в прохальній частині просить суд визнати, що головні спеціалісти юридичного відділу виконавчого комітету Лиманської міської ради не мають повноважень представляти інтереси Лиманської міської ради у суді, оскільки посади отримала незаконно без конкурсів та без належної штатної інструкції на посаду головного спеціаліста, затвердженої рішенням Лиманської міської ради.

Дана позовна вимога є не конкретизованою та не дає змогу чітко окреслити предмет позову, адже позивачем в прохальній частині не зазначено, як саме задоволення даної позовної вимоги відновить порушене право позивача.

Наведене свідчить про те, що зміст заявлених позовних вимог вказує на недотримання позивачем вимог п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України та є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи зазначене, позивачу необхідно визначитись у пункті 4 прохальної частини з належним способом захисту відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України.

Крім того, позивач просить зобов`язати відшкодувати моральну шкоду в сумі 5000 грн. за надану їй недостовірну інформацію.

Пунктом 2.2 Узагальненого науково-консультативного висновку стосовно визначення належності позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди до вимог майнового чи немайнового характеру, викладеного в Листі ВАСУ від 01.01.2015 року, зазначено, що майновий чи немайновий характер позовної вимоги про відшкодування (компенсації) моральної шкоди залежить від такого. Згідно з частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Відповідно до висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 28.11.2018 року по справі № 761/11472/15-ц, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки відшкодування моральної шкоди визначено сумою грошових коштів.

Заявлена позивачем вимога про відшкодування моральної шкоди виражена у грошовому вимірі - у розмірі 5 000,00 грн., а тому є майновою вимогою.

Згідно позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 28.11.2018 року по справі № 761/11472/15-ц, провадження № 61-23674св18, моральна шкода є вимогою майнового характеру, а отже ставка судового збору, на підставі пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Щодо сплати позивачем судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 року №1082-IX визначено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2270 гривень.

Як вбачається з позовної заяви позивачем заявлено 3 вимоги немайнового характеру, які єсамостійними, у зв`язку з чим ставка судового збору за подання до суду даної позовної заяви складає 908 грн.*3 = 2 724 грн.

Крім того, при зверненні до адміністративного суду позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 908,00 грн. за позовну вимогу майнового характеру (щодо стягнення моральної шкоди).

Позивачем надано до суду докази сплати судового збору у розмірі 908 грн., тобто сплачено за одну вимогу з чотирьох, у зв`язку з чим позивачу необхідно доплатити судовий збір за звернення до суду з даним позовом у розмірі 2724 грн. та надати документ про сплату до суду.

Одночасно, з поданим позовом, позивач заявила клопотання про витребування доказів, а саме: статут ОТГ; положення ОТГ; положення про юридичний відділ виконавчого комітету, штатні посадові інструкції, затверджені рішенням відповідача стосовно начальника, головного спеціаліста та юриста юрвідділу виконавчого комітету ЛМР; наказ голови міської ради за типовою формою на заміщення вакантної посади головного спеціаліста юрвідділу виконавчого комітету у лютому 2019 року; наказ про утворення конкурсної комісії у лютому 2019 року стосовно посади головного спеціаліста; список конкурсантів на посаду головного спеціаліста з оціночними листами та протокол комісії від 28.02.2019 року; посадова інструкція керуючого справами виконкому ЛМР; заяву ОСОБА_2 28.02.2019 року.

Суд наголошує, що відповідно до норм частини п`ятої статті 161 КАС України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача, зокрема, про витребування доказів.

Згідно норм частини першої статті 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до вимог частини другої зазначеної статті у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Судом встановлено, що позивачемв порушення вимог не надано обґрунтування клопотання про витребування доказів, які саме обставини може підтвердити відповідний доказ, або аргументи, які він може спростувати;не надано пояснення щодо заходів, які вона особисто вжила для отримання зазначених доказів.

Згідно з вимогами частини першої, другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Аналізуючи вищенаведене, враховуючи всі обставини та вимоги діючого законодавства, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, шляхом сплати судового збору у розмірі 2 724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) гривні за реквізитами, зазначеними на офіційному сайті Донецького окружного адміністративного суду за посиланням: (https://adm.dn.court.gov.ua/sud0570/gromadyanam/tax/) та надання до суду оригінал квитанції про сплату судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір»; надання суду власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; надання позовної заяви, оформленої відповідно до вимог статті 160 КАС України; надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду; визначення у пункті 4 прохальної частини з належним способом захисту згідно ч. 1 ст. 5 КАС України; обґрунтування порушення оскаржуваним розпорядженням від 28.02.2019 року №39-0 Лиманської міської ради та посадовою інструкцією на посаду головного спеціаліста юрвідділу виконавчого комітету Лиманської міської ради прав, свобод, інтересів позивача з посиланням на норми законодавства України та надання суду доказів порушення її прав Лиманською міською радою, або привести позовні вимоги у відповідність до вимог частини 1 статті 5 КАС України; надання обґрунтованого клопотання про витребування доказів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 122, 123, 160, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лиманської міської ради про визнання незаконними розпорядження та посадової інструкції, визнання відсутності повноважень, відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви 5 (п`ять) днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя О.В. Троянова