Справа № 404/7948/19
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/7948/19
Номер провадження 2-а/404/410/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Примак В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 4 Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області Бугайова Ігоря Вікторовича, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 4 Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області Бугайова Ігоря Вікторовича про скасування постанови, просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 347981 від 22 жовтня 2019 року, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 4, Кропивницьке районне відділення поліції Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Бугайовим Ігорем Вікторовичем, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. та закрити провадження по справі.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що 22 жовтня 2019 року відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №347981, згідно якої на нього накладено штраф в розмірі 510 грн.

Вважає, вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, як винесену з порушенням закону та невідповідністю висновків дійсним обставинам справи.

Вказано, що відповідно до товарно-транспортної накладної №ТР295-00-00004 від 22 жовтня 2019 року він - водій ТОВ «Транспортно-Експедиторське Підприємства «Вертикаль» ОСОБА_1 , перевозив зерно кукурудзи, вид пакування - насипом, масою брутто - 39 920 кг, тара 15020 кг, нетто - 24 900 кг.

Вказане зважування було проведено у пункті навантаження (Кіровоградська область, Знам`янський район, с. Іванківці) за допомогою засобу вимірювальної техніки, який пройшов відповідну повірку, що підтверджується доказами, доданими до позову.

Однак, відповідно до довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 22 жовтня 2019 року навантаження на осі, тонн становить: 1) 6,45; 2) 10,15; 3) 8,2; 4) 7,7; 5) 8,25; повна маса транспортного засобу - 40,75 тонн.

Також посадовими особами відповідача в ході перевірки на підставі довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 22 жовтня 2019 року.

У даному акті зафіксовані основні навантаження, тонн: нормативно допустиме: 11,0/11,0/22,0; фактичне 6,45/10,15/24,15.

В п. 8 оскаржуваної постанови зазначено, що до неї додається лише чек зважування № 861.

Проте, ні вищевказаний акт від 22 жовтня 2019 року, ні довідка від 22 жовтня 2019 року, ні чек зважування, не містять характеристик в частині вимірювального та зважувального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу позивача, який відсоток похибки таких ваг і чи враховувався під час зважування сипучий стан вантажу, тощо.

06 листопада 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 лютого 2020 року замінено по справі третю особу - Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції на Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 червня 2020 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків, запропоновано сплатити судовий збір.

30 вересня 2020 року від представника позивача, на виконання вимог ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 червня 2020 року, надійшла квитанція про сплату судового збору.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 вересня 2020 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області.

В судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся належним чином.

В судове засідання від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Інспектор та представник управління в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, відзив на позов не надали.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи та наявні у ній докази, встановив наступне.

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Згідно ч. 1ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції та Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З матеріалів справи вбачається, що 22 жовтня 2019 року інспектором сектору реагування патрульної поліції №4 Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області Бугайовим Ігорем Вікторовичем винесено постанову серії ДПО18 № 347981 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 22 жовтня 2019 року о 15:13 год. на а.д. Олександрівка - Миколаїв 84 км, водій керуючи т.з. MAN TGX 18 440 в складі з напівпричепом, який перевозив вантаж, який перевищує допустиму норму на строєну ось, яка склала 24 150 кг при допустимій 2100, згідно акту № 861, чим порушив вимоги п.22.5 ПДР України.

Вирішуючи питання щодо правомірності рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ним ПДР України, а саме п.22.5 ПДР України, суд зазначає про таке.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Відповідно дост.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків,показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, слід встановити, що особа, яка керує транспортним засобом, порушила правила дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Досліджуючи оскаржувану постанову, доводи позивача, викладені ним у позовній заяві, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Позивач не погоджується з обставинами, викладеними у постанові про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, стверджуючи, що не порушував вимог п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Доказів зворотного відповідачами до суду не надано.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У відповідності до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зазначає про те, що частиною третьою статті 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Аналогічна позиція була висловлена у постанові Верховного Суду України від 15.11.2018 року у справі № 524/5536/17.

Отже, суд звертає увагу відповідачів, що не може бути підтвердженням порушення позивачем ПДР України лише сама оскаржувана постанова, оскільки лише описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом учинення особою такого порушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Тому, у зв`язку з неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин та не повідомлення суду щодо причин ненадання таких доказів, суд вирішує справу на підставі наявних доказів та визнає обставини, на які посилається позивач, а саме відсутність в його діях порушень Правил дорожнього руху України, що відповідає ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», відповідно до якої кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Єдиним доказом порушення позивачем Правил дорожнього руху України є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Проте, зазначена постанова є предметом оскарження, тому остання не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Отже, враховуючи, що відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР, суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, за який він притягається до відповідальності.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 15 березня 2019 у справі № 686/11314/17.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено порушення позивачем Правил дорожнього руху України, яке зокрема було інкриміновано в оскаржуваній постанові, суд дійшов висновку, що оскільки постанова за своїм змістом є єдиним документом для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 139 КАС України судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 122,241-246,255, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області Бугайова Ігоря Вікторовича, Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області Бугайова Ігоря Вікторовича у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №347981 від 22 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ст. 132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути з Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 840,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 08.02.2021 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда