Справа № 344/10258/20
Суддя: Шамотайло О. В.
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/5/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Шамотайла О.В.,

секретаря Устинської Н.С.,

з участю представника позивача Аверкової Н.О., представника відповідача Попович В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради (надалі - також «Відповідач») про скасування постанови № 07/334 від 29.07.2020 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради по справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постанову в справі про адміністративне правопорушення № 07/334 від 29.07.2020 року прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України, без врахування всіх обставин та невірного застосування норм чинного законодавства, а тому вказане рішення підлягає скасуванню.

Представником Відповідача - Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради, - подано відзив на позов, в якому представник проти позовних вимог заперечила, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, та просила відмовити в їх задоволенні.

Зокрема, як зазначено представником Відповідача у поданому до суду відзиві, при прийнятті постанови № 07/334 від 29.07.2020 року Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а тому підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позову, представник відповідача - вимоги відзиву.

Заслухавши сторін, розглянувши подані документи і матеріали та проаналізувавши їх, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності винесення адміністративною комісією виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради постанови в справі про вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 152 КУпАП.

Відповідно до статті 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - «КУпАП») порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як встановлено судом, 13.06.2020 інспектором Відділу громадського порядку КП «Муніципальної інспекції» Добродій» складено Протокол № 000270 про адміністративне правопорушення за ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно до якого 13.06.2020 о 13 год. 02 хв. ОСОБА_1 здійснювала торгівлю в невідведених місцях без дозвільних документів по АДРЕСА_1 . Також складено акт №1027 про обстеження (огляд ) території, який передував протоколу. (а.с. 6,7).

Згідно із статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу (стаття 280 КУпАП).

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування. Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу. У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

29.07.2020 року Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради прийнято Постанову № 07/334, якою накладено на гр. ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с. 5).

Позивач ОСОБА_1 брала участь 29.07.2020 в засіданні Адміністративної комісії та надавала свої пояснення, при цьому як зазначає представник позивача відповідачем ці пояснення не були враховані, а як зазначає відповідач і на підтвердження цього посилається на протокол засідання Адміністративної комісії від 29.07.2020 позивач на засіданні комісії визнала факт здійснення торгівлі у невідведеному для цього місці.

Позивач вищевказану постанову № 07/334 від 29.07.2020 року вважає протиправною, та такою, що підлягає скасуванню.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень, є принцип обґрунтованості, закріплений в пункті 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути мотивованим.

Суд звертає увагу на те, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суб`єкт владних повноважень - Відповідач, - повинен системно застосовувати положення законодавства та конкретних обставин кожної справи.

Як зазначено в Постанові по справі про адміністративне правопорушення №07/334 від 29.07.2020 року, 13.06.2020 о 13 год. 02 хв. ОСОБА_1 здійснювала торгівлю без погодження та у невідведеному для цього місці по вул. Привокзальна,9.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Рішенням сесії Івано-Франківської міської ради від 02.05.2018р. №106-9 було внесено зміни у Правила благоустрою міста Івано-Франківська, які установлюють правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою міста Івано-Франківська та спрямовані на створення сприятливих умов для життєдіяльності людини.

Відповідно до пункту 14.1 Правил благоустрою м. Івано-Франківська визначено, що у місті Івано-Франківську заборонена торгівля у невідведених для цього місцях.

При цьому Положенням про дрібнороздрібну торгівлю, надання послуг у сфері розваг та проведення ярмарок на території м. Івано-Франківська, затвердженим рішення виконкому від 04.08.2016р. №529, визначено поняття дрібнороздрібної торгівлі, в т.ч. засобів пересувної мережі (п.1.4.1).

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту звернення позивача із такою заявою.

Не погоджуючись із оскаржуваною постановою позивач не спростовує сам факт інкримінованого йому правопорушення, доказів на підтвердження протиправності оскаржуваної постанови позовна заява не містить, і стороною позивача таких доказів суду не надано.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідачем з урахуванням принципу «раціонального сумніву» доведено правові підстави для реалізації наданих йому повноважень, аналогічно цьому в справі ЄСПЛ «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Навпаки, відповідно до ч.2 ст.90 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суперечливі пояснення позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення та виносячи за її результатами оскаржувану постанову, відповідачем не було порушено вимог закону, а, відтак, підстави для скасування оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення відсутні.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, проаналізувавши матеріали справи, фактичні обставини спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що, вирішуючи справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем порушень вимог закону допущено не було.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, виконано обов`язок щодо доведення правомірності прийнятого рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги Позивача є необґрунтованими, та, відповідно, такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 33, 152 , 251, 252, 254, 256, 258 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя: Шамотайло О.В.