Справа № 500/3141/20
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 500/3141/20 пров. № А/857/14337/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну Споживчого товариства «Панівецьке сільське споживче товариство»,

на ухвалу судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2020 року про відмову у відкритті провадження (суддя Мандзій О.П., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення м.Тернопіль, дата складання повного тексту не зазначена),

в адміністративній справі №500/3141/20 за позовом Споживчого товариства «Панівецьке сільське споживче товариство» до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Борщівської міської ради Тернопільської області Скорохіда Романа Орестовича,

про скасування рішення,

встановив:

У жовтні 2020 року позивач СТ «Панівецьке сільське споживче товариство» звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Державного реєстратора прав на нерухоме майно Борщівської міської ради Тернопільської області Скорохіда Р.О., в якому просив скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Борщівської міської ради Тернопільської області Скорохіда Р.О. від 20 липня 2020 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно на крамницю в АДРЕСА_1 за Борщівським районним споживчим товариством.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.10.2020 року відмовлено у відкритті провадження в цій адміністративній справі за позовом СТ «Панівецьке сільське споживче товариство», на підставі п.1 ч.1 ст.170 КАС України, у зв`язку із тим, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Роз`яснено позивачу, що розгляд даного спору відноситься до юрисдикції господарського суду.

З цією ухвалою суду від 24.10.2020 року не погодився позивач СТ «Панівецьке сільське споживче товариство» та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт оскаржену ухвалу судді незаконною і такою, що підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що державний реєстратор безпідставно зареєстрував за Борщівським СТ право власності на крамницю в АДРЕСА_1 , а тому позбавив Панівецьке СТ права на державну реєстрацію цього нерухомого майна. Вказує апелянт, що державний реєстратор порушив статтю 32 Закону України «Про державну службу» та статтю 285 КУпАП. На думку апелянта цю справу неможливо розглянути в господарському суді, оскільки державний реєстратор Скорохід Р.О. являється державним службовцем.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 24.10.2020р. і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи. Позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду. Відповідач - це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Статтею 5 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ч.1, ч.3 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватноправовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Із змісту наведених вище правових норм видно, що при розгляді адміністративної справи обов`язковою повинна бути наявність публічно-правового спору між конкретним позивачем та конкретним відповідачем, з метою судового захисту прав, свобод чи інтересів такого позивача від порушень з боку такого відповідача як суб`єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю суб`єктів владних повноважень у сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону. Однією з визначальних особливостей КАС є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - суб`єкт владних повноважень.

При цьому, юрисдикція адміністративних судів поширюється не на всі публічно-правові спори, а лише на ті спори, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і для яких законом не встановлений інший порядок судового вирішення.

При визначенні юрисдикції справи, необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб`єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Приватноправові відносини відрізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що завданням цивільного судочинства, відповідно до ст.2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Крім цього, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (стаття 2 ГПК України).

Відповідно до статей 4, 5 ГПК України, юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності.

Із матеріалів адміністративної справи та змісту позову видно, що спір у справі, що розглядається, стосується права власності на крамницю в АДРЕСА_1 .

У позові оспорюється рішення від 20.07.2020 року відповідача Державного реєстратора прав на нерухоме майно Борщівської міської ради Тернопільської області Скорохіда Р.О. щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень на нерухоме майно крамницю в АДРЕСА_1 за Борщівським районним споживчим товариством.

Відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині спірного рішення від 20.07.2020 року приєднано судом апеляційної інстанції до матеріалів справи.

Позовні вимоги обґрунтовуються необхідністю захисту права власності вказаної крамниці в с.Михайлівка за позивачем СТ «Панівецьке сільське споживче товариство».

У розглядуваних правовідносинах, хоча позивач і оспорює рішення відповідача Державного реєстратора прав на нерухоме майно Борщівської міської ради Тернопільської області Скорохіда Р.О. як суб`єкта владних повноважень щодо скасування державної реєстрації права власності, однак наслідки цих рішень призвели до зміни (виникнення, припинення) цивільних правовідносин і мають майновий характер. Вчинені відповідачем рішення щодо державної реєстрації права власності та їх обтяжень мали наслідком зміну реєстрації власника об`єкта нерухомості.

Тобто, спір, що розглядається, не є публічно-правовим, а стосується захисту майнових прав позивача. Цей спір не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач державний реєстратор Скорохід Р.О., здійснюючи оскаржені реєстраційні дії (рішення, запис) щодо державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за третьою особою Борщівським районним споживчим товариством, не мав публічно-правових відносин з позивачем СТ «Панівецьке сільське споживче товариство».

Колегія суддів також зазначає, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України № 1952-IV Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав. Отже, право або інтерес позивача, який вважає себе власником нерухомого майна, може бути порушено внесенням до Державного реєстру прав відомостей про наявність права власності іншої особи. Тому спір про скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності стосується права цивільного.

Державна реєстрація прав проводиться державним реєстратором не з власної ініціативи, а на підставі відповідної заяви, поданої зацікавленою особою. Відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії.

Отже, у розглядуваних правовідносинах державний реєстратор, маючи повноваження на вчинення реєстраційних дій, лише реалізував волю третьої особи, яка звернулась до нього за вчиненням реєстраційної дії.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що розглядуваний спір хоча й зумовлений владними функціями відповідача як суб`єкта владних повноважень, однак має за мету захист приватного права, що виключає можливість його розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Наведені вище висновки колегії суддів апеляційного суду узгоджуються із численною практикою Верховного Суду у подібних правовідносинах, зокрема, практикою Великої Палати Верховного Суду відображеною у постанові від 23.05.2018 року в справі №914/2006/17, постанові від 29.08.2018 року в справі №686/17779/16-ц, постанові від 16.10.2018 року в справі №914/870/17, постанові від 18.12.2018 року в справі №902/672/16, постанові від 05.12.2018 року в справі №757/1660/17-ц.

Так, Велика Палата Верховного Суду вважає, що розгляд одного спору про право на нерухоме майно або про його обтяження чи вирішення цього спору за правилами цивільного або господарського судочинства не є підставою вважати публічно-правовим і розглядати за правилами адміністративного судочинства інший спір про скасування рішення чи запису про державну реєстрацію (скасування реєстрації) речового права на нерухоме майно або його обтяження, прийнятого державним реєстратором чи внесеного ним до відповідного державного реєстру на користь одного з учасників цивільної або господарської справи під час її розгляду чи після її вирішення.

Одночасно, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно достатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в п.24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п.1 ст.6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції при прийнятті оскарженої ухвали від 24.10.2020 року про відмову у відкритті провадження не було допущено порушення норм процесуального права, що регулюють питання підсудності адміністративних справ.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскаржена ухвала суду від 24.10.2020 року про відмову у відкритті провадження винесена за результатами повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Споживчого товариства «Панівецьке сільське споживче товариство» залишити без задоволення.

Ухвалу судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2020 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі №500/3141/20 за позовом Споживчого товариства «Панівецьке сільське споживче товариство» до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Борщівської міської ради Тернопільської області Скорохіда Романа Орестовича про скасування рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль