Справа № 480/9411/20
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2021 року Справа № 480/9411/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченка Є.Д., розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/9411/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо переведення ОСОБА_1 з пенсії за вислугою років на пенсію за віком і проведення перерахунку пенсії за віком з урахуванням пенсії за вислугою років за заявою від 16.10.2020;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити ОСОБА_1 з 16 жовтня 2020 року призначення, розрахунок та виплату пенсії за віком, виходячи з вимог ст. ст. 26, 27, 29, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017, 2018, 2019 роки, та коефіцієнту підвищення за 54 місяці більш пізнього виходу на пенсію, та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.
Позовні вимоги мотивовані тим, що з 16 серпня 1982 року по теперішній час ОСОБА_1 працює в Івотському НВК ЗОШ І-ІІІ ступенів - ДНЗ Шосткинської районної ради Сумської області вчителем української мови та літератури. У грудні 2014 року позивачка звернулася до управління Пенсійного фонду Шосткинського району про призначення пенсії за вислугою років як працівнику освіти. На підставі її заяви було призначено пенсію за вислугою років з 23.12.2014 довічно. У зв`язку з тим, що позивачка вирішила піти на пенсію за вислугою років 19 грудня 2014 року вона звільнилась із займаної посади, оскільки на підставі ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 вирішила працювати далі, вона повідомила Управління Пенсійного фонду Шосткинського району про відмову від пенсії за віком та з 24.12.2014 знову була прийнята вчителем української мови та літератури в Івотський НВК ЗОШ І-ІІІ ступенів - ДНЗ Шосткинської районної ради Сумської області, при цьому виплату пенсії їй було припинено відповідно до розпорядження № 164492 від 21.01.2015.
16 серпня 2020 року ОСОБА_1 досягла віку 59 років 6 місяців, тобто віку, за яким вона має право на призначення пенсії за віком на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Продовжуючи працювати на вказаній посаді, позивачка 16 жовтня 2020 року звернулася до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком. Її трудовий стаж на час звернення за призначенням пенсії за віком склав 41 рік 11 місяців і 10 днів.
У листопаді 2020 року, отримавши пенсію, позивачка з`ясувала, що її розмір значно менший, ніж у інших колег, через те, що їй було не призначено пенсію за віком, а проведено перерахунок пенсії за вислугою років, тобто переведено з одного виду пенсії на інший. При цьому відповідачем застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за 2014-2016 роки, а не за 2017-2019 роки. Також, 25 листопада позивачка звернулася до відповідача із заявою з приводу надання їй копій документів з пенсійної справи та за роз`ясненнями з приводу не застосування вимог ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні та три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Однак, відповіді на свою заяву ОСОБА_1 не отримала.
Позивач зауважує, що у зв`язку з тим, що вона на час звернення за призначенням пенсії за віком працювала та не отримувала пенсію за вислугою років, пенсійного посвідчення не мала, їй повинна бути призначена пенсія за віком, а не переведено з пенсії за вислугою років на пенсію за віком.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 звернулася за призначенням пенсії саме у 2020 році, необхідно було застосовувати саме заробітну плату (дохід) для призначення пенсії із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017, 2018 та 2019 роки.
Позивач вважаю вказані дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області протиправними, та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, у зв`яжу з тим, що на момент нарахування пенсії за віком ОСОБА_1 не була пенсіонером і пенсію за вислугою років не отримувала.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 29.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову, просить суд відмовити в його задоволенні, оскільки не вбачає в своїх діях порушення діючого Пенсійного законодавства.
Відповідач просив звернути увагу, що оскільки позивач вже отримувала пенсію за вислугу років та за заявою від 16.10.2020 переведена на інший вид пенсії (за віком) на виконання Постанови Кабінету Міністрів України №124 від 20.02.2019 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Сумській області позивачу було здійснено перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015, 2016 роки - 3764,40 грн. збільшеного в 1,17.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Як вбачається із трудової книжки позивачки (а.с. 12), з 16 серпня 1982 року по 19.12.2014 ОСОБА_1 працювала в Івотському НВК ЗОШ І-ІІІ ступенів - ДНЗ Шосткинської районної ради Сумської області вчителем української мови та літератури.
19.12.2014 ОСОБА_1 звільнено з займаної посади у зв`язку з виходом на пенсію за вислугою років (зворотній бік а.с. 12).
23.12.2014 ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України у м. Шостці та Шосткинському районі із заявою про призначення пенсії за вислугу років (а.с. 14).
З 23.12.2014 позивачці призначено пенсію за вислугу років, що підтверджується протоколом Управління Пенсійного фонду України у м. Шостці та Шосткинському районі від 30.12.2014 № 4449 (а.с. 16).
З 24.12.2014 ОСОБА_1 призначена посаду вчителя української мови та літератури в Івотському НВК ЗОШ І-ІІІ ступенів - ДНЗ Шосткинської районної ради Сумської області (зворотній бік а.с. 12).
19.01.2015 ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України у м. Шостці та Шосткинському районі із заявою про припинення виплати пенсії за вислугу років у зв`язку з працевлаштуванням (а.с. 19).
Розпорядженням Управління Пенсійного фонду України у м. Шостці та Шосткинському районі від 21.01.2015 № 164492 позивачці припинено виплату пенсії за вислугу років з 24.12.2014 (а.с. 17).
16.10.2020 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області із заявою про перерахунок пенсії (перехід на інший вид пенсії), з пенсії за вислугу років на пенсію за віком (а.с. 31).
При розрахунку пенсії ОСОБА_1 . Головним управлінням Пенсійного фонду України у Сумській області було застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за 2014-2016 роки (3764,40 грн.) збільшений на коефіцієнт 1,2987, тобто 4888,83 грн., що підтверджується алгоритмом розрахунку пенсії (а.с. 33-37, 68-72).
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
Згідно ст.52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають:
окремі категорії працівників авіації та льотно-випробного складу;
робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені;
водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих в технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи;
механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах, а також плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення);
працівники експедицій, партій, загонів, дільниць і бригад, безпосередньо зайняті на польових геологорозвідувальних, пошукових, топографо-геодезичних, геофізичних, гідрографічних, гідрологічних, лісовпорядних і розвідувальних роботах;
робітники і майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання;
деякі категорії артистів театрів та інших театрально-видовищних підприємств і колективів відповідно до пункту "ж" статті 55;
працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "є" статті 55;
спортсмени відповідно до пункту "є" статті 55.
Відповідно до п. е ст.55 вище вказаного Закону право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати:
з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;
з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;
з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;
з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;
з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;
з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;
з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;
з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;
з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;
з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993 року «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» пенсії за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров`я і соціального захисту призначаються при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років.
Згідно п. 2.4 постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.
Відповідно до ст. 82 Закону України «Про пенсійне забезпечення» документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії, не пізніше 10 днів з дня їх надходження.
Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Позивач в адміністративному позові зазначає, що відповідачем прийнято хибне рішення, що позивач здійснила перехід з одного виду пенсії на інший в рамках Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки пенсія за вислугу років призначається відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Щодо вказаних доводів позивача варто зазначити, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Тобто, 23.12.2014 року при поданні заяви про призначення пенсії за вислугу років позивач вже отримав право на пенсійне забезпечення, позивачу вже була призначена пенсія за вислугу років з 23.12.2014.
Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Законодавець оперує лише поняттям призначення пенсії, яким є первинне її призначення та поняттям переведення пенсії з виду на вид, яким є всі подальші зміни виду пенсії.
Крім того, позивачка при поданні заяви 16.10.2020 року про перехід на інший вид пенсії, а саме за віком була ознайомлена з умовами переходу та власноручно підписала заяву (а.с. 31).
Позивач в адміністративному позові зазначає, що не виявляла бажання, щоб при призначенні пенсії за віком застосовувався показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015, 2016 роки.
З приводу таких доводів, варто зазначити, що згідно частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Тобто, нормою ст. 45 вищезазначеного Закону передбачено право вибору періоду заробітної плати, а не показника середньої заробітної плати в Україні, яка враховується для обчислення розміру пенсії.
Оскільки позивач вже перебувала на обліку в пенсійному органі з 23.12.2014 по 21.01.2015 як отримувач пенсії за вислугою років на підставі п. е ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», то при переведенні на пенсію за віком розрахунок заробітку для обчислення розміру пенсії позивача проведено із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки 3764,40 грн., тобто так, як передбачено чинним законодавством.
Крім того, відповідно до ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" розмір пенсії за віком визначається за формулою:
П - розмір пенсії, у гривнях;
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;
Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Підстави та порядок перерахунків призначених пенсій визначені ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до ч. 2 якої передбачено для забезпечення індексації пенсії щороку проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 % показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 % показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 % показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 3 календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Далі - Порядок № 124).
Відповідно до п. 2 зазначеної постанови у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17. (тобто 3 764,40 грн.*1,17=4404,35 грн.).
Згідно із п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Відповідно до пп. 2 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 1 квітня 2020 року № 251 "Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році" у 2020 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11. (тобто 4404,35 грн.*1,11=4888,83 грн.).
Відповідно до п. 7 Порядку № 124 збільшений відповідно до цього Порядку показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, застосовується:
під час проведення наступних перерахунків пенсій, переведення з одного виду пенсії на інший (крім умов, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону).
Беручи до уваги, що позивач вже отримувала пенсію за вислугу років та за заявою від 16.10.2020 переведена на інший вид пенсії (за віком) на виконання Постанови Кабінету Міністрів України №124 від 20.02.2019 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Сумській області було правомірно здійснено перерахунок пенсії позивача за віком із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,2987 (тобто 4888,83 грн.).
Щодо посилання позивачки на те, що 25.11.2020 вона зверталася із заявою до відповідача, проте не отримала відповіді, суд зауважує, що у зверненні від 25.11.2020 позивачка не ставила вимогу про здійснення перерахунку пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, саме за 2017-2019 роки. При цьому, бездіяльність відповідача стосовно ненадання відповіді на звернення не є предметом оскарження у даній справі.
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій та рішень, а тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко