Справа № 229/238/21
Суддя: Гонтар А. Л.
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 229/238/21
Номер провадження 2-а/229/12/2021

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2021 р. Држківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді: Гонтар А.Л.

за участю:

секретаря судового засідання Білик О.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Бурики І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківка адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби у Донецькій області в особі Дружківського міського відділу Головного управління ДМС України в Донецькій області про примусове повернення до країн походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства,

ВСТАНОВИВ:

до Дружківського міського суду Донецької області 19 січня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби у Донецькій області в особі Дружківського міського відділу Головного управління ДМС України в Донецькій області про визнання дій службової особи протиправними та скасування рішення про примусове повернення до країн походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства.

В обгрунтування позовних вимог він зазначає, що Дружківським міським відділом ГУ ДМС України в Донецькій області було винесено рішення № 1 від 12 січня 2021р. про примусове повернення його до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства,

згідно якого вирішено примусово повернути його до країни походження або третьої країни та зобов`язати покинути територію України у термін до 10 лютого 2021 року. Заборонити йому подальший в`їзд в Україну строком на З(три) роки. Зобов`язати звернутись до Посольства Республіки Азербайджан в Україні ( Глибочицька, 24) щодо отримання документу для повернення до країни походження.

З винесеним рішенням № 1 від 12.01.2021року про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства він не згоден з наступних підстав, а саме.

Рішення № 1 від 12.01.2021 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства позивача не підписано особою, яка його складала, а лише тільки затверджено т.в.о. начальника Дружківського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області Вакуленко Д.І.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що 03 травня 2019 року до

Дружківського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області від Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області надійшло клопотання про вжиття заходів про примусове повернення з забороною в`їзду на територію України відносно нього, передбачених статею 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Ця обставина не відповідає дійсності тому що тільки 05 травня 2019 року позивач перетнув кордон України і в`їхав на її територію.

05 травня 2019 року позивач перетнув кордон України через КПП «Куп`янськ» та прибув за викликом своєї цивільної дружини ОСОБА_2 за її запрошенням. Вони спільно проживають за адресою: АДРЕСА_1 , суспільний порядок не порушують будь які посягання на порядок державного управління та систему суспільних відносин відсутні.

Позивач не володіє українською мовою оскільки є уродженцем та

громадянином Республіки Азербайджан.

Належний перекладач з української мови на азербайджанську був відсутній. У рішенні не зазначено прізвище, ім`я по батькові перекладача.

Право іноземця на послуги перекладача регламентовано не тільки внутрішніми нормативно-правовими актами України, а й пунктом і статті 5 Декларації про права людини у відношенні осіб, що не є громадянами країни, в якій вони проживають, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 13 грудня 1985 року на виконання Міжнародних пактів про права людини, що ратифіковані Україною. Також Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував на важливості забезпечення права особи на перекладача.

Також йому не було надано адвоката.

Просить задовольнити його позовні вимоги, визнати неправомірним та скасувати рішення про йго примусове повернення до країни походження.

Ухвалою судді Дружківського міського суду Донецької області від 19 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду з відкриттям провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с.10).

28 січня 2021 року до суду надійшов відзив від представника позивача, згідно якого вони заперечували проти задоволення позовних вимог у повному обсязі (а.с.12-39).

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав за наведених у позовній заяві підстав, просив її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала за підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.12-39).

Пояснила, що усі права позивача були дотримані. Йому було надано перекладача, про що вказано у рішенні. Також під час винесення рішення у позивача не було ніяких зауважень, він з усім погоджувався. Вважає, що рішення про примусове повернення позивача до країни походження є обґрунтованим та законним і не підлягає скасуванню. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець республіки Азербайджан, є громадянином Азербайджана, що підтверджено копією його паспорту (а.с.4-5), копією Довідки про особу (а.с.38).

12 січня 2021 року о 16-30 за адресою: м. Дружківка, вул. Машинобудівників, 54, працівниками Дружківського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області було встановлено громадянина Азербайджана, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прибув в Україну 05 травня 2019 року, після закінчення строку перебування в Україні до уповноважених органів ДМС з питань продовження строку перебування не звертався та з 03 серпня 2019 року мешкає без документів на право проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що є порушенням ч.ч.1,3 ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Зазначені обставини підтверджені "Обґрунтованим поданням про вжиття до іноземця або особи без громадянства та підстави вжиття заходів впливу» (а.с.28-30), власноручними письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 28.01.2021 (а.с.23), якими ОСОБА_1 повідомив начальника Дружківського МВ ГУДМС України в Донецькій області, що в Україну він прибув 05 травня 2019 року у приватних справах і після закінчення терміну перебування його на території України із заявою до уповноважених органів щодо продовження цього терміну не звернувся, з 03 серпня 2019 року незаконно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.23).

За наслідками вище згадуваного «Обґрунтованого подання…» Дружківським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області 12 січня 2021 року було ухвалене Рішення № 1 «про примусове повернення з України іноземця - громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.126-5-16,75-77) про таке:

1) примусово повернути до країни походження громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати його покинути територію України в термін до 10 лютого 2021 року;

2) заборонити громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подальший в`їзд в Україну строком на 3 (три) роки;

3) зобов`язати громадянина Республіки Азербайджана ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернутися до посольства або консульської установи Республікі Азербайджан щодо отримання паспорта громадянина Вірменії для повернення на батьківщину.

Рішення обґрунтоване таким:

«03 травня 2019 року до Дружківського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області від Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецької області надійшло подання про вжиття заходів до громадянина Азербайджана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачених ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Проведеними заходами та згідно з наданими громадянином Республіки Азербайджан ОСОБА_1 документами та поясненнями встановлено, що він прибув в Україну 05 травня 2019 року, державний кордон перетинав за паспортом гр. Азербайджана, який втрачено 07 січня 2021 року за невідомих обставин. Дозвіл на імміграцію не оформлював.

До України гр. ОСОБА_1 прибув у приватних справах за запрошенням своєї цивільної дружини гр. України ОСОБА_2 , яка мешкає у АДРЕСА_1 .

По теперішній час ОСОБА_1 також мешкає у своєї цивільної дружини гр. України ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з цим, строк тимчасового перебування ОСОБА_1 закінчився 03 серпня 2020 року, з того часу він перебуває на території України без реєстрації і документів, що дають право на перебування або проживання на її території, від виїзду з України ухиляється. Підстави для подальшого законного перебування на території України відсутні. У діях ОСОБА_1 встановлено ознаки адміністративного правопорушення, що передбачені ч.1 ст.203 КУпАП.

12 січня 2021 року у відношенні громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Дружківським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МДО № 000102 за ч.1 ст.203 КУпАП, винесено постанову ПН МДО № 000640 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Штраф несплачений.

Таким чином, громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибув в Україну у приватних справах та тимчасово перебував на території України, під час законного перебування в Україні із заявою про продовження терміну перебування до органу (підрозділів) ДМС не звертався. Законні засоби існування в Україні у нього відсутні. За цих умов ОСОБА_1 , під час закінчення реєстрації ухилився від виїзду з України і з 03 серпня 2019 року перебуває на її території незаконно тривалий час, тим самим грубо, протягом тривалого часу порушує законодавство України про правовий статус іноземців України та осіб без громадянства, чим посягає на встановлений порядок державного управління та систему суспільних відносин, що забезпечують нормальну діяльність державних інституцій в сфері управління, а також на встановлені норми та правила поведінки у цій сфері. Підстави для подальшого знаходження в Україні, у нього відсутні.

Крім того, у зв`язку з втратою паспортного документу виникає необхідність звернення останнього до посольства або консульської установи Республіки Азербайджан щодо отримання паспорта громадянина Республіки Азербайджан для виїзду за кордон або посвідчення громадянина Республіки Азербайджан для повернення на батьківщину.

Зазначені вище факти свідчать про системність порушень міграційного законодавства України з боку громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому існують підстави вважати, що у разі його прибуття в Україну у подальшому, ним будуть допускатися аналогічні порушення законодавства та посягання на порядок державного управління та систему суспільних відносин».

Даючи оцінку правомірності оскаржуваного Рішення, суд виходив з такого.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Пунктом 7 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється: в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні; якщо при клопотанні про в`їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи; якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі; якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, органів доходів і зборів та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні; якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну; якщо така особа намагається здійснити в`їзд через контрольні пункти в`їзду-виїзду на тимчасово окуповану територію без спеціального дозволу або така особа під час попереднього перебування на території України здійснила виїзд із неї через контрольний пункт в`їзду-виїзду.

Рішення про заборону в`їзду в Україну приймається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення.

Відповідно до положень п.п.1,2,3 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 360 від 20.08.2014 , Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів. ДМС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства. Основними завданнями ДМС є: 1) реалізація державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів; 2) внесення на розгляд Міністра внутрішніх справ пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

За змістом п.9, п.4 Положення про Державну міграційну службу України, ДМС відповідно до покладених на неї завдань приймає рішення про продовження (скорочення) строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, про добровільне повернення або примусове повернення іноземців та осіб без громадянства до країн їх громадянської належності або країн походження, звертається до судів з позовами про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, здійснює заходи, пов`язані з примусовим видворенням іноземців та осіб без громадянства з України.

Згідно із п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант, зокрема - іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України. Третя країна - країна, яка не є країною походження іноземця або особи без громадянства.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.17 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав). Документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України.

Встановлено, що після спливу терміну перебування в Україні, тобто з 03 серпня 2019 року, позивач за проводженням терміну перебування чи легалізацією свого перебування в інший спосіб до міграційних органів не звертався, що підтверджено позивачем у вище згадуваних письмових поясненнях і не заперечено позивачем у судовому засіданні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що починаючи з 03 серпня 2019 року громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_1 перебуває на території України незаконно.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії, зокрема порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України). У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" (ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки(ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

За змістом положень спільного наказу Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року № 353/271/150 «Про затвердження Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства»:

- Іноземці можуть бути примусово повернуті до країни походження чи третьої країни на підставі рішення органу ДМС або органу охорони державного кордону, або органу СБУ про примусове повернення чи примусово видворені на підставі винесеної за позовом цих органів/підрозділів постанови адміністративного суду про примусове видворення.

Підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців до країни походження або третьої країни є, зокрема : дії, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Примусове повернення з підстав, передбачених пунктом 5 цього розділу, здійснюється за рішенням органів ДМС, органу охорони державного кордону (стосовно іноземців, затриманих ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), органу СБУ з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурора про підстави прийняття такого рішення, оформленням відповідних документів, доведенням цього рішення до іноземця та взяттям з нього зобов`язання про добровільний виїзд з України у визначений у рішенні строк, а також здійсненням подальшого контролю за фактичним виконанням іноземцем цього рішення.

Іноземець зобов`язаний самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Обґрунтовуючи вимогу скасування оскаржуваного рішення, позивач посилається на відсутність при складанні рішення перекладача, чим були порушені його права.

Але, зазначене твердження не відповідає дійсності.

Як вибачається із рішення № 1 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_3 , дане рішення підписано позивачем і перекладачем.

Також надані пояснення особи, ОСОБА_4 , який підтвердив, що є перекладачем та рішення було перекладено ОСОБА_1 і роз"яснено його зміст та наслідки (а.с.24).

Особа перекладача також була з"ясована, що підтверджується ксерокопією паспорта (а.с.25).

З огляду на положення наведеного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення, яке прийняте відповідачем в межах своїх повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені діючим законодавством.

Натомість позивачем Закон порушений, вимоги відповідача щодо усунення порушень проігноровані, будь-яких дій на їх усунення дотепер не прийнято.

За наведених підстав у задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст.243-246, 288 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

в задоволені адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби у Донецькій області в особі Дружківського міського відділу Головного управління ДМС України в Донецькій області про визнання неправомірним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду через Дружківський міський суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 299 КАС України.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст рішенння виготовлено 05 лютого 2021 року.

Суддя: А.Л.Гонтар