Справа № 640/4504/19
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року м. Київ № 640/4504/19

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві

до Приватного акціонерного товариства «Українського конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва»

про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства «Українського конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва», в якому просить суд:

- застосувати заходи реагування до Приватного акціонерного товариства «Український конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва», розташованого за адресою: вул. Польова, 21 в Солом`янському районі м. Києва, у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень, шляхом опечатування та відімкнення від джерел електроживлення, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки;

- обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення покласти на Головне управління ДСНС України у м. Києві;

- контроль за виконанням судового рішення щодо усунення відповідачем порушень вимог пожежної та техногенної безпеки та погодження термінів усунення порушень за письмовим зверненням суб`єкта господарювання, в тому числі право відтермінування зупинення експлуатації приміщень, покласти на Головне управління ДСНС України у м. Києві.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДСНС України у м. Києві, як органом виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, під час позапланової перевірки суб`єкта господарювання ПрАТ «Українського конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва» встановлено факт наявності порушень правил техногенної і пожежної безпеки, зазначених в акті № 424, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Відтак, керуючись ст. 68 Кодексу цивільного захисту України, Головне управління ДСНС України у м. Києві зобов`язане звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень, шляхом опечатування та відімкнення від джерел електроживлення, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки.

Додатково позивачем вказано, що порушення наведені в акті № 424 не є формальними, а стосуються виключно відсутності у відповідача необхідної системи заходів для уникнення виникнення пожежі, її гасіння та швидкого реагування у разі виникнення, та створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей, які працюють, перебувають на об`єкті, а також особам, які будуть здійснювати гасіння пожежі, у разі її виникнення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва суду від 08.04.2019 року у адміністративній справі № 640/4504/19 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

11.05.2019 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач зазначає про відсутність підстав для вжиття заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень, оскільки порушення, що містяться у пунктах 1-15 акту перевірки № 424 та припису № 390 від 21.12.2018 року фактично усунуті.

22.05.2019 року від позивача до суду подано відповідь на відзив відповідача, в якій позивач зазначає, що під час проведення перевірки, Головним управлінням ДСНС України у м. Києві на підставі акту був складений припис № 390 із встановленням термінів для виконання виявлених 15 порушень. З позовом, Головне управління звернулося до суду 11.03.2019 року, вже після спливу усіх строків для виконання виявлених порушень.

Позивач зазначає, що станом на даний момент відповідач із заявою про проведення повторної перевірки до Головного управління не звертався, а отже приміщення функціонує з порушеннями правил пожежної та техногенної без створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Належним доказом усунення порушення є акт перевірки, який би зафіксував відсутність порушення, тому якщо відповідач вважає, що порушення виявлені під час перевірки відсутні, він може звернутись із заявою про проведення позапланової перевірки до Головного управління, для встановлення відсутності порушень.

Головне управління звертає увагу суду, що формулювання: «часткове усунення», «початок усунення порушень», «завершальний етап усунення порушень» не є усуненням усіх порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які зафіксовані в акті перевірки, а ті порушення, які залишилися, створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

15.07.2019 року відповідачем до суду подано заперечення на відповідь на відзив позивача, в яких, окрім іншого, зазначено про звернення відповідача до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві 16.06.2019 року з проханням провести позапланову перевірку виконання вимог припису № 390 від 21.02.2018 року, а також надано пояснення щодо усунення порушень, що містяться у пунктах 1-15 акту перевірки № 424.

06.08.2019 року позивачем надано суду письмові пояснення, в яких позивач вказує, що за зверненням відповідача була проведена позапланова перевірка, за результатом якої складений акт позапланової перевірки від 16.07.2019 року № 676, в якому зафіксовано 6 порушень.

06.11.2019 року позивачем надано суду письмові пояснення, в яких позивач вказує, що за зверненням відповідача була проведена позапланова перевірка, за результатом якої складений акт позапланової перевірки від 02.09.2019 року № 180, в якому зафіксовано 3 порушення. Водночас, позивач наголошує, що усунення частини порушень не є підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, падання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював зупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених порушень. Підставами для застосування заходів реагування, в першу чергу, є наявність навіть одного порушення, яке може створити загрозу життю та здоров`ю людей разом з цим, доказів, які б свідчачи про повне усунення порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не було надано відповідачем, а ті порушення, які залишилися, продовжують створювати загрозу життю та здоров`ю людей.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», з урахування постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2017 року № 1104 «Про затвердження переліку органу державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», наказу МВС України від 02.11.2015 № 1337, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.11.2015 року за № 1467/27912, Положення про Головне управління ДСНС України у м. Києві, затвердженого наказом ДСНС України від 04.02.2013 року № 3 та наказів Державної регуляторної служби України від 16.11.2017 року № 139 «Про затвердження Плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на 2018 рік», ДСНС України від 24.11.2017 року № 627 «Про затвердження річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю)» Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві було видано наказ від 15.11.2018 року № 687 «Про проведення планових перевірок» (далі - Наказ № 687).

Згідно Наказу № 687 державним інспекторам у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту доручено у період з 04.12.2018 року по 17.12.2018 року провести планову перевірку приміщень Приватного акціонерного товариства «Український конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва», розташованого за адресою: вул. Польова, 24 в Солом`янському районі м. Києва, щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Повідомлення від 19.11.2018 року № 21/2786 про проведення планової перевірки надіслане рекомендованим листом з повідомленням про відправлення 20.11.2018 року, а також вручено особисто, що підтверджується відміткою в повідомленні.

На підставі Наказу № 687 видано посвідчення від 29.11.2018 року № 3905 на проведення перевірки приміщень позивача, розташованого за адресою: вул. Польова, 24 у Солом`янському районі м. Києва.

Під час здійснення перевірки встановлено, що об`єкт перевірки приміщення позивача експлуатується з порушенням правил та норм пожежної і техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:

№ з/пНормативно-правовий акт, вимоги якого порушеноДетальний опис виявленого порушення
реквізити норми (пункт, стаття)позначення нормативно- правового акта
1розділ 11 п. 12.ППБУ3 метою проведення заходів із запобігання виникненню пожеж та організації їх гасіння на підприємстві не створено добровільну пожежну охорону
2розділ III п.2.12.ППБУПриміщення електрощитової захаращене сторонніми предметами
3розділ III п. 2.27ППБУДвері евакуаційних виходів замкнені на замки, які не відкриваються зсередини без ключа
4розділ III п. 2.28ППБУНе надані результати іспитів зразків килимового покриття в коридорах 6,5,3,2,1 поверхів 8-ми поверхової будівлі, щодо токсичності продуктів горіння, димоутворювальної здатності та відповідності групам поширення полум`я РП1, РП2
5розділ III п.2.37.ППБУНа шляхах евакуації з 8-ого та 2-го поверхів 8-ми поверхової будівлі влаштований поріг
6розділ III п. 2.37ППБУДопускається улаштування на шляхах евакуації турнікетів (1,2,3 поверхи 8-ми поверхової будівлі)
7розділ IV п. 1.24. розділ І п. 4.ППБУДвері пожежонебезпечних приміщень (електрощитової та серверної) не виконані протипожежними з межею вогнестійкості не менше, ніж ЕІ ЗО в порушенні п. 9.3.6. ДБН В 2.2-9-2009 „Громадські будинки і споруди"
8розділ V п. 1.2.ППБУКоридори 8-ми поверхової будівлі без природного освітлення не обладнані системами протидимного захисту в порушенні п. 10.2.4. ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»; п. 8.3.3., п. 8.3.5. ДБН В.2.2-9-2009 "Громадські будинки та споруди"
9розділ V п. 1.2.ППБУПриміщення серверної на 4-му поверсі 8-ми поверхової будівлі не обладнано автоматичною системою пожежогасіння згідно з п. 13.1. Таблиці А.2 Додатку А ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»
10розділ V п. 1.4.ППБУНе наданий акт перевірки відповідності змонтованих систем протипожежного захисту вимогам проектної документації та її працездатності (1,2,3,5,6,8 поверхи 8-ми поверхової будівлі в порушенні п. 7.3. та додатку И ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»
11розділ V п. 2.2. 10)ППБУПожежні кран-комплекти не перевірені на працездатність шляхом пуску води
12розділ V п.3.10.ППБУВогнегасники не навішені на вертикальні конструкції на висоту не більше 1,5 метру від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасників і на відстані від дверей, достатній для її повного відкривання
13розділ III п. 2.16.ППБУГлухі грати на вікнах приміщень, де перебувають люди, не виконані розпашними або легкозйомними (4-й поверх)
14розділ IV п.1.8.ППБУДопускається улаштування та експлуатація тимчасових електромереж (1-й поверх)
15розділ IV п. 1.18.ППБУДопускається складування горючих матеріалів на відстані менше 1 м від електроустаткування та під електрощитами (приміщення електрощитової)
За результатами проведення позапланової перевірки державним інспектором складено акт № 424 від 17.12.2018 року щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної і пожежної безпеки (далі - Акт № 424).

Примірник Акту № 424 особисто отримав генеральний директор ПрАТ «Українського конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва» - Пронькін Дмитро Владиславович , що підтверджується підписом останнього в Акті перевірки.

Вважаючи, що перелічені порушення, які зазначені в Акті № 424, щодо вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створюють загрозу життю та здоров`ю людей, які перебувають, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі, з метою застосувати заходи реагування до відповідача. позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту регулюються Кодексом цивільного захисту України. Також цей Кодекс визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Згідно із частиною третьою статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 року №1417 затверджено «Правила пожежної безпеки в Україні», які є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб, права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V№ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі також - Закон № 877-V).

Відповідно до абзацу другого статті 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною четвертою статті 4 Закону № 877-V передбачено, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.

Згідно з частиною п`ятою статті 4 Закону № 877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Частиною сьомою статті 7 Закону № 877-V передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Відповідно до статті 64 КЦЗ України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи. Відповідно до статті 66 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Пунктом 12 частини першої статті 67 КЦЗ України, серед повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, передбачено звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Частиною другою статті 68 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1052 (далі у тексті - Положення № 1052), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (далі у тексті - ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності. Згідно пункту 2 Положення № 1052, основними завданнями ДСНС України є, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

Відповідно до пункту 7 Положення № 1052 ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пункту 1 Положення № 3 (у редакції наказу ДСНС України від 21.09.2017 року № 507), ГУ ДСНС у м. Києві є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Як встановлено судом, відповідно до частин першої та другої статті 68 КЦЗ України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом. У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Як визначено частиною першою статті 70 КЦЗ України, серед переліку підстав для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Відповідно до частини другої статті 70 КЦЗ України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Виходячи із системного аналізу вказаних положень законодавства, суд приходить до висновку, що можливість та необхідність звернення ГУ ДСНС України в м. Києві як спеціально уповноваженого органу до адміністративного суду з позовом про застосування відповідних заходів реагування, зокрема у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень, шляхом опечатування та відімкнення від джерел електроживлення, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, виникає виключно за умови, коли виявлені за результатами перевірки суб`єкта господарювання порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, та за умови існування таких порушень на момент прийняття рішення адміністративним судом.

При цьому, на переконання суду поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, який лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

У контексті спірних правовідносин загрозу життю та здоров`ю людей створюють такі порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, які можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають небезпечні чинники (пункт 32 частини 1 статті 2 КЦЗ України).

Саме такі порушення вимагають вжиття заходів реагування адміністративним судом у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень.

При цьому, захід реагування у вигляді повного зупинення об`єкту до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Наведений правовий висновок відображено у постанові Верховного Суду від 28.02.2019 року у справі № 810/2400/18.

Відповідно до п. 26 ст. 2 КЦЗ України небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Отже, законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил пожежної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.

Як уже зазначалось, під час проведення позивачем позапланової перевірки відповідача, встановлені порушення вимог Кодексу цивільного захисту України та «Правил пожежної безпеки в Україні», про що складено акт та слугувало підставою для подання позову.

У контексті викладеного слід зауважити, що порушення, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, Законом № 877-V не визначені, отже віднесення до зазначеної категорії є оцінкою суб`єкта владних повноважень, а тому, в кожному окремому випадку суб`єкт владних повноважень має визначати, чи створюють виявлені порушення дійсну реальну загрозу життю та здоров`ю людей у взаємозв`язку із встановленими обставинами, що мають значення для вирішення даного питання.

Повторно суд зауважує, що порушення, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, Законом № 877-V не визначені, отже віднесення до зазначеної категорії є оцінкою суб`єкта владних повноважень, а тому, в кожному окремому випадку суб`єкт владних повноважень має визначати, чи створюють виявлені порушення дійсну реальну загрозу життю та здоров`ю людей у взаємозв`язку із встановленими обставинами, що мають значення для вирішення даного питання.

Судом встановлено, що на виконання вимог, що містяться у пунктах 1-15 акту перевірки № 424 та припису № 390 від 21.12.2018 року відповідачем усунута частина виявлених контролюючим органом правопорушень. Зазначене підтверджуєтеся також позивачем в наданих суду письмових поясненнях останнього від 06.11.2019 року, в яких позивач вказує, що за зверненням відповідача була проведена позапланова перевірка, за результатом якої складений акт позапланової перевірки від 02.09.2019 року № 180, в якому зафіксовано 3 порушення. При цьому, суд вважає обґрунтованими твердження позивача щодо того, що усунення частини порушень не є підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, падання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював зупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених порушень. Підставами для застосування заходів реагування, в першу чергу, є наявність навіть одного порушення, яке може створити загрозу життю та здоров`ю людей.

З наданих матеріалів справи судом вбачається, що відповідачем не надано доказів, які б свідчачи про повне усунення порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Зокрема, п. п. 6, 8, 10 відповідно до Акту № 424, наявність яких продовжує створювати загрозу життю та здоров`ю людей.

Так, як вказано контролюючим органом, наявність порушення за п.8. відповідно до Акту № 424 «Коридори 8-ми поверхової будівлі без природного освітлення не обладнані системами протидимного захисту порушення п. 10.2.4, ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»; п. 8.3.3., п. 8.3.5. ДБН В.2.2-9-2009 «Громадські будинки та споруди» ускладнює або навіть унеможливить швидку евакуацію людей з приміщення в разі сильного задимлення шляхів евакуації, тим самим може завдати шкоду здоров`ю та життю людей під час евакуації та збільшить час для її локалізації.

П. 10.2.4.ДБН В.2.5-56:2014 визначає, що видалення диму та гарачих газоподібних продуктів згорання потрібно передбачати:

А) з коридорів і холів житлових, громадських та адміністративно-побутових будинків згідно з ДБН В.2.2-9-2009, ДБН В.2.2-15. ДБН В.2.2-24, ДБН В.2.2-28 або інших будівельних норм залежно від виду та специфіки об`єкта...(наведено вибірково) (враховуючи те, що ППБУ не містись більш детального роз`яснення, перевіряючими було зроблено посилання на п. 10.2.4. ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»; п. 8.3.3.. п. 8.3.5. ДБН В.2.2-9-2009 «Громадські будинки та споруди», що повинно було спонукати Відповідача до їх виконання).

Обладнання системами протидимного захисту є важливим заходом, який передбачає досягнення таких цілей:

а) забезпечення умов для безпечного евакуювання;

б) забезпечення умов для гасіння пожежі та проведення пожежно-рятувальних робіт;

в) зниження ймовірності займання предметів, обладнання, речовин і матеріалів, під впливом теплового випромінювання;

г) зниження впливу високих температур на конструктивні елементи будинку під час пожежі;

д) зменшення збитків від продуктів термічного розкладу та гарячих газів.

Система димовидалення та вентиляції - комплекс технічних засобів, призначений для примусового видалення продуктів згорання (зокрема диму) з приміщень та шляхів евакуації будинків і споруд у разі пожежі.

Справедливим є твердження позивача щодо того, що відсутність системи протидимного захисту в умовах пожежі може призвести до дезорієнтації людей у зв`язку із втратою видимості через задимлення шляхів евакуації. Під час пожежі внаслідок горіння виділяється чадний газ і дим, які накопичуючись під стелею, згущаються і миттєво наповнюють всі приміщення токсичною сумішшю, що призводить до загрози життю та здоров`ю людей внаслідок знаження концентрації кисню в повітрі, високої температури та впливу на них продуктів згорання (CO, С02. НС1).

Відтак, обов`язковість наявності системи димовидалення визначено протипожежними стандартами, нормами та правилами, а обов`язком власника є забезпечення захисту житія та здоров`я працівників.

Крім того, суд зазначає, що розрахунок часу евакуації, який повторно надається відповідачем, не є доказом усунення даного порушення, оскільки відсутність даної системи, не дає гарантії, шо у разі задимлення приміщення евакуація людей з нього буде безпечною та швидкою.

Додатково суд звергає увагу на те, що ГОСТ 12.1.004 -91, затверджений та введений в дію Постановою Державного комітету СРСР по управлінню якістю продукції та стандартами від 14.06.1991 року № 875 (Государствепного комитета СССР по управленню качеством продукции и стандартам від 14.06.91року № 875).

Листом Міністерства Юстиції України № 11-35267-18 від 30.01.2009 року. п. 4 передбачено, що пошук норми, що регулює аналогічний випадок, повинен здійснюватися спочатку в актах тієї ж галузі права, у випадку відсутності - в іншій галузі права і у законодавстві в цілому.

Враховуючи те, що дана вимога передбачена в ДБН, яка застосовується до спірних правовопорушень, застосування норми за ГОСТ 12.1.004 -91 є безпідставним.

До того ж, розрахунок часу евакуації містить пункти правил вимог до будівлі в цілому і є реальним за умови дотримання ГІПБУ до конструктивних елементів будівлі так і виконання протипожежних заходів власником.

Щодо порушення за п.10 Акту № 424 - «Не наданий акт перевірки відповідності змонтованих систем протипожежного захисту вимогам проектної документації та її працездатності (1,2,3,5,6,8 поверхи 8-ми поверхової будівлі в порушенні п. 7.3. та додатку И ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», суд зазначає, що, як вказано контролюючим органом, наявність даного порушення не дає гарантії того, що під час виникнення надзвичайної ситуації дана система спрацює.

У відповідності до п. 3.15 розділ З ДБН В.2.5-56:2014 система протипожежного захисту - комплекс технічних засобів, що змонтований па об`єкті призначений для виявлення локалізування та ліквідування пожеж без втручання людини, захисту людей, матеріальних цінностей та довкілля від впливу небезпечних чинників пожежі.

АПС - це комплекс технічних приладів та засобів, які призначені для своєчасною виявлення небезпечних факторів пожежі (тепло, дим. полум`я...) та подання тривожних сигналів оповіщення людей про пожежу, що перебувають в захищуваних приміщеннях, керуванням інженерними системами об`єкту, формуванням сигналів на включення інших систем протипожежного захисту та виклику допоміжних сил пожежної охорони, що виконується автоматично, тобто без участі людей, у відповідності з запрограмованим алгоритмом системи. Автоматична система пожежної сигналізації за допомогою спеціальних сенсорів передає інформацію па приймальний пожежно-контрольний прилад (1ІПК11), який вказує де сталося загорання.

Справедливими є доводи позивача, що система повинна бути не тільки змонтованою але і працездатною, що повинно бути підтверджено відповідними актами перевірки відповідності змонтованих систем протипожежного захисту вимогам проектної документації та її працездатність.

Доказів на підтвердження виконання зазначених вимог відповідачем не надано. Відтак, усунення зазначеного вище правопорушення відповідачем не доведено, а його наявність продовжує створювати загрозу життю та здоров`ю людей.

Щодо порушення за п.6 Акту № 424 - «Допускається улаштування на шляхах евакуації турнікетів (1,2,3 поверхи 8-ми поверхової будівлі)» суд зазначає, що, як вказано контролюючим органом, наявність даного порушення у разі надзвичайної ситуації створюватиме перешкоду для вільної евакуації людей.

Евакуація людей під час пожежі - це вимушений процес виведення людей із зони, де є можливість впливу на них небезпечних чинників пожежі. Необхідними умовами, які забезпечують ефективну евакуацію, є: мінімальний час. за який можна залишити приміщення при пожежах, аваріях; найкоротша відстань від місця аварії до виходу назовні; безпечний шлях проходження людей до виходу.

Справедливим є твердження позивача щодо того, що не допускається: улаштовувати на шляхах евакуації пороги, виступи, турнікети, двері розсувні, підйомні, такі, що обертається, та інші пристрої, які перешкоджають вільній евакуації людей..., а, відтак, помилковою є думка відповідача, порушення усунуте в повному обсязі шляхом установлення розсувних турнікетів, оскільки законодавство містить імперативну норму, яка забороняє влаштовувати будь-які турнікети.

Таким чином, вказане порушення щодо улаштування на шляхах евакуації турнікетів продовжує створювати загрозу життю та здоров`ю людей

З урахуванням наведено, виходячи з того, що усунення частини порушень не є підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог, а підставою для застосування заходів реагування є наявність навіть одного порушення, яке може створити загрозу життю та здоров`ю людей, беручи до уваги, що відповідачем не доведено, що установлені порушення є формальними чи не необхідними для дотримання справедливого балансу між інтересами особи та суспільства, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

У контексті вказаного суд зазначає, що формулювання: «часткове усунення»; «початок усунення порушень»; «завершальний етап усунення порушень» не є усуненням усіх порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які зафіксовані в акті перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2018 року по справі №826/15460/1.

Суд зауважує, що за приписами статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією.

Отже, виявлені порушення є істотними та несуть ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинить загрозу життю та здоров`ю людей, оскільки впливає на забезпечення безпеки в будинках.

Відповідно до частини 5 статті 4 Закону № 877-V повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

Згідно з частиною 2 статті 12 Закону № 877-V у разі застосування санкцій за порушення вимог законодавства, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання.

За приписами частини 7 статті 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Тобто, застосування заходу реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Проаналізувавши наведені положення законодавства та дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне застосувати заходи реагування до Приватного акціонерного товариства «Український конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва», розташованого за адресою: вул. Польова, 21 в Солом`янському районі м. Києва, у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень, шляхом опечатування та відімкнення від джерел електроживлення, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки.

Частиною першою статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Окрім цього, суд приходить до переконання про необхідність встановлення контролю за виконанням судового рішення щодо усунення відповідачем порушень вимог пожежної та техногенної безпеки та погодження термінів усунення порушень за письмовим зверненням суб`єкта господарювання, в тому числі право відтермінування зупинення роботи приміщень, виконання якого покласти на Головне управління ДСНС України у м. Києві.

Також суд вважає за необхідне покласти обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення покласти на Головне управління ДСНС України у м. Києві.

Згідно з частинами 1-3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судових витрат на користь позивача не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 13, ) задовольнити.

2. Застосувати заходи реагування до Приватного акціонерного товариства «Український конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва», розташованого за адресою: вул. Польова, 21 в Солом`янському районі м. Києва, у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень, шляхом опечатування та відімкнення від джерел електроживлення, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки;

3. Обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення покласти на Головне управління ДСНС України у м. Києві.

4. Контроль за виконанням судового рішення щодо усунення відповідачем порушень вимог пожежної та техногенної безпеки та погодження термінів усунення порушень за письмовим зверненням суб`єкта господарювання, в тому числі право відтермінування зупинення експлуатації приміщень, покласти на Головне управління ДСНС України у м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст. ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.А. Качур