Справа № 140/9172/20
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/9172/20 пров. № А/857/14537/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів Онишкевича Т. В., Хобор Р. Б.,

за участю секретаря судового засідання Гербут Н. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року, ухвалене головуючим суддею Плахтій Н. Б. о 16:14 год у м. Луцьку, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

23.06.2020 ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (далі ГУ Держгеокадастру у Волинській області), в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ від 16.06.2020 №83-к «Про переведення ОСОБА_1 ».

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржуваним наказом його незаконно переведено з посади начальника міжрайонного управління у Ківерцівському та Рожищенському районах ГУ Держгеокадастру у Волинській області на посаду головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Ківерцівському, Маневицькому, Рожищенському районах управління контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Волинській області, оскільки заяву про таке переведення ним написано під тиском в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Волинській області ОСОБА_2 , про що повідомлено ГУ НП у Волинській області. Зазначає, що поштовим зв`язком ним було надіслано ГУ Держгеокадастру у Волинській області заяву про відкликання його заяви про переведення на посаду головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Ківерцівському, Маневицькому, Рожищенському районах управління контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Волинській області, однак, факт його небажання переводитись безпідставно не врахований при винесенні оскаржуваного наказу.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24.09.2020 в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає обставини, викладені у позовній заяві. Зазначає, що в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Волинській області Маркевич Р. Я. перевищив свої повноваження, зобов`язуючи його погодитись на переведення, що змусило його звернутись до правоохоронних органів з відповідною заявою. Також зазначає, що зазнав моральних страждань.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому її заперечує, покликається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.

В судове засідання на апеляційний розгляд справи учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до частини четвертої статті 229, статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний суд ухвалив розгляд справи здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 13.03.2000 ОСОБА_1 перебуває на державній службі та з 03.06.2019 був призначений на посаду начальника міжрайонного управління у Ківерцівському та Рожищенському районах ГУ Держгеокадастру у Волинській області.

28.04.2020 ОСОБА_1 подано заяву про переведення на посаду головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Ківерцівському, Маневицькому, Рожищенському районах управління контролю за використанням та охороною земель.

На підставі зазначеної заяви наказом ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 16.06.2020 №83-к «Про переведення ОСОБА_1 » відповідно до пункту 1 статті 41 Закону України «Про державну службу» позивача переведено з 17.06.2020 за його згодою з посади начальника міжрайонного управління у Ківерцівському та Рожищенському районах ГУ Держгеокадастру у Волинській області на посаду головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Ківерцівському, Маневицькому, Рожищенському районах управління контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Волинській області.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено вчинення тиску при написанні заяви на переведення, а відкликання такої законом не передбачено, відтак переведення позивача здійснено відповідачем за наслідками його волевиявлення.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про державну службу» державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо:

1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів;

2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів;

3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг;

4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства;

5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням;

6) управління персоналом державних органів;

7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Згідно з частиною першою статті 41 Закону України «Про державну службу» державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійних компетентностей може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу:

1) на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби або суб`єкта призначення;

2) на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.

Частиною другою статті 41 Закону України «Про державну службу» передбачено, що переведення здійснюється лише за згодою державного службовця.

Таким чином, за наявності згоди державного службовця за рішенням керівника державної служби або суб`єкта призначення його може бути переведено без обов`язкового проведення конкурсу на нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі.

Необхідно зазначити, що законодавством не встановлено відповідного порядку висловлення згоди державним службовцем на переведення та строків такого, у зв`язку з чим вони визначаються самостійно державним службовцем та керівником державної служби у кожному конкретному випадку.

Як встановлено з матеріалів справи, згода ОСОБА_1 на переведення на нижчу вакантну посаду була оформлена власноручно написаною заявою про переведення від 28.04.2020 на ім`я в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Волинській області Романа Маркевича.

Рішення керівника ГУ Держгеокадастру у Волинській області про переведення ОСОБА_1 підтверджується резолюцією на заяві ОСОБА_1 від 16.06.2020 «До наказу» та виданням наказу від 16.06.2020 № 83-к «Про переведення ОСОБА_1 ».

Апеляційним судом не встановлено, що станом на момент складання заяви про переведення на іншу посаду було відсутнє відповідне волевиявлення позивача (згода) на таке переведення. Апеляційний суд зазначає, що наступна зміна власного рішення позивачем не впливає на чинність досягнутої домовленості з роботодавцем, оскільки законом не передбачено можливості змінити своє волевиявлення про згоду на переведення.

Що стосується покликання позивача на вчинення тиску на нього з боку в. о. начальника ГУ Держгеокадастру у Волинській області під час написання заяви про переведення на іншу посаду слід зазначити, що, як стверджує сам позивач, заяву на переведення писав у відділі управління персоналом за відсутності в.о. начальника. Не вказує позивач і в чому виражався такий тиск.

Як встановлено з листа Луцького відділу поліції ГУ НП у Волинській області від 11.06.2020 за №3/2173, за результатами розгляду заяв позивача про притягнення до кримінальної відповідальності в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Волинській області Маркевича Р, Я. слідчий відділ встановив відсутність даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення.

Крім цього, відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про державну службу» у разі виявлення державним службовцем під час його службової діяльності або поза її межами фактів порушення вимог цього Закону з боку державних органів, їх посадових осіб він зобов`язаний звернутися для забезпечення законності до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відтак, Законом України «Про державну службу» передбачений механізм реагування державних службовців на спроби вплинути на їх діяльність, у зв`язку з чим переведення на іншу посаду під тиском не може обґрунтовуватися загальним посиланням на некоректну чи незаконну поведінку керівництва.

Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення тиску керівником державної служби при написанні заяви на переведення.

Щодо покликання ОСОБА_1 на відкликання ним своєї заяви про переведення, то суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про непідтвердженість факту надходження в ГУ Держгеокадастру у Волинській області заяви позивача про залишення без розгляду його заяви про переведення ні допитаними в судовому засіданні свідками, ні копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, так як таке не містить опису документів, що були надіслані відповідачу.

Більше того, приписами Закону України «Про державну службу» для керівника державної служби не передбачено обов`язку прийняття відкликання державним службовцем своєї заяви про переведення на іншу посаду у випадку висловлення ним згоди на таке переведення.

Відтак, апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції, що звернення ОСОБА_1 із заявою про відкликання заяви про переведення не впливає на законність дій відповідача щодо видачі наказу від 16.06.2020 № 83-к «Про переведення ОСОБА_1 » та не створює обов`язкових передумов для поновлення позивача на раніше займаній посаді. Надходження такої заяви могло бути підставою для залишення позивача на попередньо займаній посаді виключно за взаємною домовленістю сторін, яка у даному випадку не була досягнута.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що переведення ОСОБА_1 на посаду головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Ківерцівському, Маневицькому, Рожищенському районах управління контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Волинській області проведено із дотриманням вимог Закону України «Про державну службу», оскаржуваний наказ є правомірним, відтак, позов задоволенню не підлягає.

За наведених обставин, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат судом не змінюється.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року у справі № 140/9172/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді Т. В. Онишкевич
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 08.02.2021