Справа № 160/16224/20
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просить визнати бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Мін`юсту (м. Дніпро) та головного державного виконавця цього відділу Бикова А.В., що проявилась у невиконанні вимог законодавства України при вчинені виконавчих дій у виконавчому провадженні № 62708228 з примусового виконання виконавчого листа № 804/204/5754/17, протиправною; визнати бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Мін`юсту (м. Дніпро) та головного державного виконавця цього відділу Бикова А.В., що проявилась у невиконанні вимог законодавства України при прийнятті постанови від 13.11.2020 року про закінчення виконавчого провадження, протиправною; визнати протиправною та скасувати постанову від 13.11.2020 року про закінчення виконавчого провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Мін`юсту (м. Дніпро), Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Мін`юсту (м. Дніпро) Бикова Артема Вячеславовича про визнання бездіяльності протиправною залишено без руху.
16.01.2021 року на виконання ухвали суду від 09.12.2020 року було надано уточнюючу позовну заяву, в якій позивач просить витребувати у відповідачів офіційне підтвердження про дату отримання (вручення ) підписаного тексту постанови від 13.11.2020 з печаткою ДВС; поновити процесуальний строк звернення до адміністративного суду на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.11.2020 з моменту отримання постанови та ознайомлення з її змістом, а саме з 02.12.2020; з метою об`єктивного та повного розгляду справи витребувати у відповідачів і боржника інформацію та підтвердження стягнення, сплати чи несплати штрафів, накладених на боржника постановами від 25.09.2020 та від 16.10.2020; з метою об`єктивного та повного розгляду справи витребувати з Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області інформацію про надходження повідомлення про вчинення злочину боржником у зв`язку з невиконанням рішення суду від 06.06.2019 у справі № 804/204/5754/17, про внесення чи відмову у внесення відомостей до ЄРДР за невиконання Боржником рішення суду від 06.06.2019 у справі № 804/204/5754/17, про стан кримінального провадження на цей час, а також відповідний витяг з ЄРДР.; з метою об`єктивного та повного розгляду справи витребувати у відповідачів інформацію про усі заходи, яких було вжито відповідно до законодавства, у тому числі ст. 18 Закону Про виконавче провадження, задля забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і в повному обсязі вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 62708228. З урахуванням п. 12 ч. 9 ст. 171 КАС України повідомити відповідачів про наявні в суді матеріали, а також про можливість їх отримання відповідачами лише безпосередньо у суді; з урахуванням ч. 1 ст. 5 та ч. 2 ст. 245 КАС України визнати протиправною та скасувати постанову від 13.11.2020 про закінчення виконавчого провадження № 62708228; з урахуванням ч. 1 ст. 5 та ч. 2 ст. 245 КАС України визнати бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Мін`юсту (м. Дніпро), що проявилася у невиконанні вимог законодавства України (зокрема ст. ст. 2, 3,10,13,18, 48, 49, 51, 52, 53, 54, 56, 57, 58, 61, 63, 68, 69 Закону України Про виконавче провадження, п.п. 4, 6 розділу І, п. 1 розділу II, п.п. 11,21 розділу III, розділів VII, VIII, п.п. 1, 2,13 розділу IX, п.п. 1, 3, 4, 8, 9,10 розділу X, п.п. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 розділу XII, п.п. 1, 4, 5, 6, 7 розділу XIV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, тощо) у виконавчому провадженні № 62708228 з примусового виконання виконавчого листа № 804/204/5754/17, протиправною та зобов`язати вчинити певні дії, передбачені законодавством України (зокрема ст. ст. 2, 3,10,13,18, 48, 49, 51, 52, 53, 54, 56, 57, 58, 61, 63, 68, 69 Закону України Про виконавче провадження, п.п. 4, 6 розділу І, п. 1 розділу II, п.п. 11, 21 розділу III, розділів VII, VIII, п.п. 1, 2,13 розділу IX, п.п. 1, 3, 4, 8, 9, 10 розділу X, п.п. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9,10 розділу XII, п.п. 1, 4, 5, 6, 7 розділу XIV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, тощо); з урахуванням ч. 1 ст. 5 та ч. 2 ст. 245 КАС України визнати бездіяльність головного державного виконавця Бикова А.В., що проявилася у невиконанні вимог законодавства України (зокрема ч. 3 ст. 63, ч. 2 ст. 75, ч. 2 ст. 76 Закону України Про виконавче провадження, п. 2 розділу XIV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, тощо) у виконавчому провадженні № 62708228 з примусового виконання виконавчого листа № 804/204/5754/17, протиправною та зобов`язати вчинити певні дії, передбачені законодавством України (зокрема ч. 3 ст. 63, ч. 2 ст. 75, ч. 2 ст. 76 Закону України Про виконавче провадження, п. 2 розділу XIV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, тощо).
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що постанова від 13.11.2020 року про закінчення виконавчого провадження прийнята з порушенням вимог законодавства, а отже є протиправною та підлягає скасуванню. Водночас, бездіяльність відповідачів проявилась у невиконанні вимог законодавства при вчиненні виконавчих дій, а також при вирішенні питання про закінчення виконавчого провадження. Так, постанова від 13.11.2020 року прийнята головним державним виконавцем Биковим А.В. лише на підставі того, що рішення не може бути виконано без участі боржника і відповідно до органу досудового розслідування надіслано повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення. При цьому, зазначено про те, що постановою від 25.09.2020 року на боржника накладено штраф у розмірі 5 100 грн. з наданням повторного 10 - деного строку для виконання та постановою про від 16.10.2020 року на боржника накладено штраф у розмірі 10 200 грн. Таким чином жодних інших, передбачених законом дій, відповідачами не вжито.
18.01.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Мін`юсту (м. Дніпро) надати належним чином завірені матеріали виконавчого провадження № 62708228.
Відповідачем у встановлений в ухвалі строк відзиву на позовну заяву не надано, проте на виконання вимог ухвали суду подано до суду витребувані докази.
Як передбачено ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
В судове засідання 29.01.2021 року сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
У відповідності до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Відповідно до частини 1 та 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, визначених статтями 273-277,280-283,285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
За таких обставин, враховуючи скорочені строки розгляду справ про оскарження рішень органів державної виконавчої служби, та керуючись частиною 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та представника відповідача повідомлених належним чином.
Враховуючи наведені положення процесуального законодавства, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року у справі № 804/204/5754/17 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 року в розмірі 90 відсотків місячного заробітку на підставі інформації, наданої прокуратурою Дніпропетровської області від 14.03.2017 року № 18-140вих17.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати з 01.01.2016 року ОСОБА_1 пенсію у зв`язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 року в розмірі 90 відсотків місячного заробітку на підставі інформації, наданої прокуратурою Дніпропетровської області від 14.03.2017 року № 18-140вих17, та виплатити різницю між сумами належної пенсії і фактично виплаченої пенсії, починаючи з 01.01.2016 року.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог статті 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 в розмірі 90 відсотків місячного заробітку, визначеного на підставі інформації прокуратури Дніпропетровської області від 21.11.2018 № 18-781вих18.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати з 01.11.2018 ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог статті 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 в розмірі 90 відсотків місячного заробітку на підставі інформації, наданої прокуратурою Дніпропетровської області від 21.11.2018 року № 18-781вих18, та виплатити різницю між сумами належної пенсії і фактично виплаченої пенсії, починаючи з 01.11.2018 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Судове рішення набрало законної сили 09.07.2019 року.
28.10.1019 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі № 804/204/5754/17.
Даний виконавчий лист позивачем пред`явлено до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сірим Д.В. від 06.08.2020 року відкрито виконавче провадження № 62708228 з примусового виконання виконавчого листа № 804/204/5754/17 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати з 01.11.2018 ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог статті 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 в розмірі 90 відсотків місячного заробітку на підставі інформації, наданої прокуратурою Дніпропетровської області від 21.11.2018 року № 18-781вих18, та виплатити різницю між сумами належної пенсії і фактично виплаченої пенсії, починаючи з 01.11.2018 року.
Вказаною постановою встановлено боржнику строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів, а також повідомлено, що у разі невиконання рішення у встановлений строк, буде винесено постанову про накладення штрафу.
16.10.2020 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кульковською А.О. винесено постанову про накладання штрафу, якою за невиконання без поважних причин рішення суду накладено на боржника: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області штраф у розмірі 5 100 грн., наданням повторного 10-денного строку для виконання.
16.10.2020 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сірим Д.В. винесено постанову про накладання штрафу, якою за невиконання без поважних причин рішення суду накладено на боржника: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області штраф у розмірі 10 200 грн.
13.11.2020 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Биковим А.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. В постанові зазначено, що станом на 13.11.2020 року рішення суду з боку боржника залишилось невиконаним в повному обсязі, а виконати рішення без участі боржника неможливо.
13.11.2020 року на адресу Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.
Супровідним листом від 13.11.2020 року № 221948 вказана постанова направлена на адресу сторін виконавчого провадження, а також на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Водночас, копію постанови від 13.11.2020 року про закінчення виконавчого провадження позивач отримав 02.12.2020 року, що підтверджується скріншотом з електронної пошти.
Незгода позивача з постановою про закінчення виконавчого провадження та бездіяльністю відповідачів при виконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду стали підставою для звернення до суду з даною позовною заявою.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить із того, що у відповідності до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно частини 1 статті 2 цього Закону, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження", під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 18 цього Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
За приписами підпункту 1 та 3 частини 3 статті 18 Закону Ук4раїни «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частинами 5 та 6 вказаної статті зазначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Судом встановлено, що Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сірим Д.В. від 06.08.2020 року відкрито виконавче провадження № 62708228 з примусового виконання виконавчого листа № 804/204/5754/17 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати з 01.11.2018 ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог статті 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 в розмірі 90 відсотків місячного заробітку на підставі інформації, наданої прокуратурою Дніпропетровської області від 21.11.2018 року № 18-781вих18, та виплатити різницю між сумами належної пенсії і фактично виплаченої пенсії, починаючи з 01.11.2018 року.
Вказаною постановою встановлено боржнику строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів, а також повідомлено, що у разі невиконання рішення у встановлений строк, буде винесено постанову про накладення штрафу.
Відповідно до пп. 1, 2 Розділу IX «Виконання рішень немайнового характеру» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону.
У разі невиконання боржником рішення у встановлений виконавцем строк на боржника накладається штраф відповідно до статті 75 Закону та застосовуються інші заходи, передбачені Законом.
Відповідно до частини 1, 2, 3 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Судом встановлено, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сірим Д.В. повторно винесено постанову про накладання штрафу, якою за невиконання без поважних причин рішення суду накладено на боржника: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області штраф у розмірі 10 200 грн., та разом з супровідним листом направлено сторонам.
13.11.2020 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Биковим А.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки станом на 13.11.2020 року рішення суду з боку боржника залишилось невиконаним в повному обсязі, а виконати рішення без участі боржника неможливо.
Крім того, 13.11.2020 року відповідачем до органів досудового розслідування направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.
Однак, з системного аналізу наведених правових норм вбачається, що державний виконавець зобов`язаний вчинити всі заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання судового рішення. Прийняттю державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження мають передувати певні дії відносно боржника, послідовність яких визначена Законом №1404-VІІІ.
Отже, лише після здійснення всіх необхідних заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду, державний виконавець має можливість винести постанову про закінчення виконавчого провадження.
При цьому, накладення на боржника повторного штрафу та звернення до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем вжито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.
Так, відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.
Згідно із ч.1 ст.2 цього Закону держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.
Разом з тим, положеннями частини другої цієї ж статті передбачено, що у разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.
Отже, направлення повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення не є єдиною останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій з виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.
Таким чином, лише після здійснення всіх необхідних заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду, державний виконавець має можливість винести постанову про закінчення виконавчого провадження.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова від 13.11.2020 року про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно, без вжиття всіх необхідних заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду в повному обсязі.
При цьому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідачів здійснити певні дії щодо виконання виконавчого листа необхідно відмовити, оскільки такі дії відносяться до виключної компетенції державного виконавця.
З огляду на вказане, наявні підстави для часткового задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .
Крім того, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В даному випадку, враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає що вимоги позовної заяви є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами, а відповідачами не доведено вчинення вичерпних дій задля виконання виконавчого листа виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-243, 245-246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Мін`юсту (м. Дніпро), Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Мін`юсту (м. Дніпро) Бикова Артема Вячеславовича про визнання бездіяльності протиправною задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Мін`юсту (м. Дніпро) та головного державного виконавця цього відділу Бикова Артема Вячеславовича при вчинені виконавчих дій у виконавчому провадженні № 62708228 з примусового виконання виконавчого листа № 804/204/5754/17.
Визнати протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Мін`юсту (м. Дніпро) та головного державного виконавця цього відділу Бикова Артема Вячеславовича щодо прийняття постанови від 13.11.2020 року про закінчення виконавчого провадження.
Визнати протиправною та скасувати постанову від 13.11.2020 року про закінчення виконавчого провадження №62708228.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене у строки, встановлені частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складено 29 січня 2021 року.
Суддя С.І. Озерянська