Справа № 400/3146/20
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/3146/20
Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурія О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року по справі за адміністративним позовом Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до приватного сільськогосподарського підприємства «Нова Зоря» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

04 серпня 2020 року Миколаївське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою про стягнення з приватного сільськогосподарського підприємства "Нова Зоря" заборгованості в сумі 30 891,30 грн, з яких 30 250,00 грн адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу з працевлаштування осіб з інвалідністю, 641,30 грн пеня за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПСП "Нова Зоря" у 2019 році не виконано нормативу робочих місць по працевлаштуванню осіб з інвалідністю, за що передбачені адміністративно - господарські санкції.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що ним направлялись до центру зайнятості звіти про наявність вакансії та інформація про попит на робочу силу (вакансію) за формою 3-ПН. На підставі викладеного, відповідач стверджує про відсутність вини у невиконанні нормативу створення робочих місць для осіб з інвалідністю за 2019 рік та про вжиття всіх необхідних заходів для недопущення господарського правопорушення за невиконання вказаного нормативу робочих місць. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року Миколаївському обласному відділенню Фонду соціального захисту інвалідів відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги. Зокрема апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що підприємство, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю за рік менша, ніж установлено нормативом, є таким, що не виконало норматив відповідно до положень ст.19 Закону України "Про зайнятість населення".

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

ПСП "Нова Зоря" () зареєстровано з 16.02.2001 року, основним видом діяльності за КВЕД є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

05 червня 2020 року ПСП "Нова Зоря" подало до Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2019 рік форми № 10-ПІ, за яким середньооблікова чисельність його штатних працівників складає 13 осіб; середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність ; кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, спеціально створених 1 особа; фонд оплати праці штатних працівників 786,5 грн.; середньорічна заробітна плата штатного працівника 60 500,11 грн.

За результатами розгляду наданого відповідачем звіту, позивачем встановлено, що в порушення вимог Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" ТОВ "ТД Україна" мало бути працевлаштоване 1 особу з інвалідністю, яка повинна працювати якнайменше 6 місяців. Проте відповідачем працевлаштовано лише одну особу з інвалідністю у вересні 2019 році. Внаслідок невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю, відповідач повинен сплатити адміністративно - господарські санкції у розмірі 30 891,30 грн за одну не працевлаштовану посаду. У зв`язку із несплатою відповідачем адміністративно - господарських санкцій утворилася пеня у розмірі 641,30 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ПСП "Нова Зоря" виконано норматив щодо створення робочих місць для осіб з інвалідністю у 2019 році, а обов`язок щодо пошуку працівників на такі вакансії законодавчо покладено саме на позивача, а не на товариство.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" №875-XII від 21.03.1991 року для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

При цьому, частиною другою статті 19 Закону №875-XII визначено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Частиною першою статті 20 Закону №875-ХІІ встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Так, відповідно до частини першої статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною другою наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Спірні у цій справі санкції застосовуються до суб`єктів господарювання уповноваженими органами державної влади за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, а тому є адміністративно-господарськими санкціями. Про це також вказано у статті 20 Закону № 875-ХІІ.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 50 Закону України "Про зайнятість населення" № 5067 роботодавці зобов`язані: своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії).

Відповідно до абз.3 пункту 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 70 від 31 січня 2007 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкстатом.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року № 316 затверджено Форму звітності №3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії), яка подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше через три робочих днів з дати відкриття вакансії(й). Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Наведене свідчить про те, що обов`язок підприємства щодо створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком підбирати і працевлаштовувати таких осіб на створені робочі місця. Такий обов`язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в частині першій статті 18 Закону № 875-ХІІ.

Однак на підприємство покладається обов`язок створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю та інформувати про таку кількість створених робочих місць органи працевлаштування.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах по справі № 817/1188/18 від 24 квітня 2019 року та по справі № 812/1164/18 від 31 липня 2019 року, по справі № 440/2008/19 від 24 червня 2020 року, від 18 серпня 2020 року у справі №580/2188/19.

Як вбачається з матеріалів справи, ПСП "Нова Зоря" протягом 2019 року щомісячно повідомляло про наявну вакансію Вознесенську міськрайонну філію Миколаївського обласного центру зайнятості, що підтверджується звітами за формою 3- ПН, які подавались до центру зайнятості від 22.01.2019 р.; 25.02.2019 р.; 29.03.2019 р.; 19.04.2019 р.; 06.05.2019 р.; 03.06.2019 р.; 01.07.2019 р.; 05.08.2019 р.; 02.09.2019 (арк.спр. 31-36).

З 02.09.2019 року відповідачем прийнято на посаду юрисконсульта - ОСОБА_1 , яка має 3 групу інвалідності з дитинства безстроково, про що свідчить довідка до акту огляду МСЕК серія 12 ААА 559431 (арк. 37-38).

Викладене свідчить про виконання ПСП "Нова Зоря" обов`язку щодо створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Доводи апелянта, що відпрацьований робочий час особи з інвалідністю за 4 місяці не може бути зарахованим до середньооблікової кількості штатних працівників - осіб з інвалідністю за рік, судова колегія не приймає до уваги, оскільки це не ґрунтується на приписах чинного законодавства.

Щодо доводів апелянта, що звернення до органів влади, надання звітності про наявність вакансій для осіб з інвалідністю не є виконанням нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю, судова колегія вважає помилковими.

Підприємство не несе відповідальності за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю, якщо воно розробило необхідні заходи по створенню для них робочих місць, зокрема, створило робочі місця для таких осіб та своєчасно, достовірно, в повному обсязі проінформувало відповідні установи, але фактично не працевлаштувало інваліда з причин незалежних від нього: відсутність інвалідів, відмова інваліда від працевлаштування на підприємство, бездіяльність державних установ, які повинні сприяти працевлаштуванню інвалідів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі № 440/2008/19.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 07 серпня 2020 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко