Справа № 580/41/21
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року справа № 580/41/21

16 годин 45 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді - Трофімової Л.В., за участі секретаря - Безпалого А.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 580/41/21

за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м.Черкаси, 18002, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник позивача - не прибув]

до товариства з обмеженою відповідальністю «Корсунське» (вул. Миру, 1, с. Корсунка, Тальнівський район, Черкаська область, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник відповідача - не прибув]

про стягнення податкового боргу, прийняв рішення.

04.01.2021 Головне управління ДПС у Черкаській області, звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Корсунське», просить: стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Корсунське» з рахунків у банках, обслуговуючих діяльність платника та за рахунок готівки кошти на користь бюджету через Головне управління ДПС у Черкаській області податковий борг у сумі 527349,48 грн.

Ухвалою від 04.01.2021 відкрито спрощене провадження у справі, призначено судове засідання на 21.01.2021. Ухвалою від 21.01.2021 відкладено розгляд справи до 02.02.2021.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що всупереч вимог чинного законодавства, відповідач не виконує податковий обов`язок зі сплати податків, тому обліковано податковий борг у сумі 527349,48 грн. У зв`язку із наявністю у відповідача податкового боргу, позивач згідно пунктів 95.3, 95.4 статті 95 Податкового кодексу України має право звернутися до суду про стягнення заборгованості з розрахункових рахунків у банках, що обслуговують такого платника та за рахунок готівки. Позивач свого представника у судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив, відзив на позовну заяву не подав, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином (а.с.51).

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті. Немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду та відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Згідно частини 4 статті 129 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі під час розгляду справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з огляду на таке.

Судом встановлено, що ТОВ «Корсуньське» зареєстровано як юридичну особу 22.07.2003 (а.с.5 - зворотній бік) та 25.07.2003 взято на облік в ГУ ДПС у Черкаській області як платника податків (а.с.6).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (надалі за текстом - Кодекс №2755).

Надаючи оцінку доводам позивача про несвоєчасну і неповну сплату відповідачем податкового боргу, суд дійшов таких висновків.

Згідно частини 1 статті 6 Кодексу №2755 податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 9.1.3. пункту 9.1 статті 9 Кодексу № 2755 податок на додану вартість належить до загальнодержавних податків і зборів.

Підпунктами 4.1.1 та 4.1.3 пункту 4.1 статті 4 Кодексу № 2755 встановлено, що податкове законодавство України ґрунтується на принципах: загальності оподаткування - кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу; невідворотності настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства.

Кодексом №2755 визначено обов`язок відповідача як платника податків подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом (стаття 16).

Відповідно до пункту 46.1. статті 46 Кодексу №2755-VI встановлено, що податкова декларація - документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання.

Згідно із статтею 75 Кодексу №2755 контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Кодексу № 2755 документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до підпункту 14.1.36 статті 14 Кодексу № 2755 господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пунктом 198.5 статті 198 Кодексу № 2755 платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Кодексу № 2755 до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій. Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Кодексу № 2755 податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду.

Пунктом 209.2 статті 209 Кодексу № 2755 передбачено, що позитивна різниця між сумою податкових зобов`язань звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту звітного (податкового) періоду, визначена: за операціями з сільськогосподарськими товарами/послугами (крім операцій із зерновими і технічними культурами та операцій з продукцією тваринництва) підлягає перерахуванню: до державного бюджету - у розмірі 50 відсотків; на спеціальні рахунки, відкриті сільськогосподарським підприємствам - суб`єктам спеціального режиму оподаткування в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, - у розмірі 50 відсотків; за операціями із зерновими і технічними культурами підлягає перерахуванню: до державного бюджету - у розмірі 85 відсотків; на спеціальні рахунки, відкриті сільськогосподарським підприємствам - суб`єктам спеціального режиму оподаткування в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, - у розмірі 15 відсотків; за операціями з продукцією тваринництва підлягає перерахуванню: до державного бюджету - у розмірі 20 відсотків; на спеціальні рахунки, відкриті сільськогосподарським підприємствам - суб`єктам спеціального режиму оподаткування в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, - у розмірі 80 відсотків.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 №11 «Про затвердження порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів». Сільськогосподарське підприємство подає не пізніше останнього календарного дня місяця, що настає за звітним періодом, органові державної податкової служби копії платіжних доручень про фактично зараховані на спец, рахунок суми податку на додану вартість за кожний звітний період.

Відповідно до п. 4 Порядку №11 сума податку на додану вартість, що акумулюється на спеціальному рахунку, не підлягає включенню до державного бюджету і використовується сільськогосподарським підприємством відповідно до п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу України, а починаючи з 01 січня 2018 року перераховується на поточний рахунок сільськогосподарського підприємства. У разі нецільового використання суми податку на додану вартість сільськогосподарське підприємство несе відповідальність відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 123.1 статті 123 Кодексу № 2755 вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Кодексу № 2755 контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 Кодексу № 2755 контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

З матеріалів справи встановлено, що на підставі акта про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Корсуньське» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2015 до 30.06.2018 з урахуванням пункту 102.1 статті 102 Кодексу № 2755від 24.09.2018 № 370/23-00-14-0807/32570104 (а.с.10-35) прийнято податкове повідомлення-рішення (далі - ППР) від 26.12.2018 № (а.с.36) про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у сумі 328270 грн та застосування штрафу у сумі 82068 грн. Зазначене ППР було направлено на податкову адресу відповідача та вручено відповідачу 01.11.2018 (а.с.38).

Правомірність прийняття ППР від 26.12.2018 № була предметом вирішення спору Черкаським окружним адміністративним судом у справі № 580/1464/19.

Судом встановлено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18.07.2019 у справі № 580/1464/19 відмовлено у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Корсуньське» до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування ППР від 26.12.2018 №, №, №, №, №. Рішення від 18.07.2019 у справі № 580/1464/19 набрало законної сили 07.05.2020 за результатами апеляційного перегляду (ЄДРСР 83294059).

Залишок несплаченої пені становить 117011,48 грн (а.с.9).

Загальна сума боргу відповідача з податку на додану вартість становить 527349,48 грн (410338 + 117011,48), що підтверджується відомостями облікової картки відповідача (а.с.9).

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Кодексу №2755 податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 102.4 статті 102 Кодексу №2755 встановлено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Позивач звернувся до суду про стягнення податкового боргу 04.01.2021 у межах визначеного Пунктом 102.4 статті 102 Кодексу №2755 строку.

Відповідно до підпункту 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 Кодексу № 2755-VI орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Кодексу №2755 у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Пунктом 59.5 статті 59 Кодексу №2755 передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню належить вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення ЄСПЛ у справі Suominen проти Фінляндії, № 37801/97, пункту 36, від 01.07.2003). Межі, до яких суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може різнитися залежно від природи рішення та оцінюватися у контексті обставин кожної справи (рішення ЄСПЛ у справі Ruiz Torija et Hiro Balani проти Іспанії, № 18390/91, пункту 29 від 09.12.1994).

Судом встановлено, що у зв`язку з несплатою відповідачем узгодженої суми податкового зобов`язання в установлені строки, позивачем на адресу відповідача направлена податкова вимога форми «Ю» від 22.09.2020 № 99373-53, що вручено представнику відповідача 07.10.2020 (а.с.7).

Пунктом 95.1 статті 95 Кодексу № 2755 встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, що перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, що перебуває у податковій заставі. Відповідно до пункту 95.2 статті 95 Кодексу №2755 стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Кодексу №2755 контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.3 статті 95 Кодексу № 2755 передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, що направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.4 статті 95 Кодексу № 2755 контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Таким нормативно-правовим актом є Порядок стягнення готівки, що належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1244, що визначає механізм стягнення готівки, належною платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу. Згідно пункту 95.5 статті 95 Кодексу № 2755 вилучені відповідно до цієї статті готівкові кошти вносяться посадовою особою контролюючого органу до банку в день їх стягнення для перерахування до відповідного бюджету чи державного цільового фонду в рахунок погашення податкового боргу платника податків. У разі неможливості внесення зазначених коштів протягом того самого дня їх необхідно внести в банк наступного робочого дня. Забезпечення збереження зазначених коштів до моменту їх внесення в банк здійснюється відповідним контролюючим органом.

Згідно довідки від 27.11.2020 № 29719/10/23-00-13-0618 у відповідача наявні рахунки у банках, зокрема: у АТ «Райффайзен банк Аваль» (МФО 380805), номер рахунку: НОМЕР_1 відкритий 25.03.2010 у гривні; у АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299), номер рахунку: НОМЕР_2 , відкритий 03.08.2020 у гривні; у АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299), номер рахунку: НОМЕР_3 , відкритий 03.08.2020 у гривні; у АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299), номер рахунку: НОМЕР_4 , відкритий 03.08.2020 у гривні; у АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299), номер рахунку: UA1601390, відкритий 03.08.2020 у гривні; у Казначействі України (ел. адм. подат.) (МФО 899998), номер рахунку НОМЕР_5 , відкритий 24.12.2014.

Згідно частини 4 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 19-1.1.45 пункту 19-1.1 статті 19-1 Кодексу №2755 контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до пункту 35.2 статті 35 Кодексу №2755 сплата податків та зборів здійснюється в готівковій або безготівковій формі, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу. Надаючи оцінку обставинам, якими обґрунтовувалися вимоги, доказам щодо їх підтвердження, керуючись актами законодавства щодо цих правовідносин, суд дійшов висновку, що у позивача наявні підстави для примусового стягнення за рішенням суду з відповідача коштів, з рахунків у банках та за рахунок готівки, у рахунок погашення податкового боргу у сумі 527349,48 грн та знаходить позов таким, що належить задовольнити.

Верховний Суд у постанові від 15.05.2018 у справі № 808/220/17 (ЄДРСР 74028705) зазначив: суть спору полягає в правомірності заявлених вимог щодо стягнення грошових коштів, що перебувають на рахунках підприємства, а також готівкових коштів у рахунок погашення податкового боргу. Питання порядку, механізму стягнення таких коштів, та вчинення інших дій, пов`язаних із виконанням судового рішення, знаходиться за межами предмету спору. Варто розмежовувати підстави, що надають можливість стягнення коштів платника податків в рахунок погашення податкового боргу, та механізм застосування та виконання такого стягнення, який виникає після такого стягнення за рішенням суду, такий алгоритм дій пов`язаний із стягненням, є наступною стадією, що має особливості.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України під час вибору і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки позивачем не надано доказів понесених судових витрат пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 242-245, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути кошти з рахунків у банках, обслуговуючих діяльність товариства з обмеженою відповідальністю «Корсунське» (вул. Миру, 1, с. Корсунка, Тальнівський район, Черкаська область, ідентифікаційний код юридичної особи в ) та за рахунок готівки у дохід бюджету через Головне управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ідентифікаційний код юридичної особи в ) у рахунок погашення податкового боргу у сумі 527349 (п`ятсот двадцять сім тисяч триста сорок дев`ять) грн 48 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень та з урахуванням пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

позивач: Головне управління ДПС у Черкаській області [вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ідентифікаційний код юридичної особи в ]

відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Корсунське» [вул. Миру, 1, с. Корсунка, Тальнівський район, Черкаська область, ідентифікаційний код юридичної особи в ]

Повне судове рішення складено 02.02.2021.

Суддя Л.В. Трофімова