Справа № 160/13368/20
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в письмовому провадженні у м. Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,-
- визнати протиправною відмову відділу з питань перерахунків пенсій № 7 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 21.08.2020 року стосовно не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоду роботи з 01.10.2010 року по 13.04.2017 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, період роботи з 01.10.2010 року по 13.04.2017 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт» на посаді машиніста крану 4 розряду на основній виробничій ділянці № 1 (кульового подрібнення) та здійснити перерахунок пенсії з дати її призначення - 16.02.2019 року, з урахуванням включення до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 01.10.2010 року по 13.04.2017 року та виплатити недоотримані грошові кошти, визначені за результатами перерахунку пенсії.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вказані періоди не враховано відповідачем до її трудового стажу протиправно, оскільки відомостей трудової книжки достатньо для підтвердження вказаного пільгового стажу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху.
04.01.2021 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до суду надало відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 № 637 встановлено, що у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнені довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано; періоди роботи, що враховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном. Отже, за приписами п. 20 Порядку, форма довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній має затверджену форму, в свою чергу, підприємства, які мають право видавати зазначені довідки, повинні дотримуватись встановленої форми. Тільки адміністрація підприємства може визначити, що технологічний процес, використовуване обладнання , сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, які можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих і тільки адміністрація підприємства згідно первинних документів може підтвердити, що особа була дійсно зайнята на роботах, які можна віднести до Списку № 1 або № 2, виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Характер роботи підтверджується тільки документально. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт», не є ліквідованим. На момент звернення за призначенням пенсії (28.02.2019) довідку про пільговий характер роботи з ТОВ «Промисловий ремонт» позивачем надано не було, тому період з 01.10.2010 по 13.04.2017 був зарахований до загального (страхового) стажу. Враховуючи викладене, відсутні підстави для зарахування періоду з 01.10.2010 по 13.04.2017 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, оскільки вказаний період роботи позивача не підтверджено уточнюючою довідкою підприємства, з посиланням на первинні документи щодо проведення атестації робочих місць. Крім того, відповідач вважає, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з позовом.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що з 16.02.2019 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах.
Вважаючи відмову в зарахуванні до пільгового періоду вказаного стажу незаконними та необґрунтованим, позивач звернулася до суду з позовом.
Приписами ст.46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
За приписами п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено та сторонами не заперечується, що позивачеві призначено пенсію за віком на пільгових умовах.
Однак, під час призначення пенсії, відповідач не врахував стаж ОСОБА_1 за Списком № 1 - за період з 01.10.2010 по 13.04.2017 в ТОВ «Промисловий ремонт» на посаді машиніста крана 4 розряду на основній виробничій ділянці № 1 (кулькового подрібнення) у зв`язку ненаданням уточнюючої довідки підприємства, де працювала позивач.
Згідно із Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року, посада «машиніст крана» віднесена до Списку № 1.
Згідно зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності останньої або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, який затвердив постановою від 12 серпня 1993 року №637 Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 (Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Приписами п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58 встановлено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується « 05.01.1993». Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Як вбачається з копії трудової книжки, наданої до матеріалів справи, 01.10.2010 року позивач прийнята в машиністом крана 4 розряду на основну виробничу дільницю № 1 (кулькового подрібнення).
Також, трудова книжка містить печатки про те, що за результатами атестації робочих місць, за умовами праці підтверджене право позивача на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1: наказ № 1/40 від 01.10.2010, наказ № 1/132/10 від 08.12.2014 року, наказ № 1/1750 від 07.10.2016 року.
Звільнена ОСОБА_1 з 13.04.2017 року за прогули без поважної причини, згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України.
Таким чином, відомостями трудової книжки позивача підтверджено, що у період з 01.10.2010 року по 13.04.2017 року позивач працювала на посаді машиніста крана та має право на пільгове забезпечення за Списком № 1.
При цьому, записи у трудовій книжці виконані акуратно, їх можливо прочитати.
Суд зазначає, що лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу вимагаються, в тому числі, й довідки.
Однак, в трудовій книжці позивача наявні необхідні записи про період роботи позивача на посаді машиніста крана, неправильні чи неточні записи в трудовій книжці відсутні.
Також, підприємством у трудовій книжці підтверджено право позивача на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1.
Таким чином, пенсійний орган, відмовляючи у зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду її роботи з 01.10.2010 по 13.04.2017 в ТОВ «Промисловий ремонт», з огляду на відсутність уточнюючої довідки, діяв з порушенням приписів Порядку № 637.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Оскільки позивачу призначено пенсію без урахування пільгового стажу з 16.02.2019 року, позовні вимоги підлягають задоволенню саме з 16 лютого 2019 року.
Щодо порушення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.
За приписами ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно із ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Так, позивач з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області дізналась про порушення своїх прав, та з дотриманням шестимісячного строку звернулась до суду 20.10.2020 року.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі викладеного, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ч.1 ст.139 КАС України, якими встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене, на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправною відмову відділу з питань перерахунків пенсій № 7 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 21.08.2020 року стосовно не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоду роботи з 01.10.2010 року по 13.04.2017 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт».
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна