Справа № 265/4175/16-а
Суддя: Козлов Д. О.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/4175/16-а
Провадження № 6-а/265/1/21
У Х В А Л А

02 лютого 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

за участю секретаря Дрьомової О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, зацікавлені особи: Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради, Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного регіонального управління (м. Харків), -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, в обґрунтування якої посилався на те, що постановою суду від 11 листопада 2016 року скасовано рішення Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради від 23 жовтня 2015 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні допомоги при народженні дитини та зобов`язано таке управління призначити й виплатити ОСОБА_2 допомогу при народженні дитини, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донецький апеляційний адміністративний суд постановою від 21 грудня 2016 року скасував рішення суду першої інстанції. Натомість постановою від 16 липня 2020 року Верховний Суд скасував постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року та постанову суду першої інстанції від 11 листопада 2016 року залишив у силі. Однак 25 липня 2017 року за пп. 7.2 п. 7 рішення Маріупольської міської ради № 7/20-1724 «Про оптимізацію штатної чисельності виконавчих органів», визначено, що шляхом ліквідації з 1 січня 2018 року припиняється управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради, а за п. 13 вказаного рішення після ліквідації управління функції щодо соціального захисту населення м. Маріуполя здійснює департамент соціального захисту населення міської ради, який є його правонаступником. 16 травня 2017 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради, для якого, як правонаступника, усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради. Таким чином просить суд замінити сторону боржника з управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради () на Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради по справі № 265/4175/16-а ().

Відповідно до письмових заперечень представника Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, ОСОБА_3 , вбачається, що остання, не погоджуючись із заміною боржника по справі № 265/4175/16-а, посилалась на те, що 16 травня 2017 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дійсно внесено запис про проведення державної реєстрації юридичної особи, Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, а рішенням Маріупольської міської ради від 25 липня 2017 року № 7/20-1724 «Про оптимізацію штатної чисельності виконавчих органів міської ради» припинено шляхом ліквідації з 1 січня 2018 року управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради, визначивши, що після ліквідації управління соціального захисту населення функції щодо соціального захисту населення м. Маріуполя здійснює Департамент соціального захисту населення міської ради, який є правонаступником такого управління. Також Положенням про департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради встановлено, що такий Департамент є виконавчим органом Маріупольської міської ради, який є правонаступником виконавчого комітету Маріупольської міської ради та управлінь соціального захисту населення Кальміуського, Лівобережного, Приморського та Центрального районів Маріупольської міської ради у зв`язку з їх припиненням. Натомість, оскільки юридична особа є такою, що припинилась, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення, а такі відомості відносно Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради наразі відсутні, оскільки таке управління перебуває в стані припинення, тому боржник у виконавчому проваджені не вибув, на підставі чого просила суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її заяви.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву з проханням вирішити справу за її відсутності.

Від представника Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, Василів О. С., надійшла заява з проханням вирішити заяву ОСОБА_1 у її відсутність.

Представники зацікавлених осіб, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, до суду також не з`явились.

Відповідно до ч. 2 ст. 379 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, не перешкоджає судовому розгляду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подана заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Суд встановив, що постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 листопада 2016 року, яка набула чинності згідно із постановою Верховного Суду від 16 липня 2020 року, по справі № 265/4175/16-а було, зокрема, зобов`язано Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні сина, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів, вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач та боржник.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

На підставі ч. 1, 4 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. При цьому положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

З наведеного нормативного визначення слідує, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набрання судовим рішенням законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. При цьому законодавством встановлено головну умову, за якої тягар боржника може бути перекладено на іншу особу - це вибуття сторони виконавчого провадження.

Згідно із положеннями ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Натомість, суд зауважує, що публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, а під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід щодо переходу до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувались ліквідованим органом, не можуть бути припинені і підлягають передачі іншим державним органам, за виключенням того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Отже, правонаступництво в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції. У такому випадку також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Особливістю адміністративного правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама по собі має бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

Отже, коли відбувається публічне правонаступництво, вирішальним є встановлення факту переходу повністю чи частково функцій (адміністративної компетенції) від одного суб`єкта владних повноважень до іншого, а не самого факту державної реєстрації припинення вибулого з публічних правовідносин суб`єкта владних повноважень, як юридичної особи.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 30 грудня 2020 року по справі № 805/4361/17-а, предметом дослідження по якій було питання можливості застосування механізму заміни сторони виконавчого провадження у випадку, якщо станом на час проведення виконавчих дій, боржник, який є суб`єктом владних повноважень, перебуває у стані припинення, але ще не припинений як юридична особа публічного права, проте, його управлінські функції передані іншій юридичній особі публічного права.

Судом також було встановлено, що 16 травня 2017 року проведено державну реєстрацію як юридичної особи Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, а, натомість, з 9 жовтня 2017 року Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради перебуває у стані припинення.

Суд зауважує, що рішенням Маріупольської міської ради від 25 липня 2017 року № 7/20-1724 «Про оптимізацію штатної чисельності виконавчих органів міської ради» припинено шляхом ліквідації з 1 січня 2018 року, зокрема, Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради, визначивши, що після ліквідації управління соціального захисту населення функції щодо соціального захисту населення м. Маріуполя здійснює Департамент соціального захисту населення міської ради, який є правонаступником, зокрема, такого управління.

Отже, з 1 січня 2018 року Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради набув повноважень органу публічної влади, який згідно із законом виконує функції, зокрема у сфері соціального захисту населення. В свою чергу таких функцій з 1 січня 2018 року позбулось на підставі відповідного рішення органу місцевого самоврядування Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради, тому відповідно з цієї дати воно не може здійснювати права та виконувати обов`язки сторони у даній справі № 265/4175/16-а, отже й відповідати за зобов`язаннями, які на нього покладені судовим рішенням від 11 листопада 2016 року, оскільки такі повноваження передано для виконання завдань і функцій новоствореному органу, Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради.

Таким чином з 1 січня 2018 року відбулось фактичне адміністративне правонаступництво Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради прав та обовязків Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради, тому факт припинення саме як юридичної особи Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради, не є вирішальним у даному випадку.

Аналогічні правові позиції за своїм змістом висловлював Верховний Суд у постановах від 10 вересня 2020 року по справі № 420/5772/18, від 10 жовтня 2020 року по справі № 804/958/17, від 3 грудня 2020 року по справі № 805/2173/16-а.

На підставі переліченого суд дійшов переконання про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Керуючись ст. 379 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, зацікавлені особи: Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради, Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного регіонального управління (м. Харків), задовольнити.

Замінити боржника за постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 листопада 2016 року по справі № 265/4175/16-а з Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради (м. Маріуполь, пр. Перемоги 16, ) на його правонаступника - Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради (м. Маріуполь, пр. Миру 70, ).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Ухвала складена та підписана 2 лютого 2021 року.

Суддя