Справа № 640/31489/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви

03 лютого 2021 року м. Київ № 640/31489/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Балась Т.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправною відповіді та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправною відповіді та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди.

За результатом автоматизованого розподілу вказану позовну заяву передано на розгляд судді Окружного адміністративного суду міста Києва Балась Т.П.

У зв`язку з невідповідністю поданої позовної заяви вимогам процесуального законодавства, керуючись статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2020 позовна заява залишена без руху.

У вказаній ухвалі зазначені недоліки позовної заяви та запропоновано позивачеві спосіб їх усунення шляхом, зокрема, подання до суду:

- оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 840,80 грн. за вимогу майнового характеру (про стягнення моральної шкоди);

- копій усіх доданих до позовної заяви доказів, засвідчених належним чином.

Наведена ухвала суду отримана позивачем 21.01.2021, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, що не заперечується позивачем.

27.01.2021 від позивача на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви.

Вказана заява була передана на розгляд судді Балась Т.П. 29.01.2021.

У заяві про усунення недоліків позовної заяви позивач зазначає, що вимога про відшкодування моральної шкоди, завданої з боку суб`єкта владних повноважень разом з іншими вимогами щодо протиправних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень в адміністративному судочинстві не є об`єктом справляння судового збору. Також, вказує на те, що позивач є особою пенсійного віку з лімітованим пенсійним обмеженням.

Так, відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

В свою чергу із заявленого позову вбачається, що предмет розгляду у даній справі становить визнання протиправною відповіді та зобов`язання вчинити певні дії, а також стягнення моральної шкоди.

Тобто, по суті основним предметом позовних вимог, що складає суть спірного питання, це є вимоги пов`язаними з оскарженням відповіді та зобов`язання вчинити певні дії.

Вимоги ж про стягнення грошових коштів за моральну шкоду, як майнова є похідною вимогою від попередніх, та заявлені в одному провадженні з вимогами вирішити публічно правовий спір немайнового характеру.

Так, згідно частиною 3 статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою, а тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Тобто, вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі та що складає ціну матеріальних вимог, є майновою вимогою, а тому, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 16.03.2020 у справі № 9901/64/20, від 15.01.2020 у справі № 826/12286/15, від 30.07.2020 у справі № 9901/194/20.

Суд також ураховує правову позицію, висловлену Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 27.04.2020 у справі № 9901/19/20, в межах якої в тому числі заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди, зазначено наступне: «Із предмету спору, який сформулювала позивачка, принаймні за його зовнішнім вираженням (ознаками), можна побачити, що ці вимоги не охоплюються (не підпадають) під поняття об`єкта справляння судового збору, який позивачка не повинна платити з підстави передбаченої пунктом 13 частини другої статті 3 Закону № 3674-VI, оскільки не мають під собою підстав, з огляду на які ці вимоги належить відносити до спорів про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду».

У заяві на усунення недоліків позовної заяви позивачка також покликається на те, що вона є особою пенсійного віку з лімітованим пенсійним обмеженням, з приводу чого суд зазначає таке.

Положеннями частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон № 3674-VI), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Вказані норми встановлюють можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку.

Отже, вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору. У клопотанні позивач повинен навести обставини, які свідчать про незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та надати суду відповідні докази.

Проте, позивачка не надала суду письмових доказів, що підтверджують її незадовільний (скрутний) майновий стан та відсутність коштів на сплату судового збору. Той факт, що ОСОБА_1 є пенсіонеркою і отримує пенсію не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору.

Ураховуючи викладене, суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за звернення з вимогою про стягнення моральної шкоди.

Суд звертає увагу на ті обставини, що сплата судового збору при поданні позовної заяви є законодавчо встановленим обов`язком та не може розцінюватися, як обмеження доступу до правосуддя. При цьому, як положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, так і Законом України «Про судовий збір» передбачений та визначений порядок та механізм не тільки повернення судового збору за певних обставин (ст. 7 цього Закону), а також розподілу судових витрат (ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України). Так, при задоволенні позовних вимог позивача понесені ними судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню та стягненню таких коштів з суб`єкта владних повноважень.

З приводу ненадання позивачем доказів, доданих до позовної заяви, засвідчених належним чином, суд ураховує доводи позивача про наявність оригіналів доказів у відповідача, їх надмірний обсяг, а також можливість їх витребування судом з власної ініціативи відповідно до частини шостої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України

Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи зазначене, з метою забезпечення права позивача на судовий захист, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви в частині надання оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн. за вимогу майнового характеру.

Керуючись статтями 121, 169, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Продовжити позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлений в ухвалі суду від 29.12.2020.

2. Позивачеві у п`ятиденний строк з дня одержання цієї ухвали усунути наведені в ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2020 недоліки у вказаний у ній спосіб.

3. Повторно роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.П. Балась