Справа № 380/6168/20
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/6168/20 пров. № А/857/15314/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання Гром І. І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року в справі № 380/6168/20 (головуючий суддя Сакалош В. М., м. Львів, повне судове рішення складено 27 жовтня 2020 року) за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2020 року Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 25/7.4-19/209000 від 23.07.2020 року, яким визначено до сплати суму податкових зобов`язань за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності в розмірі 14993,32 грн. та 3748,33 грн. штрафні санкції та податкового повідомлення-рішення № 26/7.4-19/209000 від 23.07.2020 р. яким визначено до сплати суму податкових зобов`язань за платежем ПДВ з ввезених на територію України товарів в розмірі 32985,32 грн. та 8246,33 грн. штрафних санкцій.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що рішення, прийняті митним органом є незаконними з огляду на те, що Галицька митниця взяла до уваги єдиним і беззаперечним доказом документи литовських митних органів, не перевірила обставин завершення експорту товару; для усунення всякого роду сумнівів не вчинила запитів відповідним компаніям, які фігурують відправниками товару по литовських документах та документах, поданих до митного оформлення декларантом ОСОБА_1 .

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №25/7.4-19/209000 від 23.07.2020 р. Галицької митниці Держмитслужби. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №26/7.4-19/209000 від 23.07.2020 р. Галицької митниці Держмитслужби.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем Галицькою митницею Держмитслужби, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначено, що при переміщенні через митний кордон України та митному оформленні товару позивачем надано документи, що містять неправдиві відомості про вартість товару і як наслідок при декларуванні товару занижено митну вартість на суму 149933,25 грн., вказані обставини і стали підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Представник відповідача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримав та просить таку задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечив та просить відмовити в задоволенні такої та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що з 01.06.2020 р. по 02.06.2020 р. працівниками Галицької митниці ДМС проводилась документальна невиїзна перевірка ОСОБА_1 на дотримання вимог законодавства України з питань митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, повноти нарахування, своєчасності та достовірності сплати митних платежів за митною декларацією № UA205100/2017/001414 від 23.06.2017 р.

За наслідками перевірки був складений акт № 15/7.4-19/ НОМЕР_1 від 03.07.2020 р.

Згідно з актом перевірки було встановлено наступні порушення п. 2 ч. 2 ст. 52, п. 1 та пп. 5 п. 8 ст. 257, п. 1 ч. 1 ст. 279 Митного кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита та митною декларацією №UA205100/2017/001414 від 23.06.2017р. на загальну суму 14993,32 грн.; п. 185.1 ст. 185, п. 187.8 ст. 187, п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України щодо заниження бази оподаткування податку на додану вартість за митною декларацією від 23.06.2017 р. №UA205100/2017/001414 на загальну суму 29244,04 грн.

Податковий орган прийшов до висновку, що при переміщенні через митний кордон України та митному оформленні товару ОСОБА_1 надано документи, що містять неправдиві відомості про вартість товару, внаслідок чого при декларуванні занижено митну вартість на суму 149933,25 грн.

На підставі акту податковим органом перевірки було винесено податкове повідомлення рішення №25/7.4-19/209000 від 23.07.2020 р., яким визначено до сплати суму податкових зобов`язань за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності в розмірі 14993,32 грн. і 3748,33 грн. штрафні санкції та податкове повідомлення-рішення №№26/7.4- 19/209000 від 23.07.2020 року, яким визначено до сплати суму податкових зобов`язань за платежем ПДВ з ввезених на територію України товарів в розмірі 32985,32 грн. та 8246,33 грн. штрафні санкції.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що 23.06.2017 року посадовою особою м/п Луцьк Волинської митниці ДФС за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA205100/2017/001414, де декларантом (митним брокером) ТзОВ ЗБС, являвся громадянин ОСОБА_2 , було проведено митне оформлення товару автомобіль легковий, марки. Volkswagen, модель Passat, номер кузова НОМЕР_2 , загальна кількість місць включаючи водія - 5, призначений для використання по дорогах загального користування (перевезення пасажирів), тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів - 1968 см , потужність двигуна - 103 kw, тип кузова - седан, бувший у використанні, колісна формула - 4x2, календарний рік виготовлення: 2012, модельний рік виготовлення: 2012, колір - чорний, дата введення в експлуатацію - 03.05.2012.

Згідно попередньої накладної №2017-01315 від 16.06.2017 року вартість транспортного засобу становила 5500 євро, його продавцем виступала компанія UAB "Gelgotos Transportas", покупцем ОСОБА_3 .

За митне оформлення цього автомобіля при його митній вартості у 172693,58 гривні було нараховано та сплачено 77709,59 гривень митних платежів.

Державною фіскальною службою України отримано запит литовських митних органів від 29.05.2019 року про підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення транспортних засобів, серед яких також був вищевказаний транспортний засіб.

За результатами проведеного опрацювання зазначеного звернення митних органів Литовської Республіки та товаросупровідних документів до нього було встановлено, що автомобіль марки Volkswagen, модель Passat, номер кузова НОМЕР_2 був проданий компанією UAB Gelgotos Transроrtas громадянину ОСОБА_4 за ціною 11099 євро.

Відповідно до службової записки відділу адміністрування митних платежів та митно- тарифного регулювання Волинської митниці ДФС від 14.08.2019 №2022/03-70-19-02-25, за митне оформлення автомобіля марки Volkswagen, модель Passat, номер кузова НОМЕР_2 при його митній вартості у 322 626,83 гривень необхідно було сплатити митні платежі у загальній сумі 125688,23 гривень, тобто різниця між платежами які було сплачено і платежами, які необхідно було сплатити становить 47978,64 грн.

Згідно з частиною першою статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 54 цього ж Кодексу передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску.

Згідно із частиною першою статті 345 Митного кодексу України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Як передбачено пунктом другим частини другої статті 351 Митного кодексу України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Відповідно до частини восьмої статті 264 Митного кодексу України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно з пунктом другим частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

З аналізу вищенаведеного, суд дійшов висновку, що декларант, здійснюючи ввіз на митну територію України товарів або транспортних засобів, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації несе повну відповідальність за достовірність відомостей в ній, в тому числі щодо достовірності митної вартості.

Згідно із статтею 352 Митного кодексу України посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Частиною шостою статті 345 цього ж Кодексу визначено, що результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів.

Згідно із підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Відповідно до пункту 54.4 статті 54 Податкового кодексу України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Судом встановлено, що висновок контролюючого органу про заниження позивачем податкових зобов`язань зі сплати податку на додану вартість та ввізного мита із ввезених на митну територію України товарів ґрунтується на підставі інформації, отриманої від митних органів Литовської Республіки.

Тобто, саме на підставі аналізу наданих литовськими митними органами органів експортної митної декларації № 17LTKR5000EK019426, рахуноку-фактури (Sakaita-Faktura) серії GA №2017-01333 від 16.06.2017 року відповідач встановив, що автомобіль марки Volkswagen, модель Passat, номер кузова НОМЕР_2 був проданий компанією UAB Gelgotos Transроrtas громадянину ОСОБА_4 за ціною 11099 євро та, з урахуванням наведеного зробив висновок про заниження позивачем податкових зобов`язань зі сплати податку на додану вартість та ввізного мита із ввезених на митну територію України товарів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що самі по собі документи митних органів Литовської Республіки не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами у даній справі.

Крім того, в акті перевірки жодним чином не обумовлено підстав надання відповідачем переваги в доказовій силі документам Литовської Республіки, ніж тим, що подані позивачем до митного оформлення на митниці.

Встановлено, що митне оформлення транспортного засобу проведено відповідно до декларації ІМ40ДЕ №UA205100/2017/001414, в якій митна вартість автомобіля визначена за 6 (резервним) методом.

Таке митне оформлення, в тому числі, визначення митної вартості, нарахування і сплата митних платежів, завершене, його результати не оспорені у встановленому порядку і не скасовані.

Суд наголошує, що в досліджуваній справі рішення про коригування митної вартості в порядку ст.55 МК України митницею не виносилось.

В акті перевірки посадові особи митниці жодним чином не обумовили підстав надання переваги в доказовій силі документам Литовської Республіки, аніж тим, що подані до митного оформлення на Волинській митниці ДФС.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 27 березня 2019 року у справі №163/2040/19, постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС від 02.10.2019 року в справі про порушення митних правил №2517/20500/19 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.485 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу визнано протиправною і скасовано, провадження в справі за протоколом про порушення митних правил №2517/20500/19 закрито.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області встановлено, зокрема, що самі по собі документи митних органів Литовської Республіки не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами винуватості позивача у порушені митних правил та не доводять наявності у його діях умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів в повному обсязі шляхом надання неправдивих відомостей щодо вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, встановлені рішенням Любомльського районного суду Волинської області обставини також доводять безпідставність висновків контролюючого органу про заниження позивачем податкових зобов`язань зі сплати податку на додану вартість та ввізного мита із ввезених на митну територію України товарів та в силу статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають врахуванню судом під час вирішення даного спору.

Таким чином, дослідивши фактичні обставини справи та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивачем під час процедури митного оформлення задекларовано митну вартість транспортного засобу і сплачено суми обов`язкових платежів, виходячи з первинних (реєстраційних) документів.

З огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів констатує, що оскаржені податкові повідомлення-рішення не відповідають вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України та вірно скасовані судом першої інстанції.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року в справі № 380/6168/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 02 лютого 2021 року.