Справа № 308/5442/17
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 308/5442/17 пров. № А/857/15059/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Ніколіна В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чопської міської ради Закарпатської області, третя особа ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції - Данко В.Й.,

час ухвалення рішення - 13.10.2020 року,

місце ухвалення рішення - м.Ужгород,

дата складання повного тексту рішення - 13.10.2020 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Чопської міської ради Закарпатської області, третя особа ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2016 її позов задоволено та, серед іншого, зобов`язано Чопську міську раду провести нарахування та виплатити їй середню заробітну плату за період з 11.11.2015 по 10.05.2016. Після набрання вказаною постановою законної сили, та відсутності добровільного виконання рішення суду, вона звернулася до органів виконавчої служби, які 09.03.2017 винесли постанову про накладення штрафу у ВП N 53413183, згідно з якою на Чопську міську раду накладено штраф на користь держави у розмірі 5100 грн. та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду. Тільки 20.03.2017 їй була нарахована заробітна плата за період з 11.11.2015 по 10.05.2016, гарантована їй абз. 2 ч. 2 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" та підтверджена Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2016 у справі N 308/6545/16-а у розмірі 73884,78 грн. 22.03.2017 вона звернулася до Чопської міської ради із заявою про виплату компенсації за невчасно виплачену заробітну плату, на що отримала відповідь від 21.04.2017 за вих. N 03-8/993, в якій вказувалося, що порушене нею питання потребує додаткового вивчення і, що про результат розгляду її буде повідомлено додатково. Станом на час подання позовної заяви відповіді за поданою 22.03.2017 заявою не отримано, компенсації не виплачено, що і зумовило звернення до суду за захистом порушених прав.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи, і оскільки їхня неявка в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою, апеляційний розгляд справи проведено у їхній відсутності в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Як встановлено судом, постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2016 по справі N 308/6545/16-а за позовом представника ОСОБА_1 Шкорки Ігоря Михайловича до Чопської міської ради Закарпатської області, третя особа на стороні відповідача міський голова ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заробітної плати позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Чопської міської ради Закарпатської області щодо невиплати ОСОБА_1 середньої заробітної плати, яку вона одержувала на виборній посаді у раді, у відповідності до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад". Зобов`язано Чопську міську раду Закарпатської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 середньої заробітної плати, яку вона одержувала на виборній посаді у раді, у відповідності до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" за період з 11.11.2015 по 10.05.2016. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Чопської міської ради Закарпатської області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 1817,08 гривні. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Постанова набрала законної сили 31.01.2017.

20.03.2017 Чопською міською радою виконано постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2016 по справі N 308/6545/16-а, виплачено ОСОБА_1 середню заробітну плату в розмірі 73884,78 грн. Вказане підтверджується, зокрема, заявою ОСОБА_1 (вх. N Ц-116/03-8 від 22.03.2017) та Довідкою Чопської міської ради за вих. N 03-29/1330 від 08.06.2017.

У поданій ОСОБА_1 заяві, адресованій Чопській міській раді (вх. N Ц-116/03-8 від 22.03.2017), позивач просила виплатити їй компенсацію за невчасно виплачену заробітну плату, посилаючись на Закон України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 N 159.

У відповідь на вказану заяву, Чопська міська рада листом за вих. N 03-8/993 від 21.04.2017 повідомила, що порушене у заяві питання потребує додаткового вивчення; про результати розгляду буде повідомлено додатково.

Згідно статті 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у Законі України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру (частина друга статті 2 Закону):

- пенсії;

- соціальні виплати;

- стипендії;

- заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Статтею 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» своєчасно неотриманий з вини громадянина доход компенсації не підлягає.

Надаючи оцінку доводам позивача щодо невиплати сум компенсації на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати», колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для їх задоволення, з огляду на наступне.

Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати регулюється статтею 34 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

Так, компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підлягають виплати, які не мають разового характеру, що прямо встановлено частиною другою статті 2 цього Закону.

Стягнення середнього заробітку, який позивач одержував на виборній посаді у раді, у відповідності до ч.2 ст.33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» на підставі судового рішення має разовий характер, а тому не підпадає під дію Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Таким чином, вимоги щодо стягнення компенсації за несвоєчасну виплату присудженого судом середнього заробітку, який позивач одержував на виборній посаді у раді, у відповідності до ч.2 ст.33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» не підлягають задоволенню, оскільки за своєю суттю середній заробіток є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку та не є заробітною платою, визначеною як періодичний платіж за виконану роботу, а тому компенсація, передбачена статтею 34 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», на суму середнього заробітку, який позивач одержував на виборній посаді у раді, у відповідності до ч.2 ст.33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» у зв`язку із затримкою виплати не нараховується.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2020 року у справі № 308/5442/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 03 лютого 2021 року