Справа № 320/2185/20
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2185/20 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Кушнова А.О.,
Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О.

при секретарі Хмарській К.І.

за участю:

представника позивача: Жолобчука Є.В.

представника відповідача: Сороки В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року по справі за адміністративним позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання незаконними дій, скасування постанов, зобов`язання вчинити дії, утриматися від вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (далі по тексту - позивач) звернулося до суду із адміністративним позовом до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)(далі по тексту - відповідач) в якому просило суд (з урахуванням уточненої позовної заяви):

- визнати незаконними дії старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сороки Валерія Івановича в частині винесення постанов: про відкриття виконавчого провадження №61126490 від 31.01.2020 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору №61061577 від 23.01.2020 та про відкриття виконавчого провадження №61126523 від 31.01.2020 з примусового виконання постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій №61061577 від 23.01.2020;

- скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження №61126490 від 31.01.2020 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору №61061577 від 23.01.2020 та постанову про відкриття виконавчого провадження №61126523 від 31.01.2020 з примусового виконання постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій №61061577 від 23.01.2020;

- заборонити старшому державному виконавцю Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сороці Валерію Івановичу вчиняти виконавчі дії стосовно примусового виконання постанови про відкриття виконавчого провадження №61126490 від 31.01.2020 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору №61061577 від 23.01.2020 та постанови про відкриття виконавчого провадження №61126523 від 31.01.2020 з примусового виконання постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій №61061577 від 23.01.2020;

- зобов`язати начальника Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) своєю постановою скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №61126490 від 31.01.2020 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору №61061577 від 23.01.2020 та постанову про відкриття виконавчого провадження №61126523 від 31.01.2020 з примусового виконання постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій № 61061577 від 23.01.2020, які винесені старшим державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сорокою Валерієм Івановичем.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року зазначений адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, які з`явилися у призначене судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати, виходячи з наступного.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Державне підприємство з обслуговування повітряного руху України () діє на підставі Статуту, затвердженого Міністерством інфраструктури України наказ від 06.04.2016 року № 137.

Рішенням Господарського суду Київської області від 24.09.2019 року по справі №911/1011/19 позов Приватного підприємства «ОККО КОНТРАКТ» до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України задоволено повністю.

Стягнуто з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь Приватного підприємства «ОККО КОНТРАКТ» грошові кошти: 3 130 392,77 грн. основного боргу, 132 762,96 грн. пені, 75 709,96 грн. інфляційних витрат, 50 082,99 грн. витрат по сплаті судового збору та 24 581,40 грн. та витрат на правову допомогу.

На виконання рішення Господарського суду Київської області від 24.09.2019 року по справі №911/1011/19 Господарським судом Київської області видано наказ від 08.11.2019 року №911/1011/19 про примусове виконання рішення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 року по справі №911/1011/19 поновлено Державному підприємству обслуговування повітряного руху України пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 24.09.2019 у справі № 911/1011/19. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державному підприємству обслуговування повітряного руху України на рішення Господарського суду Київської області від 24.09.2019 року в справі № 911/1011/19.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 рішення Господарського суду Київської області від 24.09.2019 року по справі № 911/1011/19 залишено без змін.

23.01.2020 року до Бориспільського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява стягувача (ПП ОККО КОНТРАКТ) від 14.01.2020 року (вх. №9485 від 23.01.2020) про відкриття виконавчого провадження згідно наказу від 08.11.2019 року №911/1011/19 виданого Господарським судом Київської області.

23.01.2020 року старшим державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сорокою Валерієм Івановичем (далі по тексту - державний виконавець Сорока В.І.) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61061577 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 08.11.2019 року №911/1011/19.

23.01.2020 року державний виконавець Сорока В.І. винесено постанову №61061577 про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 369 грн.

23.01.2020 року старшим державний виконавець Сорока В.І. винесено постанову №61061577 про стягнення виконавчого збору у розмірі 341 353,01 грн.

Разом з тим, 23.01.2020 року Державним підприємством обслуговування повітряного руху України на виконання рішення Господарського суду Київської області від 24.09.2019 року по справі № 911/1011/19 було сплачено на користь Приватного підприємства «ОККО КОНТРАКТ» борг на підставі:

- платіжного доручення №0256 від 23.01.2020 в розмірі 3 130 392,77 грн. (основний боргу);

- платіжного доручення №0257 від 23.01.2020 в розмірі 132 762,96 грн. (пеня);

- платіжного доручення № 0258 від 23.01.2020 в розмірі 75 709,96 грн. (інфляційні витрати);

- платіжного доручення № 0259 від 23.01.2020 в розмірі 50 082,99 грн. (витрати по сплаті судового збору);

- платіжного доручення № 0260 від 23.01.2020 в розмірі 24 581,40 грн. (витрати на правову допомогу).

29.01.2020 року Державне підприємство обслуговування повітряного руху України звернулось до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області із листом №1-17.12.1.1/868/20, яким повідомило, що 23.01.2020 року останнім було виконано рішення Господарського суду Київської області від 24.09.2019 року по справі №911/1011/19 у добровільному порядку, та долучило платіжні доручення про сплату боргу. У зв`язку з цим, позивач просив закінчити виконавче провадження № 61061577.

30.01.2020 року державним виконавцем Сорокою В.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 61061577, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

У мотивувальній частині постанови державним виконавцем зазначено, що оскільки станом на 30.01.2020 року на рахунку Бориспільського МВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) не надходило суми коштів від боржника, необхідної для задоволення стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, а також відсутнє документальне підтвердження від боржника про сплату виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, тому необхідно вивести в окреме провадження постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження №61061577 від 23.01.2020 у сумі 369,00 грн., вивести в окреме провадження постанову про стягнення виконавчого збору №61061577 від 23.01.2020 в розмірі 341 353,01 грн.

Так, 31.01.2020 року державним виконавцем Сорокою В.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61126490 з примусового виконання постанови Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 61061577 від 23.01.2020 про стягнення з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України виконавчого збору в сумі 341 353,01 грн. (далі по тексту - оскаржувана постанова № 1).

Також, 31.01.2020 року державним виконавцем Сорокою В.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61126523 з примусового виконання постанови Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №61061577 від 23.01.2020 про стягнення з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України витрат виконавчого провадження в сумі 369,00 грн. (далі по тексту - оскаржувана постанова № 2).

04.02.2020 року представник позивача ознайомився з матеріалами виконавчих проваджень № 61126490, №610611577, № 61126523, про що свідчить його власноручний підпис (Т. 2 а.с.39).

06.02.2020 року позивач подав до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву № 1-17.12/1223/20 щодо неправомірних дій державного виконавця Сороки В.І.

Листом від 18.02.2020 року № 22195 в.о. начальника Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дячко С.В. надано відповідь позивачу на заяву № 1-17.12/1223/20 від 06.02.2020 року, в якій вказано, що порушень Закону України «Про виконавче провадження» не виявлено, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваних постанов.

17.02.2020 року Державне підприємство обслуговування повітряного руху України звернулося до Господарського суду Київської області зі скаргою на дії старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сороки В.І. у справі №911/1011/19.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.02.2020 року у справі №911/1011/19 відмовлено у відкритті провадження з розгляду скарги та повернуто Державному підприємству обслуговування повітряного руху України скаргу з доданими до неї матеріалами.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2020 року залишено без змін ухвалу Господарського суду Київської області від 19.02.2020 у справі № 911/1011/19.

19.02.2020 державним виконавцем Сорокою В.І. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 61126490 та №61126523 у зведене виконавче провадження № 61337367.

24.02.2020 року державним виконавцем Сорокою В.І. направлено до ДФС запит про отримання інформації про номери рахунків, відкритих боржником 24.02.2020 року.

24.02.2020 старшим державним виконавцем Сорокою В.І. винесено платіжну вимогу №61126523/231 про списання коштів з рахунку Державного підприємства обслуговування повітряного руху України UA НОМЕР_1 в сумі 369,00 грн. та направлено в АТ «Державний ощадний банк України» до виконання.

11.03.2020 року державним виконавцем Сорокою В.І. здійснено розподіл грошових коштів у сумі 369,00 грн., що надійшли 04.03.2020 на рахунок обліку депозитних сум відділу, згідно з розпорядження № 61126523.

16.03.2020 року державним виконавцем Сорокою В.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 61126523.

24.02.2020 року державним виконавцем Сорокою В.І. винесено платіжну вимогу №61126490/230 про списання коштів з рахунку Державного підприємства обслуговування повітряного руху України UA НОМЕР_1 в сумі 341 353,01 грн. та направлено в АТ «Державний ощадний банк України» до виконання.

11.03.2020 року державним виконавцем Сорокою В.І. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 61126490 у сумі 69,00 грн.

11.03.2020 старшим державним виконавцем Сорокою В.І. винесено платіжну вимогу №61126490/232 про списання коштів з рахунку Державного підприємства обслуговування повітряного руху України UA НОМЕР_1 в сумі 24565,64 грн. та направлено в АТ «Державний ощадний банк України» до виконання.

11.03.2020 року державним виконавцем Сорокою В.І. винесено платіжну вимогу №61126490/233 про списання коштів з рахунку Державного підприємства обслуговування повітряного руху України UA 011614 в сумі 69,00 грн. та направлено в АТ «Державний ощадний банк України» до виконання (том 2 а.с.139-140).

11.03.2020 року державним виконавцем Сорокою В.І., згідно розпорядження №61126490 здійснено розподіл грошових коштів у сумі 316 787,37 грн., що надійшли 04.03.2020 на рахунок обліку депозитних сум відділу.

07.04.2020 року старшим державним виконавцем Сорокою В.І., згідно розпорядження №61126490 здійснено розподіл грошових коштів у сумі 24 634,64 грн., що надійшли 18.03.2020 на рахунок обліку депозитних сум відділу.

08.04.2020 року старшим державним виконавцем Сорокою В.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 61126490.

Не погоджуючись з оскаржуваними постановами № 1 і № 2, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач під час прийняття оскаржуваних постанов про стягнення з позивача виконавчого збору та стягнення витрат на проведення виконавчих дій, діяв з порушенням вимог чинного законодавства, а тому наявні правові підстави для їх скасування.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд апеляційної інстанції надає оцінку спірним правовідносинам в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон) в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, а саме: 29.12.2019).

Статтею 1 Закону передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Вказаним Законом визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Згідно зі статтею 10 цього Закону заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 статті 18 Закону на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до частин 2 та 4 ст. 27 Закону виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Підпунктами 1-6 ч. 5 ст. 27 Закону визначено, що виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Також, ч. 9 ст. 27 Закону передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що у разі фактичного виконання виконавчого документа майнового характеру у повному обсязі або частково державному виконавцю виплачується винагорода у відсотковому співвідношенні від стягнутої суми або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, якщо за таким виконавчим документом стягнуто виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення виконання рішення.

Разом з тим, обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: фактичне виконання судового рішення та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень, наслідком яких стало його фактичне виконання.

За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

З наведеного слідує, що умовою справляння даного збору є саме примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби, тоді як у разі відсутності факту примусового виконання ними такого рішення законних підстав для справляння виконавчого збору немає.

Тобто, виконання рішення суду про стягнення боргу відбувається або у добровільному порядку, коли боржник сам сплачує заборгованість кредитору, або у примусовому порядку, коли цю заборгованість у примусовому порядку стягують з боржника органи та особи, які здійснюють примусове виконання рішень, та в подальшому перераховують її кредитору.

У даному випадку виконання рішення Господарського суду Київської області від 24.09.2019 року по справі №911/1011/19 здійснено Державним підприємством з обслуговування повітряного руху України добровільно з дотриманням встановлених судом строків.

У свою чергу, органами державної виконавчої служби у примусовому порядку з позивача нічого стягнуто не було, примусового виконання даного рішення фактично не відбулося, а тому правові підстави для справляння виконавчого збору відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 у справі № 2540/3203/18.

Правовими положеннями ч.5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції викладені скаржником в апеляційній скарзі доводи щодо винесення постанов (про прийняття ВП, об`єднання ВП, винесення платіжних вимог, розподіл грошових коштів і т.д.) у рамках виконавчих проваджень №61126490 та №61126523, адже вказані дії є посадовими обов`язками посадових осіб відповідача, які не призвели до фактичного виконання рішення суду та стягнення суми боргу в повному обсязі.

Інших виконавчий дій, які були спрямовані на фактичне виконання рішення суду та стягнення суми боргу в повному обсязі, відповідачем не наведено і належних доказів не надано.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та вже зазначалося судом, 31.01.2020 року державним виконавцем Сорокою В.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61126490 з примусового виконання постанови Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 61061577 від 23.01.2020 року про стягнення з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України виконавчого збору в сумі 341 353,01 грн. та постанову про відкриття виконавчого провадження № 61126523 з примусового виконання постанови Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 61061577 від 23.01.2020 року про стягнення з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України витрат виконавчого провадження в сумі 369,00 грн.

Вищезазначені постанови від 31.01.2020 року № 61126490 та № 61126523 є предметом спору в даній справі.

Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що вказані постанови від 23.01.2020 року № 61061577 та № 61061577 про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження є виконавчими документами, які підлягають примусовому виконанню органами державної виконавчої служби.

Натомість, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що станом на момент прийняття державним виконавцем оскаржуваних постанов від 31.01.2020 року № 61126490 та № 61126523 про відкриття виконавчих проваджень, постанови, які є виконавчими документами, та на підставі яких стягнуто з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України виконавчий збір та витрати на виконавче провадження від 23.01.2020 року № 61061577 та № 61061577, позивачем оскаржені не були, тобто були чинними та підлягали виконанню.

Аналіз наведених положень дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що даний адміністративний позов не підлягає задоволенню, а доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу суду, адже у державного виконавця не було альтернативи і останній був зобов`язаний прийняти оскаржувані постанови про відкриття виконавчого провадження, відповідно до ч.5 статті 26 Закону.

Таким чином, у контексті спірних правовідносин та обставин даної справи, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що в даному випадку позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 242, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Державного підприємства обслуговування повітряного руху України до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання незаконними дій, скасування постанов, зобов`язання вчинити дії, утриматися від вчинення певних дій відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено 04.02.2021 року