Справа № 640/18672/20
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року м. Київ № 640/18672/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач), в якому, з урахуванням уточнення, просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в перерахунку пенсії як державному службовцю, з урахуванням сум інших виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, премії, відповідно до довідки від 02.09.2019 №05-630 про складові заробітної плати за 60 календарних місяців, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії як державному службовцю, з урахуванням сум інших виплат: матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, премії, відповідно до довідки від 02.09.2019 №05-630 про складові заробітної плати за 60 календарних місяців, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 08.11.2017р.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.09.2020р. відкрито спрощене позовне провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач незаконно відмовив у перерахунку пенсії з врахуванням сум премій та інших виплат відповідно до довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 02.09.2019р. №05-630.

Відповідач у відзиві проти позовних вимог заперечив, вказуючи, що оскільки протягом періоду з 01.05.2016 по 31.10.2017 позивачка працювала на посаді, яка не відноситься до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону «Про державну службу», відсутні підстави перерахунку пенсії державного службовця з врахування інших виплат згідно довідки 02.09.2019 №05-630.

Дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсій за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.01.2019р. у справі №826/5839/18, яке набрало законної сили 18.03.2019р., позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 15.01.2018 №1395/02/18121 про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» з 08.11.2017р.

02.09.2019р. ОСОБА_1 було отримано довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 02.09.2019р. №05-630, видану Головним управлінням ДФС у м. Києві, відповідно до якої позивач в період з 01.05.2016р. по 31.10.2017 отримувала надбавки, премії та інші виплати (матеріальна допомога, премії).

21.02.2020р. ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ у м. Києві з заявою про перерахунок пенсії за віком з врахуванням сум премій та інших виплат відповідно до довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 02.09.2019 №05-630.

11.02.2020р. відповідачем надано відповідь, в якій відмовив позивачу в перерахунку пенсії з врахуванням сум премій та інших виплат, оскільки протягом періоду з 01.05.2016 по 31.10.2017 позивачка працювала на посаді, яка не відноситься до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону «Про державну службу».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії) передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

В статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, для обчислення пенсії включаються усі види оплати праці (виплат, доходу), на які нараховано збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Верховний Суд України раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 16 вересня 2014 року (справа № 21-314а14) визнав, що аналіз положень статті 37 Закону № 3723-XII, статті 41 Закону № 1058-IV та статті 66 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» дає підстави вважати, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Аналогічний підхід застосування вказаних норм права висловлений і Верховним Судом, зокрема, у постановах від 03 липня 2018 року у справі №464/3737/17 та від 11 лютого 2020 року у справі № 560/2846/19.

Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 , вона з 10.02.2015р. по 23.02.2015р. працювала на посаді головного спеціаліста загального відділу управління інфраструктури ГУ ДФС у м. Києві. А у період з 24.02.2015р. по 09.09.2019р. - начальником управління по роботі з персоналом ГУ ДФС у м. Києві.

Відповідно до довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 02.09.2019 №05-630, виданої Головним управлінням ДФС у м. Києві, ОСОБА_1 в період з 01.05.2016р. по 31.10.2017р. отримувала надбавки, премії та інші виплати (матеріальна допомога, премії). На всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Інші виплати:

- нараховано грошову допомогу у розмірі середньомісячної заробітної плати 13965 грн.29 коп. за період з 01.01.2016 по 31.12.2016;

- нараховано грошову допомогу у розмірі середньомісячної заробітної плати -6894 грн.46 коп. за період з 01.01.2016 по 31.12.2016;

- нараховано матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань 15999 грн.71 коп. за період з 01.01.2016 по 31.12.2016;

- нараховано грошову допомогу у розмірі середньомісячної заробітної плати 14250 грн.93 коп. за період з 01.01.2017 по 31.12.2017;

- нараховано матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань 23639 грн.68 коп. за період з 01.01.2017 по 31.12.2017.

Вказана довідка видана на підставі особових рахунків, платіжних відомостей про нараховану та сплачену заробітну плату за 2016-2017р.р.

Згідно із Законом України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною другою статті 50 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що заробітна плата державного службовця складається з: - посадового окладу; - надбавки за вислугу років; - надбавки за ранг державного службовця; - виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця; - виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків за вакантною посадою державної служби за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою; - премії (у разі встановлення).

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану відпустку та індексація заробітної плати входила до системи оплати праці державного службовця.

Таким чином, суд вважає необгрунтованою відмову ГУ ПФУ у м. Києві у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , оскільки такий перерахунок повинен здійснюватися з усіх сум заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Стосовно посилання відповідача на те, що протягом періоду з 01.05.2016 по 31.10.2017 позивачка працювала на посаді, яка не відноситься до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу», суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі, стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності в осіб, які мають не менш як 10 років стажу державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку, та перебування на час досягнення пенсійного віку на посаді державної служби, наявність страхового стажу, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому зазначений вік визначається ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тобто до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку (передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016 року, відповідно до ст. 90 Закону № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.

Так, відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які станом на 01.05.2016 року займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

З матеріалів справи встановлено, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, пенсійний вік позивача, згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 60 років.

Згідно п. 341.1 ст. 341 Податкового кодексу України служба в контролюючих органах є професійною діяльністю придатних до неї за станом здоров`я, освітнім рівнем та віком громадян України, що пов`язана з формуванням державної податкової та митної політики в частині адміністрування податків, зборів, платежів, реалізацією податкової та митної політики, політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також із здійсненням контролю за додержанням податкового, митного та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Пунктом 342.4 цього Кодексу передбачено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Відповідно до п. 344.1 ст. 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 10.02.2015р. по 23.02.2015р. працювала на посаді головного спеціаліста загального відділу управління інфраструктури ГУ ДФС у м. Києві. А у період з 24.02.2015р. по 09.09.2019р. - начальник управління по роботі з персоналом ГУ ДФС у м. Києві.

На підтвердження стажу державної служби позивачем надано до матеріалів справи також довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 02.09.2019 №05-630.

Таким чином, позивач має право на перерахунок пенсії як державний службовець, відповідно до положень пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII та статті 37 Закону № 3723-XII, тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову у такому перерахунку позивачу є протиправним.

У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , як державному службовцю, з урахуванням сум інших виплат: матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, премії, відповідно до довідки від 02.09.2019 №05-630 про складові заробітної плати за 60 календарних місяців, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська 16, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) як державному службовцю, з урахуванням сум інших виплат: матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, премії, відповідно до довідки від 02.09.2019 №05-630 про складові заробітної плати за 60 календарних місяців, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 08.11.2017р.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська 16, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій