Справа № 520/2980/2020
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 520/2980/2020

адміністративне провадження № К/9901/3678/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А. перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду 14 вересня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - ГУ НП в Харківській області), в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неправильного обчислення стажу її служби в поліції, а саме: 25 років 00 місяців 06 днів; зобов`язати ГУ НП в Харківській області зарахувати їй до вислуги років для призначення пенсії період роботи на посаді доцента кафедри кримінального процесу Харківського національного університету внутрішніх справ з 07 листопада 2015 року по 01 березня 2016 року; здійснити перерахунок і виплату грошового забезпечення з урахуванням: 50% надбавки за стаж служби в поліції за вересень-грудень 2019 року; доплати за науковий ступінь кандидата наук з січня 2018 по грудень 2019 року; премії за грудень 2019 року; одноразової грошової допомоги при звільненні.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду 14 вересня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ГУ НП в Харківській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до вислуги років для призначення пенсії службу в органах внутрішніх справ, поліції, період її роботи на посаді доцента кафедри кримінального процесу Харківського національного університету внутрішніх справ з 07 листопада 2015 року по 01 березня 2016 року. Зобов`язано ГУ НП в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років для призначення пенсії зазначений період роботи на посаді доцента кафедри кримінального процесу Харківського національного університету внутрішніх справ та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення з урахування доплати за науковий ступінь кандидата наук, починаючи з січня 2018 по грудень 2019 року. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову та прийнято нове рішення про відмову в цій частині вимог. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду 14 вересня 2020 року залишено без змін.

30 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Харківського окружного адміністративного суду 14 вересня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року. Заявник, посилаючись на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та задовольнити позов у повному обсязі.

Предметом спору є правомірність визначення органом поліції періоду роботи, що зараховувається до вислуги років для призначення пенсії та стягнення невиплаченого грошового забезпечення.

З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень заявник зазначила невідповідність висновків судів висновкам Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, проте норми права, які суд апеляційної інстанції застосував без урахування висновку викладеного у постанові Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, ОСОБА_1 не зазначила. Доводи скарги обгрунтовані загальними цитатами із законодавства, яким урегульоване питання нарахування грошового забезпечення, а мотиви заявника зводяться до загальних посилань на правові позиції інших судів, з наведенням цитат із рішень Верховного Суду, без конкретизації обставин справ, за яких такі висновки були висловлені. Водночас, інші аргументи скарги зводяться переоцінки доказів у справі та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанції, що виключає можливість їхнього перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Частиною першою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Отже, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, ОСОБА_1 не викладено передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції відповідно до проложень пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Лише посилання на невідповідність висновків суду висновкам Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду 14 вересня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернути особі, яка її подала.

2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Уханенко