Справа № 300/1895/20
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/1895/20 пров. № А/857/12004/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Сеника Р.П., Хобор Р.Б.,

за участі секретаря судового засідання Гербут Н.М.,

представник позивача: не з`явився

представник відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року у справі №300/1895/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання незаконною відмову та зобов`язання до вчинення дій,-

суддя в 1-й інстанції Тимощук О.Л.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просила визнати незаконною відмову у перерахунку пенсії з врахуванням у страховий стаж періоду роботи та заробітку в Коломийському міжрайонному дермато-венерологічному диспансері з 01.12.2005 по 17.12.2018 та зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії із врахуванням у страховий стаж періоду роботи та заробітку в Коломийському міжрайонному дермато-венерологічному диспансері з 01.12.2005 по 17.12.2018 починаючи з дня призначення пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно відмовлено в зарахуванні стажу роботи позивачки в Коломийському міжрайонному дермато-венерологічному диспансері з 01.12.2005 по 17.12.2018 в подвійному розмірі, що суперечить статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, спеціальному законодавству, що регулює діяльність медичних працівників та документам про стаж, виданим роботодавцем позивача.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 20551088) у перерахунку пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) з врахуванням у страховий стаж періоду роботи в Коломийському міжрайонному дермато-венерологічному диспансері з 01.12.2005 по 17.12.2018 в подвійному розмірі.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 20551088) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) із врахуванням у страховий стаж періоду роботи в Коломийському міжрайонному дермато-венерологічному диспансері з 01.12.2005 по 17.12.2018 в подвійному розмірі, починаючи з дня призначення пенсії 18.12.2018.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії із врахуванням у страховий стаж періоду роботи в Коломийському міжрайонному дермато-венерологічному диспансері з 01.12.2005 по 17.12.2018 в подвійному розмірі, починаючи з дня призначення пенсії - 18.12.2018 та прийняти нове, яким в задоволені позову відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що враховуючи набрання 01.01.2004 чинності Законом № 1058-ІV, у подвійному розмірі на підставі ст.60 Закону №1788-ХІІ підлягають зарахуванню періоди роботи лише до 01.01.2004 року. Для періодів роботи після 01.01.2004 року законодавством не встановлено пільг щодо обчислення страхового стажу працівників відділень закладів охорони здоров`я. Поряд з цим, ст. 60 Закону № 1788-ХІІ може бути застосована у відношенні позивача виключно для цілей визначення наявності чи відсутності у неї права на пенсію за вислугу років. В підсумку вказує на те, що оскільки ОСОБА_1 , звернулась із письмовим зверненням відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР, щодо правильності розрахунку розміру пенсії за вислугу років та обчислення страхового стажу в Коломийському міжрайонному дермато-венерологічному диспансері, відтак дана обставина не являється підставою для прийняття рішення управлінням щодо відмови в перерахунку пенсії, так як для цього необхідне подання заяви встановленого взірця згідно Додатку 3 Порядку№22-1.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 в справі №300/1290/19, залишеним в силі постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2020, визнано незаконною відмову Коломийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області у врахуванні ОСОБА_1 періоду роботи в Коломийському міжрайонному дерматовенерологічному диспансері на посаді біолога клініко-діагностичної лабораторії з 02.01.2013 по 17.12.2018 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи в Коломийському міжрайонному дерматовенерологічному диспансері на посаді біолога клініко-діагностичної лабораторії з 02.01.2013 по 17.12.2018 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначити пенсію за вислугу років з дня звернення, а саме з 18 грудня 2018 року. Вказане рішення суду набрало законної сили 19.03.2020.

На підставі вищевказаних рішень судів, позивачці, рішенням №37 від 12.06.2020 призначено пенсію за вислугу років, що підтверджується протоколом призначення пенсії (а.с.33).

Не погоджуючись із розміром пенсії, вважаючи, що стаж роботи в Коломийському міжрайонному дермато-венерологічному диспансері повинен зараховуватися в подвійному розмірі, ОСОБА_2 звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії (а. с. 70).

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом №1745-1634/Я-02/8-0900/20 від 24.06.2020 повідомило, що пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, яке діяло за період з січня 2004 року застосовується виключно в частині визнання права на пенсію за віком на пільгових умовах та вислугу років. Оскільки позивачка працювала в Коломийському міжрайонному дермато-венерологічному диспансері з 01.12.2005 по 17.12.2018 то подвійне обчислення стажу в цьому закладі, застосовне тільки для визначення права на пенсію за вислугу років з врахування періоду з 01.01.2005 по 01.01.2013. Період роботи на посаді біолога диспансеру з 02.01.2013 по 17.12.2018 зараховано до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до судових рішень, які не містять зобов`язання щодо застосування пільгового порядку обчислення стажу роботи згідно норм статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тому цей період враховано в одинарному розмірі (а. с. 32).

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, з метою захисту свого порушеного права на пенсійне забезпечення, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у довідці Коломийського міжрайонного дермато-венерологічного диспансеру за №113 від 17.12.2018, яка міститься у матеріалах пенсійної справи вказано, що ОСОБА_1 за період роботи в Коломийському міжрайонному дермато-венерологічному диспансері на посадах лаборанта, лікаря-лаборанта, біолога клініко-діагностичної лабораторії, на протязі дня мала контакт з хворими на сифіліс, гонорею, мікроспорію, трихофітію, фавус, коросту, демодекоз. Відповідно до наказу МОЗ України від 19.07.1995 №133, вказані хвороби відносяться до небезпечних інфекційних хвороб та групи паразитарних хворіб, що згідно із статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає право на кратне зарахування трудового стажу (а.с.9), а відтак стаж роботи позивача в Коломийському міжрайонному дермато-венерологічному диспансері з 01.12.2005 по 17.12.2018 повинен зараховуватися у подвійному розмірі, починаючи з дня призначення пенсії 18.12.2018, а тому відмова Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області в цій частині є протиправною.

Щодо проведення перерахунку пенсії з врахуванням заробітку в Коломийському міжрайонному дермато-венерологічному диспансері зазначено, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки стаття 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII, передбачає виключно пільги по обчисленню стажу за роботу в деяких медичних закладах, а питання урахування заробітку не охоплюється вказаною статтею закону. Окрім цього, заробіток за період з 01.12.2005 по 17.12.2018 зарахований відповідачем, що підтверджується відповідним розрахунком, який міститься у матеріалах пенсійної справи (а.с.62-66).

Колегія суддів частково не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції оскаржується апелянтом в частині зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії із врахуванням у страховий стаж періоду роботи в Коломийському міжрайонному дермато-венерологічному диспансері з 01.12.2005 по 17.12.2018 в подвійному розмірі, починаючи з дня призначення пенсії - 18.12.2018, відтак у відповідності до статті 308 КАС України колегія суддів переглядає оскаржуване рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з абзацом 3 статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за №1058-IV (надалі, також - Закон № 1058), періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Відповідно до пункту «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (надалі, також Закону №1788) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту.

Отже, працівникам охорони здоров`я, які мають станом на 01.04.2015 року - 25 років спеціального стажу відповідно до пункту «е» ст.55 Закону пенсія за вислугу років призначається незалежно від віку та за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з статтею 60 Закону №1788, робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 № 1645-III, інфекційні хвороби - розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.

Згідно з статтею 7 Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 № 1645-III, лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров`я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров`я, заснованих у встановленому законодавством порядку на приватній формі власності. У разі якщо перебіг інфекційної хвороби легкий, а епідемічна ситуація в осередку інфекційної хвороби благополучна, лікування такого хворого під систематичним медичним наглядом може здійснюватися амбулаторно, крім випадків, передбачених статтями 22, 27 і 31 цього Закону.

Лікуванням хворих на інфекційні хвороби можуть займатися особи, які мають медичну освіту та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у тому числі особи, які в установленому порядку займаються приватною медичною практикою.

Пенсійний фонд України листом від 06.06.2006 р. № 7112/0220 довів територіальним органам пенсійного забезпечення роз`яснення Міністерства охорони здоров`я України, які надано в листі від 15.02.2006 р. № 10.03.68/286, щодо віднесення шкірно-венерологічних диспансерів, відділень, палат та кабінетів до інфекційних закладів, робота в яких зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі, за умови роботи з хворими на захворювання, віднесені до особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб, перелік яких затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Переліку особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб » від 19.07.95 р. № 133 (далі наказ № 133).

За змістом пункту 2 розділу XV прикінцевих положень Закону №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Частиною 16 розділу XV прикінцевих положень Закону №1058 передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Матеріалами справи підтверджується, що підставою у не зарахуванні відповідачем стажу роботи ОСОБА_2 у Коломийському міжрайонному дермато-венерологічному диспансері у подвійному розмірі є відсутність правової норми в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV та відсутність обов`язку враховувати статтю 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII для обрахунку стажу з 01.01.2014.

Однак, вимогами пункту 4 статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Крім того, редакція статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинною на теперішній час. Стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не скасовує статтю 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не зупиняє її дію.

Зазначене відповідає правовій позиції викладеній у постановах Верхового Суду від 04 грудня 2019 року, у справі №689/872/17 та від 27 лютого 2020 року, у справі №462/1713/17, які в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України повинні враховуватися судом.

У довідці Коломийського міжрайонного дермато-венерологічного диспансеру за №113 від 17.12.2018, яка міститься у матеріалах пенсійної справи вказано, що ОСОБА_1 за період роботи в Коломийському міжрайонному дермато-венерологічному диспансері на посадах лаборанта, лікаря-лаборанта, біолога клініко-діагностичної лабораторії, на протязі дня мала контакт з хворими на сифіліс, гонорею, мікроспорію, трихофітію, фавус, коросту, демодекоз. Відповідно до наказу МОЗ України від 19.07.1995 №133, вказані хвороби відносяться до небезпечних інфекційних хвороб та групи паразитарних хворіб, що згідно із статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає право на кратне зарахування трудового стажу (а.с.9).

Враховуючи вищенаведені законодавчі норми та встановленні обставини справи, суд колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, стаж роботи позивача в Коломийському міжрайонному дермато-венерологічному диспансері з 01.12.2005 по 17.12.2018 повинен зараховуватися у подвійному розмірі, а тому відмова Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області в цій частині є протиправною.

Поряд з цим, слід вказати, що нормами п. 4 статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що перерахунок пенсії проводиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 14.04.2020 (а.с. 70), то з урахуванням ч. 4 ст. 45 Закону №1058-IV Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області слід зобов`язати провести перерахунок та виплату пенсії із врахуванням у страховий стаж періоду роботи в Коломийському міжрайонному дермато-венерологічному диспансері з 01.12.2005 по 17.12.2018 в подвійному розмірі, починаючи з 01.04.2020.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У зв`язку з тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення, таке рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позову з наведених вище підстав.

Керуючись ч.4 ст.229, ч. 3 ст.243, ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст.325, ст. 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року у справі №300/1895/20 скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 20551088) у перерахунку пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) з врахуванням у страховий стаж періоду роботи в Коломийському міжрайонному дермато-венерологічному диспансері з 01.12.2005 по 17.12.2018 в подвійному розмірі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 20551088) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) із врахуванням у страховий стаж періоду роботи в Коломийському міжрайонному дермато-венерологічному диспансері з 01.12.2005 по 17.12.2018 в подвійному розмірі, починаючи з 01.04.2020.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Р. П. Сеник
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 04 лютого 2021 року