Справа № 640/19765/18
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» звернулось до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.04.2018 № в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 717492,20 грн. та від 11.04.2018 № в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 3725111,27 грн.

У судовому засіданні 15.09.2020 за клопотанням відповідача, судом було замінено відповідача - Офіс великих платників податків ДФС на його правонаступника - Офіс великих платників податків ДПС.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на переконання товариства, ним не було допущено порушення строку сплати узгоджених сум грошових зобов`язань з податку на прибуток згідно податкових повідомлень-рішень від 08.02.2017 № та від 14.07.2017 № , оскільки відповідні зобов`язання було сплачено 27.12.2017 у той час, як рішення прийняті судом за результатами оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень набрали законної сили в 2018 році.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2020 р. адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників податків ДФС від 11.04.2018 № в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 717492,20 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників податків ДФС від 11.04.2018 № в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 3725111,27 грн.

Присуджено за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 66639 (шістдесяти шести тисяч шістсот тридцяти дев`яти) грн. 10 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Офіс великих платників податків ДПС подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, при цьому, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 13.01.2021.

Розгляд апеляційної скарги було відкладено на 03.02.2021.'

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 16.03.2018 Дніпропетровським управлінням Офісу великих платників податків, на підставі підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, статті 76 Податкового кодексу України, було проведено камеральну перевірку Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» з питання своєчасності сплати до бюджету узгоджених сум грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях, за результатами проведених перевірок.

За результатами перевірки складено акт від 16.03.2018 № 101/28-10-46-13-00178353, яким встановлено порушення позивачем пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, відповідно до якого, встановлено факт несвоєчасної сплати до бюджету узгоджених сум грошових зобов`язань з податку на прибуток згідно податкових повідомлень - рішень на загальну суму 101 429 662, 83 грн. а саме: від 08.02.2017 № у розмірі 87476,0 грн. із затримкою на 65 календарних дні; від 13.05.2017 № у розмірі 21578102,93 грн. та від 13.05.2017 № у розмірі 3757845,80 грн. із затримкою на 31 календарний день; від 14.07.2017 № у розмірі 35255 125,40 грн. із затримкою на 8 календарних дні; від 14.07.2017 № на у розмірі 37251112,7 грн. із затримкою на 6 календарних дні.

11.04.2018 на підставі висновків зазначеного акта перевірки, контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 11.04.2018 № , яким на підставі статті 126 Податкового кодексу України, за затримку на 8 та 6 календарних днів сплати грошового зобов`язання на суму 72506238,10 грн. зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 7250623,81 грн. та № , яким на підставі статті 126 Податкового кодексу України, за затримку на 65 календарних днів та 31 календарний день сплати грошового зобов`язання на суму 728923424,73 грн. зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 5784684,95 грн.

ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля» не погоджуючись з податковими повідомлення-рішення від 11.04.2018 № в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 717492,20 грн. та від 11.04.2018 № в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 3725111,27 грн. звернулось до суду з позовом.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами п. п. 56.1, 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, передбачено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

При цьому, за приписами п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Так, згідно з п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, у разі оскарження відповідного податкового повідомлення-рішення в судовому порядку, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем набрання судовим рішенням законної сили, який є днем узгодження відповідного грошового зобов`язання, а уразі невиконання вказаних вимог податкового законодавства, останній сплачує штрафні санкції.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями позивачу було нараховано штрафні санкції за затримку сплати узгоджених грошових зобов`язань, адже, сторона відповідача вказує на те, що згідно даних АС «Податковий блок», в ІКП товариства значиться, що погашення податкового боргу за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями відбулось в повному обсязі лише 27.12.2017 у той час, як:

- відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 по справі № 804/3001/17 відмовлено у задоволенні адміністративного позову позивача до ДУ Офісу ВПП ДФС про скасування податкового повідомлення рішення від 08.02.2017 № та оскільки вказана постанова не була оскаржена в судовому порядку, вона відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, набрала законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, тобто - 12.10.2017;

- відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 по справі № 804/6782/17, було задоволено клопотання позивача про залишення без розгляду позовної заяви про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.07.2017 № та оскільки вказана ухвала не була оскаржена в судовому порядку, вона відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, набрала законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, тобто - 10.12.2017.

Натомість, на противагу зазначеним вище доводам сторони відповідача, позивач вважає, що товариством не було допущено порушення строків сплати узгоджених сум грошового зобов`язання з податку на прибуток згідно наведених вище податкових повідомлень-рішень, адже постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 у справі № 804/3001/17 набрала законної сили 10.02.2018, а ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 по справі № 804/6782/17 - 03.01.2018, що свідчить про відсутність порушення строку сплати узгодженого грошового зобов`язання та необгрунтованість висновків податкового органу про нарахування відповідних штрафних санкцій.

Задля дотримання принципу офіційного з`ясування всіх важливих обставин справи, Окружним адміністративним судом міста Києва з метою встановлення дати набрання законної сили вказаними рішеннями, було направлено судові запити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, який листами від 03.02.2020 повідомив наступне:

- № 3614/03/20, що постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 у справі № 804/3001/17 набрала законної сили 10.02.2018;

- № 3618/03/20, що ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 по справі № 804/6782/17 набрала законної сили 03.01.2018. (а.с. 124, 126)

Вказана інформація про дату набрання законної сили також підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень за вільним доступом.

Натомість, апелянт на спростування інформації наданої Дніпропетровським окружним адміністративним судом вказує на те, що неналежна організація роботи Дніпропетровського окружного адміністративного суду не може призводити до значних втрат Державного бюджету України, оскільки за приписами ч. 1 ст. 254 КАС України (редакція, діюча на момент оскарження ППР « 03.08.2017»), постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановлених цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Згідно з ч. 2 ст. 186 КАС України (редакція, діюча на момент оскарження ППР « 03.08.2017»), апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня проголошення.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, при прийнятті рішення у даній справі, керувався офіційними даними, наданими на запит суду та які містяться у відкритому доступі в офіційних джерелах (ЄДРСР). Тож, з огляду на інформацію, надану Дніпропетровським окружним адміністративним судом, датою узгодження податкового повідомлення-рішення від 08.02.2017 № є 10.02.2018, а податкового повідомлення-рішення від 14.07.2017 № - 03.01.2018, що з урахуванням дати погашення позивачем грошового зобов`язання 27.12.2017 вказує на те, що ним не було порушено строк погашення податкових зобов`язання за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, а й отже, у даному випадку, відсутні підстави для притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу у розмірах визначених статтею 126 Податкового кодексу України. На вказане цілком обгрунтовано звернув увагу суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні та дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Також, судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні було здійснено розподіл судових витрат, а саме, стягнуто з відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10000 грн. Апелянт також не погоджується з рішенням суду в цій частині та наголошує на тому, що Окружним адміністративним судом міста Києва при розгляді спору не розглядалось питання щодо понесених судових витрат, що фактично позбавило відповідача права на надання на них заперечень. Також, апелянт вважає, що вказана сума понесених витрат на правничу допомогу адвоката є недоведеною та не розкритою.

Відповідно до приписів ч. ч. 1-5 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, з аналізу наведених правових норм, вбачається, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, варто зазначити, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Так, позивачем надано до суду першої інстанції заяву від 22.09.2020 про встановлення строку для подання доказів понесення судових витрат (а.с. 173), заяву від 25.09.2020 про долучення доказів понесених судових витрат (а.с. 180-183), копії договору про надання правової допомоги від 01.10.2019 № 3179-ПУ, додаткової угоди до нього від 10.10.2019 та акта надання послуг від 22.09.2020 № 44 в якому визначено вартість послуг у розмірі 10000,00 грн. (а.с. 185-189), що складається з: участі у судових засіданнях 28.11.2019, 15.09.2020, 22.09.2020 ( 3 год., 6000 грн.); підготовки та подання заяви про надання доказів понесення витрат (1 год., 2000 грн.), підготовка заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу (1 год., 2000 грн.). (а.с. 186)

Крім того, договором та додатковою угодою від 10.10.2019 до договору № 3179-ПУ про надання правової допомоги від 01.10.2019 сторонами узгоджено погодинну ставку вартості роботи адвоката - 2000 грн. та чітко встановлено строки оплати послуг - за фактом наданого виконавцем рахунку впродовж 14 робочих днів з моменту підписання акту наданих послуг (п. 2.1, 2.2 додаткової угоди)

Колегія суддів, враховуючи надані стороною позивача докази понесення витрат на правничу допомогу адвоката в суді та зміст/обсяг наданих стороною позивача матеріалів, приходить до висновку про обгрунтованість заявленої стороною позивача суми до розподілу, з урахуванням співмірності позовних вимог (ціни позову).

Натомість, апелянтом так і не було у достатній мірі обгрунтовано, що заважало стороні відповідача подати до суду мотивовані заперечення щодо розподілу судових витрат, з урахуванням того, що сторона позивача вказувала на таке в позовній заяві та в заяві від 22.09.2020.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, за наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування/зміни оскаржуваного рішення. Судом першої інстанції було надано оцінку спірним правовідносинам у достатній мірі, щоб позиція суду була зрозумілою та належним чином обгрунтованою.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2020 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати проголошення та може бути оскаржена, з урахуванням ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко