Справа № 380/6440/20
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 380/6440/20 пров. № А/857/15946/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Гінди О.М., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області Віконського Василя Васильовича про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції - Кухар Н.А.,

час ухвалення рішення - 10.11.2020 року, 14:15 год.,

місце ухвалення рішення - м.Львів,

дата складання повного тексту рішення - 16.11.2020 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області Віконського В.В. про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_1 від 06.04.2020 року про порушення Дрогобицьким ВП Головного управління НП у Львівській області вимог законодавства при розгляді звернення ОСОБА_1 про незаконні дії працівників поліції. Зобов`язано Головне управління НП у Львівській області повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 06.04.2020 року з врахуванням мотивів суду. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що службове розслідування за зверненням громадянина ОСОБА_1 щодо неналежного виконання службових обов`язків працівниками Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області призначено за письмовим наказом т.в.о. начальника Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області майора поліції Любомира Яцури № 4 від 09.01.2020 року. Підставою для призначення службового розслідування була заява гр. ОСОБА_1 щодо неправомірних на його думку дій працівників Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, а саме: не вжили заходів щодо затримання осіб, які вчинили напад на нього та його товариша 05.01.2020 року. Службове розслідування було закінчено 31.01.2020 року, тобто в строк встановлений Дисциплінарним статутом Національної поліції України. Враховуючи вище наведене, службове розслідування проводилось відповідно до вимог чинного законодавства. Отже, службовим розслідуванням не встановлено неправомірних дій зі сторони працівників Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, тобто об`єктивних даних, котрі б свідчили про порушення законності та вимог чинного законодавства України зі сторони працівників відділу поліції, не виявлено. Твердження позивача про відмову працівників поліції у наданні можливості написати заяву про вчинений злочин, про покривання керівництвом поліції підлеглих працівників поліції, про прохання здійснення запису про відсутність претензій присутніх у відділі поліції працівників поліції та інші твердження зазначені у позовній заяві не підтверджуються жодними доказами та показами свідків, а також є необґрунтованими та безпідставними.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи, і оскільки їхня неявка в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою, апеляційний розгляд справи проведено у їхній відсутності в порядку письмового провадження.

При цьому, колегія суддів відхиляє клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки причини, наведені у клопотанні (чи то участь в іншому судовому засіданні, чи то відпустка) не підтверджені належними та допустимими доказами, явка представника відповідача в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою і можливо провести розгляд справи на підставі наявних матеріалів про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 05 січня 2020 року та 08 січня 2020 року позивач звернувся зі заявами до Дрогобицького ВП Головного управління НП у Львівській області про незаконні дії інспекторів сектору реагування патрульної поліції № 3 патрульної поліції Дрогобицького ВП Головного управління НП у Львівській області ОСОБА_4 і Біляка А.І.

Т.в.о. начальника Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області майором поліції Яцурою Л. прийнято наказ № 4 від 09.01.2020 року "Про призначення службового розслідування", яким наказано призначити службового розслідування за заявою гр. ОСОБА_1 щодо неправомірних на його думку дій працівників Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, а саме: не вжили заходів щодо затримання осіб, які вчинили напад на нього та його товариша 05.01.2020 року, проведення розслідування доручити дисциплінарній комісії у складі, вказаному у наказі. Висновок службового розслідування надати на затвердження в установленому порядку (а.с. 85).

Висновком службового розслідування за зверненням громадянина ОСОБА_1 щодо неналежного виконання службових обов`язків працівниками Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області від 31.01.2020 року, затвердженим т.в.о. начальника Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, встановлено, що в ході проведення службового розслідування відомості, що стали підставою для його проведення не підтвердились.

Про результати проведеного службового розслідування позивача повідомлено листом Дрогобицького ВП Головного управління НП у Львівській області від 31.01.2020 № 1529/44/01-2020.

Листом від 18.02.2020 № К-29/02/16-20 Головне управління НП у Львівській області повідомило позивача, що працівниками Дрогобицького ВП Головного управління НП у Львівській області було проведено службове розслідування щодо інспекторів сектору реагування патрульної поліції № 3 патрульної поліції Дрогобицького ВП Головного управління НП у Львівській області ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . Проте, неправомірних дій зі сторони працівників поліції не було встановлено.

06 квітня 2020 року позивач, відповідно до Закону України "Про звернення громадян", звернувся із скаргою на ім`я начальника Головного управління НП у Львівській області про порушення Дрогобицьким ВП Головного управління НП у Львівській області вимог Закону України "Про Національну поліцію", Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України при проведенні службового розслідування за зверненнями позивача про незаконні дії працівників вказаного відділу поліції, безпідставного неврахування при проведенні службового розслідування відомостей, які мають істотне значення для прийняття об`єктивного рішення, що є підставою для проведення нового службового розслідування силами Головного управління НП у Львівській області відповідно до вимог пункту 10 Розділу VI Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України.

Вище вказану скаргу було розглянуто та надано відповідь, оформлену листом від 13.05.2020 № К-27/04/15-20 про внесення Дрогобицьким ВП Головного управління НП у Львівській області відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальних проваджень за № 0000032 від 05.01.2020 року та № 0000035 від 05.01.2020 року за фактом умисного нанесення ОСОБА_1 та ОСОБА_7 тілесних ушкоджень за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, а також об`єднання вказаних кримінальних проваджень 20.01.2020 року. Вказаним листом також було повідомлено позивача, що працівниками слідчого управління Головного управління НП у Львівській області проведено перевірку за зверненням позивача щодо неправомірних дій окремих працівників Дрогобицького ВП Головного управління НП у Львівській області, проте, вказані позивачем відомості не знайшли свого підтвердження.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів визначає Закон України "Про звернення громадян". Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Так, зокрема, скарга - це звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про звернення громадян" звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне). Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Згідно з частинами першою, третьою статті 7 Закону України "Про звернення громадян" звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Статтею 18 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, бути присутнім при розгляді заяви чи скарги та одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;

Згідно з статтею 19 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Частиною першою статті 20 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків, зокрема, зі скаргами, які мають бути об`єктивно, всебічно і вчасно перевірені та відповідь на які має бути надана у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Разом з тим, процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначена не Законом України "Про звернення громадян", а іншими нормативно-правовими актами: Дисциплінарним статутом Національної поліції України (надалі - Дисциплінарний статут), затвердженим Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" та Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року №893 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807 (надалі - Порядок № 893).

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року №893 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807, встановлено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Таким чином, питання щодо призначення службового розслідування вирішується керівником, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Розділом VI Порядку №893 визначено порядок оформлення матеріалів службового розслідування.

Зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу (пункт 1 розділу VI).

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (пункт 2 розділу VI).

Відповідно до частин 1-5 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (надалі - Дисциплінарний статут), затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 06 квітня 2020 року відповідно до Закону України "Про звернення громадян" позивач направив скаргу начальнику Головного управління НП у Львівській області Віконському В.В., голові Національної поліції України Клименко І.В. про порушення Дрогобицьким ВП Головного управління НП у Львівській області вимог Закону України "Про Національну поліцію", Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України при проведенні службового розслідування за зверненнями позивача про незаконні дії працівників вказаного відділу поліції, безпідставного неврахування при проведенні службового розслідування відомостей, які мають істотне значення для прийняття об`єктивного рішення, що є підставою для проведення нового службового розслідування силами Головного управління НП у Львівській області відповідно до вимог пункту 10 Розділу VI Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України.

Листом від 13.05.2020 № К-27/04/15-20 відповідач надав відповідь, якою повідомив позивача про внесення Дрогобицьким ВП Головного управління НП у Львівській області відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальних проваджень за № 0000032 від 05.01.2020 року та № 0000035 від 05.01.2020 року за фактом умисного нанесення ОСОБА_1 та ОСОБА_7 тілесних ушкоджень за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, а також об`єднання вказаних кримінальних проваджень 20.01.2020 року. У вищевказаній відповіді також було повідомлено позивача, що працівниками слідчого управління Головного управління НП у Львівській області проведено перевірку за зверненням позивача щодо неправомірних дій окремих працівників Дрогобицького ВП Головного управління НП у Львівській області, проте, вказані позивачем відомості не знайшли свого підтвердження. Відтак, розгляд звернення припинено та роз`яснено право позивача оскаржити вказану відповідь.

Колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що відповідач при розгляді скарги не врахував вимоги пункту 10 Розділу VI "Оформлення матеріалів службового розслідування" Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України №893, відповідно до якого у разі надходження до керівника органу поліції вищого рівня скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо якого є висновок службового розслідування, якщо в ній містяться відомості, які не були досліджені під час проведення службового розслідування, чи безпосереднього виявлення таких відомостей уповноважений керівник органу поліції вищого рівня призначає нове службове розслідування за такими відомостями, проведення якого доручається дисциплінарній комісії органу поліції вищого рівня. За наявності підстав у таких випадках може призначатися службове розслідування за фактом учинення членами дисциплінарної комісії дисциплінарного проступку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до скарги серед іншого долучено власну фотографію на якій зафіксовано отримані ним травми, відеозапис з магазину "ІНФОРМАЦІЯ_2" за 05.01.2020 року, відеозапис з піцерії "ІНФОРМАЦІЯ_1" за 05.01.2020 року, відеозапис з АДРЕСА_1 на якому зафіксовано момент нападу на позивача. Вказані вище докази не були предметом розгляду в ході проведення службового розслідування за заявою гр. ОСОБА_1 щодо неправомірних на його думку дій працівників Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

Колегія суддів приходить до висновку, що звернення позивача від 06.04.2020 року фактично не було розглянуто, оскільки позивач скаржився на те, що дисциплінарною комісією не повно проведено службове розслідування, надав докази, які не були дослідженні при проведенні службового розслідування, однак відповідачем не призначено і не проведено нове службове розслідування.

Щодо твердження представника відповідача, що висновок службового розслідування не є актом індивідуальної дії відносно позивача, а стосуються лише працівника та роботодавця, то вірними є висновки суду першої інстанції, що питання правомірності та обґрунтованості висновку службового розслідування не є предметом оцінки судом у даній адміністративній справі.

Також, суд зазначає, що відповідач ототожнює подані позивачем заяв та скаргу, хоча заяви від 05.01.2020 року, від 08.01.2020 року та від 15.01.2020 року подані щодо незаконних дій інспекторів сектору реагування патрульної поліції № 3 патрульної поліції Дрогобицького ВП Головного управління НП у Львівській області ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , а скарга від 06.04.2020 року щодо порушення Дрогобицьким ВП ГУ НП у Львівській області вимог закону при проведенні службового розслідування за зверненням позивача про незаконні дії працівників.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки відповідач фактично не розглянув скаргу позивача від 06.04.2020 року, для захисту прав позивача слід визнати протиправними дії відповідача щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_1 від 06.04.2020 року про порушення Дрогобицьким ВП Головного управління НП у Львівській області вимог законодавства при розгляді звернення ОСОБА_1 про незаконні дії працівників поліції та зобов`язати повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 06.04.2020 року з врахуванням мотивів суду.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у справі № 380/6440/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. М. Гінда
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 03 лютого 2021 року