Справа № 160/13323/20
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ Автомотів" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ТОВ «МГ Автомотів» до Дніпропетровської митниці Держмитслужби в якому позивач просить:
- визнати протиправним Рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA110000/2020/000166/2 від 09.04.2020 року та скасувати його;
Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема тим, що декларантом у повній відповідності до вимог ст.53 МК України були подані до митного органу усі необхідні документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2020р. відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні.
08.12.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить відмовити в задоволені позову в повному обсязі. В обґрунтування правової позиції відповідач зазначає, що за результатами перевірки документів та відомостей, доданих до МД встановлено: не підтвердження застосування числового значення курсу перерахунку євро у злоті на рівні 4,30; розбіжності у числовому значенні складових митної вартості, що стосується вартості перевезення оцінюваної партії товару до польсько-українського кордону; обставини пов`язаності продавця та покупця за контрактом від 01.08.2014р. На підставі п.5 ст.55 МК України в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості та за результатами розгляду наявних документів, застосовано другорядний метод визначення митної вартості 2-а метод за ціною договору щодо ідентичних товарів.
Станом на 03.02.2021р. до суду не надходили заперечення на відповідь на відзив від відповідача.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п.1-2 ч.1 ст.4 КАС України, адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовим спором визнається спір у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Пунктом 7 ч.1 ст.4 КАС України визначено поняття суб`єктів владних повноважень, до яких належать орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Відповідно до ст.543 Митного кодексу України безпосереднє здійснення митної справи покладається на митні органи.
Відповідно частини 1 статті 546 Митного кодексу України митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на митні органи.
Отже, Дніпропетровська митниця Держмитслужби у відносинах з фізичними та юридичними особами, під час реалізації своїх завдань та функцій, встановлених законодавством України, є суб`єктом владних повноважень, відтак зазначений спір є справою адміністративної юрисдикції та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
01.08.2014 року між ТОВ «МГ Автомотів» (покупець) і компанією «POLMOstrow Sp. z o.o.» (постачальник), яка є безпосереднім виробником товару, було укладено Контракт №1/2014 (надалі - «Контракт»), з подальшими змінами та доповненнями, відповідно до умов якого Постачальник (компанія «POLMOstrow Sp. z o.o.») зобов`язується передати у власність, а Покупець (Позивач) прийняти і оплатити глушники, вихлопні труби та їх частини на суму 1000000 Євро.
На виконання умов Контракту компанією «POLMOstrow Sp. z o.o.» 01.04.2020р. відвантажено на адресу Позивача товар на підставі наступних товаросупровідних документів:
- митна декларація країни відправлення № 20PL394010E0237062 від 01.04.2020 р.;
- міжнародна товаротранспортна накладна (CMR) А №639975 від 31.03.2020 р.;
- рахунок-фактура № FE 53/WY/2020 від 31.03.2020 р.;
- протокол загрузки (Пакувальний лист) від 31.03.2020 р. до Рахунку-фактури № FE 53/WY/2020 від 31.03.2020 р.;
- специфікація виробника Товару № 53 від 31.03.2020 р. до Рахунку-фактури № FE 53/WY/2020 від 31.032020 р.;
- специфікація № 53 від 31.03.2020 р. до Контракту №1/2014 від 01.08.2014 р.
06.04.2020 року до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Полтава» Дніпровської митниці Держмитслужби (надалі - «Відповідач») Позивачем була подана електронна митна декларація типу ІМ 40 ЕА №UA110320/2020/004402.
До поданої ЕМД Позивачем було додано наступні документи:
- відомості про Контракт № 1/2014 від 01.08.2014 р.;
- відомості про Доповнення № 2/2015 від 17.09.2015 р. до Контракту №1/2014 від 01.08.2014 р.;
- копія Доповнення № 4/2018 від 20.12.2017 р. до Контракту №1/2014 від 01.08.2014 р.;
- копія Доповнення № 5/2018 від 20.05.2019 р. до Контракту №1/2014 від 01.08.2014 р.;
- копія Доповнення № 6/2019 від 06.08.2019 р. до Контракту №1/2014 від 01.08.2014 р.;
- копія Доповнення № 7/2019 від 03.02.2019 р. до Контракту №1/2014 від 01.08.2014 р.;
- Митної декларації країни відправлення №20PL394010E0237062 від 01.04.2020 р.;
- Міжнародної товаротранспортної накладної (CMR) А № 639975 від 31.03.2020 р., з перекладом;
- Рахунку-фактури № FE 53/WY/2020 від 31.03.2020 р., з перекладом;
- Протоколу загрузки (Пакувального листа) від 31.03.2020 р. до Рахунку-фактури № FE 53/WY/2020 від 31.03.2020 р., з перекладом;
- Специфікація виробника товару № 53 від 31.03.2020 р. до Рахунку-фактури № FE 53/WY/2020 від 31.03.2020 р., з перекладом;
- Специфікації № 53 від 31.03.2020 р. до Контракту № 1/2014 від 01.08.2014 р., з перекладом;
- копія Сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR.1 № PL/MF/AR 0016734 від 31.03.2020 р., з перекладом;
- Витяг з каталогу виробника від 31.03.2020 р. «Елементи вихлопної системи (глушники та вихлопні труби, їх частини) до автомобілів;
- копія Комерційної пропозиції від 16.03.2020 р.;
- копія Прайс - листа від 16.03.2020 р.;
- відомості про Генеральний договір добровільного страхування вантажів № 012959г9пп від 08.04.2019 р.;
- відомості про Додаток № 1 від 08.04.2019 р. до Генерального договору добровільного страхування вантажів № 012959г9пп від 08.04.2019 р.;
- копія Страхового сертифікату № 012959г9пп/92 від 03.03.2020 р.;
- копія Договору транспортного експедирування № 01/2020-М від 03.01.2020 р.;
- копія Рахунку на оплату № 31-03/001 від 31.03.2020 р.;
- копія Довідки про транспортні витрати № 31/03-1 від 31.03.2020 р.;
- копія Довідки про транспортні витрати № 21 від 31.03.2020 р.;
- копія платіжного доручення №4960 від 02.04.2020 р.;
- копія Заявки №21 від 31.03.2020 р.;
- копія Заказу № 4MG/2020 від 23.03.2020 р.;
- копія Листа від 15.02.2019 р.;
- копія листа постачальника від 31.03.2020р. стосовно відсутності знижок на поставлений товар;
- копія листа постачальника від 31.03.2020р. стосовно курсу валют;
- копія листа постачальника від 31.03.2020р. стосовно надання платних каталогів;
- копія листа постачальника від 01.04.2020р. стосовно декларації країни відправлення;
- копія заяви постачальника стосовно транспортних витрат на експорт від 31.03.2020р.;
- відомості про Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 29.10.2014 р. по справі № 816/3712/14;
- відомості про Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 10.12.2014 р. по справі № 816/3712/14;
- відомості про Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2015 р. по справі № 816/3712/14;
- Декларація митної вартості до ЕМД № UA110320/2020/004402 у формі електронного документу;
- копія платіжного доручення №353 від 31.03.2020р.;
- копія рахунку №012959г9пп від 31.03.2020р.;
- копія Інструкції по застосуванню елементів вихлопних систем автомобілів від 23.03.2020р.
06.04.2020 року на адресу Позивача надійшло Повідомлення №244814, відповідно до якого позивачу повідомлено про те, що при здійсненні перевірки числових значень заявленої декларантом митної вартості, у відповідності до п.1 ст.54 МК України встановлено, що відсутнє документальне підтвердження визначеної декларантом митної вартості оцінюваних товарів, а також відсутня інформація щодо якісних та фізичних характеристик товару, а також декларантам зобов`язано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.
Листом №113 від 08.04.2020 р. позивачем на адресу відповідача, з метою підтвердження заявленої митної вартості товару, додатково було надано копії наступних документів:
- лист - пояснення №114 від 08.04.2020р.;
- копія Акту надання послуг №02-04/002 від 02.04.2020р.;
- копія Акту надання послуг (виконаних робіт) від 31.03.2020рю про надання послуг згідно страхового сертифікату №012959г9пп/113 від 31.03.2020 р. на загальну суму 1446,29 грн.;
- копія додаткової угоди №39 від 31.03.2020р. до договору добровільного страхування вантажу №012959г9пп від 08.04.2019р.;
- копія прибуткової накладної №4753 від 13.03.2020р. до митної декларації №UA110320/2020/003521 від 13.03.2020р.;
- копія ЕМД №UA110320/2020/003521 від 13.03.2020р.;
- копія рахунку - фактури №FE 30/WY/2020 від 27.02.2020 р.;
- копія довідки ФОП ОСОБА_1 №07/04-1 від 07.04.2020р.;
- копії листів компанії «POLMOstrow Sp. z o.o.» від 06.04.2020р.;
09.04.2020 року на адресу позивача надійшло повідомлення №245092, в якому зазначено про те, що надані позивачем пояснення та додаткові документи не спростовують висновки, що були зроблені посадовою особою відповідача у повідомленні №244814 від 06.04.2020р.
Відповідно до змісту оскаржуваного рішення:
«Поставка товару здійснюється згідно контракту № 1/2014 від 01.08.2014.П.5.2 контракту із змінами у редакції доповнення №1/2014 передбачено, що вартість товару зазначається у валюті євро після перерахунку згідно з середнім курсом Національного Польського Банку (Narodowy Bank Polski) або згідно іншого курсу, установленому Постачальником.
Згідно п.2.1.1. контракту № 1/2014товар постачається на умовах EXW Wysocko Wieikie (Польща). На підставі Правил використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс 2010, які були прийняті Міжнародною торговою палатою та чинні з 01.01.11. при умовах поставки, умови поставки EXW передбачають, що продавець вважається таким, що виконав свої обов`язки з постачання, тоді, коли він передав товар у розпорядження покупця на власному підприємстві або в іншому зазначеному місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі). Продавець не відповідає за завантаження товару на транспортний засіб, а також за митне оформленим товару для експорту. Відповідно до даних умов поставки до митної вартості включаються фактурна вартість товару, митні збори та платежі у країні експорту, витрати із завантаження, витрати на страхування, транспортні витрати до кордону України. Згідно договору про транспортне експедирування від 03.01.2020 №01/2020-М транспортування оцінюваного вантажу покладено на ФОП ОСОБА_1 .
Відповідно до частин 16-17 Митного кодексу України для цілей цього Кодексу особи вважаються пов`язаними між собою у випадках, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.
Особи, одна з яких є одноосібним агентом, одноосібним дистриб`ютором чи одноосібним концесіонером іншої, як би це не називалося, вважаються пов`язаними для цілей цього Кодексу, якщо вони підпадають хоча б під один із критеріїв, визначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року . Відповідно до положень статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року особи вважаються пов`язаними між собою, якщо: а) вони є службовцями або директорами підприємств один в одного; b) вони юридично визнані партнерами по бізнесу; с) вони є роботодавцем і працівником; d) будь-яка особа безпосередньо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них; е) один з них безпосередньо або опосередковано контролює іншого; f) обидва безпосередньо або опосередковано контролюються третьою особою; д) разом вони безпосередньо або опосередковано контролюють третю особу; h) вони є членами однієї й тієї самої сім`ї.
З урахуванням вищезазначених положень міжнародного законодавства, та положень статті 58 МКУ продавець і покупець за контрактом від 01.08.14 №1/2014 для цілей Митного кодексу України вважаються пов`язаними між собою. Заявлена вартість операції приймається митним органом за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів. Декларантом ТОВ «МГ Автомотів» у гр. 9а декларації митної вартості №UA110320/2020/004402 від 06.04.2020 заявлено про відсутність взаємопов`язаності між продавцем та покупцем, що не відповідає вищезазначеним відомостям офіційного Інтернет-сайту компанії ТОВ «ГПЛ», до складу якої входить компанія-імпортер ТОВ «МГ Автомотів». Декларант має право відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв`язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари».
09.04.2020 до митного поста «Полтава» Дніпровської митниці Держмитслужби на цей же товар подана нова митна декларація №№UА110320/2020/004570 відповідно до ч.7 ст.55 МК України, за якою товар випущений у вільний обіг.
Не погодившись з вищезазначеними рішенням, позивач з їх оскарженням звернувся до суду.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.
Відносини, що виникають при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, регулюються нормами Митного кодексу України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи.
Згідно ч.1 ст.246 Митного кодексу України (надалі - МК України), метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до ч.1 ст.248 МК України, оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії (ч.1 ст.257 МК України).
За положеннями ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначено як вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами 1-2 ст.51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Частиною 4 ст.58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч.5 ст.58 МК України).
За змістом ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст.53 МК України).
Згідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
В силу вимог ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
З аналізу ч.1-2 ст.53 МК України слідує, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. У зв`язку з чим саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Разом з тим, відповідно до п. 1.1. та п. 5.3. Контракту, валютою контракту та валютою розрахунку за поставлений товар являється Євро, у зв`язку з чим вартість товару у валюті польський злотий не стосується зовнішньоекономічної операції за даним Контрактом, і зазначена у національній валюті лише для внутрішнього статистичного використання постачальником.
Щодо посилання відповідача на наявність розбіжностей у числових значеннях складових митної вартості, що стосуються вартості перевезення оцінюваної партії товару до польсько-українського кордону, суд також зазначає про їх безпідставність, з огляду на те, що використана митним органам інформація щодо вартості доставки від місця навантаження до кордону на рівні 400 Євро зазначена у листі як середній показник можливої вартості транспортування на національній ділянці (до Польського кордону з Україною).
Щодо посилання відповідача на можливу наявність знижок чи дисконту на оцінюванні товари, суд зазначає наступне.
Згідно п. 5.1.-5.2 Контракту (з урахуванням змін) ціни на товари формуються виходячи з діючих цін постачальника. Постачальник може надати покупцю скидки. Постачальник повідомляє покупця про цін, які діють на момент відправлення кожної партії товару. Постачальник має право змінити діючі ціни до виставлення рахунку. Ціна в інвойсі буде виставлена у валюті Євро, після перерахунку, згідно середнього курсу Національного Польського Банку в день виставлення інвойсу або згідно з іншого курсу, встановленого постачальником. Курс Євро по відношенню до польського злотого, визначений одним із вищенаведених шляхів, вказується в інвойсах та специфікаціях, які виставляються постачальником в межах даного контракту, та є його частиною. Вартість навантажувальних робіт, вартість оформлення сертифікату походження товару, а також вартість оформлення експортної декларації та інших формальностей, необхідних для експорту, включені у вартість товару.
Судом встановлено, що у наданих постачальником, який являється безпосереднім виробником товару, комерційних документах на відвантажену партію товару (згідно Міжнародної автотранспортної накладної (CMR) А № 639975 від 31.03.2020 р.), які містять цінові значення товарів, а саме в Рахунку-фактурі № FE 53/WY/2020 від 31.03.2020 р., в Специфікації № 53 від 31.03.2020 р. до Контракту, в Комерційній пропозиції від 16.03.2020 р., в Прайс-листі виробника (Постачальника) товару від 16.03.2020 р., - не зазначені дані щодо наявності знижок або дисконту на ціну товару та числові дані таких знижок чи дисконту, що свідчить про їх відсутність, а передбачена у п. 5.1. Контракту умова про можливість надання постачальником знижки є його правом, а не обов`язком.
Разом з тим, згідно листа компанії «POLMOstrow Sp. z о.о.» від 31.03.2020р. продавець підтверджує, що на відправку партії товарів за контрактом №1/2014 від 01.08.2014р., згідно рахунку фактури №FE 53/WY/2020 від 31.03.2020 р., Специфікації № 53 від 31.03.2020 р. по (CMR) А № 639975 від 31.03.2020 р., комерційної пропозиції від 16.03.2020р., прайс листа від 16.03.2020р., скидки та дисконт на товар не надавалися.
Відносно тверджень відповідача обставини пов`язаності продавця та покупця за контрактом від 01.08.2014р. з підстав того, що позивач є офіційним дистриб`ютором продукції POLMOstrow на території України, суд зазначає наступне.
Згідно ч.16-17 ст.58 МК України для цілей цього Кодексу особи вважаються пов`язаними між собою у випадках, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. Особи, одна з яких є одноосібним агентом, одноосібним дистриб`ютором чи одноосібним концесіонером іншої, як би це не називалося, вважаються пов`язаними для цілей цього Кодексу, якщо вони підпадають хоча б під один із критеріїв, визначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.
Згідно ч.4 ст.15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року передбачено, що для цілей цієї Угоди особи вважаються пов`язаними між собою, тільки якщо:
a) вони є службовцями або директорами підприємств один в одного;
b) вони юридично визнані партнерами по бізнесу;
c) вони є роботодавцем і працівником;
d) будь-яка особа безпосередньо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них;
e) один з них безпосередньо або опосередковано контролює іншого;
f) обидва безпосередньо або опосередковано контролюються третьою особою;
g) разом вони безпосередньо або опосередковано контролюють третю особу;
h) вони є членами однієї й тієї самої сім`ї.
З аналізу наведених норм слідує, що пов`язаними особами, вважаються особи, одна з яких є дистриб`ютором та які відповідають вказаним критеріям.
Оскаржуване рішення не містить зазначення, з обґрунтуванням, відповідності компанії «POLMOstrow Sp. z о.о.» та ТОВ «МГ Автомотів» конкретному критерію, наведеному у ч.4 ст.15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року.
Вказане свідчить про недоведеність відповідачем обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості товару за ціною договору, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не було встановлено, тобто основні документи містили всі необхідні числові дані, які необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів, є протиправними та таким, що підлягають скасуванню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно із частиною 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у розмірі 8741,83 грн., що документально підтверджується платіжними дорученнями №5889 від 09.10.2020 року на суму 4204,00 грн. та №6060 від 05.11.2020р. на суму 4537,83 грн.
Отже, судовий збір у сумі 8741,83 грн. підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі - Дніпровської митниці Держмитслужби.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA110000/2020/000166/2 від 09.04.2020 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко