Справа № 580/3196/19
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3196/19 Суддя (судді) першої інстанції: Борєйко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Кучми А.Ю., Безименної Н.В.

за участю секретаря Юрковець А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування технічними засобами, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради про скасування постанови про накладення штрафу у сфері містобудівної діяльності,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Прядка В.М., звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду із позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог (остаточна редакція позову від 28.05.2020 року) до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу у сфері містобудівної діяльності.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з прибудовами та підвалом А-ІІ, А'-І, А2-І, п/д, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування частки житлового будинку від 14.02.2018 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.02.2018 року, договором дарування частки житлового будинку від 21.02.2018 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.02.2018 року.

Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Постанову Управління державного архітектурно будівельного контролю Черкаської міської ради про адміністративне правопорушення №31 від 25 липня 2019 року - скасовано. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником житлового будинку з прибудовами та підвалом А-ІІ, А'-І, А2-І, п/д, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування частки житлового будинку від 14 лютого 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О., зареєстрованого в реєстрі за № 736 та на підставі договору дарування частки житлового будинку від 21 лютого 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О., зареєстрованого в реєстрі за № 982.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21 листопада 2018 року, земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , присвоєний кадастровий номер: :02:012:0033.

В липні 2019 року посадовими особами Управління державного архітектурно - будівельного контролю Черкаської міської ради проведено перевірку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно листа №20575-01-21 від 25 вересня 2019 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради повідомило позивача, що за результатами позапланової перевірки встановлено порушення ОСОБА_1 законодавства про містобудівну діяльність та складено акт перевірки №99 від 18 липня 2019 року; протокол про адміністративне правопорушення №31 від 18 липня 2019 року; припис №26 від 18 липня 2019 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; припис №27 від 18 липня 2019 року про зупинення підготовчих і будівельних робіт.

Постановою про адміністративне правопорушення №31 від 25 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 9350 грн 00 коп.

Вважаючи вказану постанову про адміністративне правопорушення протиправною, позивач звернулася із позовом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було порушено порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим постанова про адміністративне правопорушення №31 від 25 липня 2019 року підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 244-6 КУпАП передбачено, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виробництва, виготовлення та застосування будівельних матеріалів, виробів, конструкцій, а також будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту та прийняття в експлуатацію об`єктів чи споруд, невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), 97, частини третя - п`ята статті 152-1, стаття 188-42).

Пунктом 9 ст. 96 КУпАП передбачено відповідальність за експлуатацію об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною восьмою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" від 20 травня 1999 року №687-ХІV, для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначає Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі - Закон №3038-VI).

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 41 Закону №3038-VI, державний архітектурно - будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно - будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно - будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно - будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок №553).

Пунктом 13 Порядку № 553 передбачено, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право, зокрема, бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Положеннями пунктів 16, 18 Порядку №553 передбачено, що за результатами державного архітектурно - будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно - будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку, та суб`єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Згідно п. 17, п. 19 Порядку № 553, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; припис складається у двох примірниках.

Пунктом 21 Порядку № 553 передбачено, що якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно -будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.»

Як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами Управління державного архітектурно - будівельного контролю Черкаської міської ради в липні 2019 року проведено перевірку за адресою: АДРЕСА_1.

Підставою для проведення перевірки було звернення голови комітету самоорганізації населення мікрорайону «Соснівський» ОСОБА_2 від 25.06.2019 року.

За результатами вказаної позапланової перевірки було складено:

- акт перевірки №99 від 18 липня 2019 року;

- протокол про адміністративне правопорушення №31 від 18 липня 2019 року;

- припис №26 від 18 липня 2019 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

- припис №27 від 18 липня 2019 року про зупинення підготовчих і будівельних робіт.

25 липня 2019 року відповідачам прийнято постанову № 31 про адміністративне правопорушення, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 96 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 9350 грн 00 коп.

Так, в акті перевірки зазначено, що згідно інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником житлового будинку з прибудовами та підвалом (А-II, А', А2- 1, п/д) за адресою: АДРЕСА_1 , що фактично є прибудовою до житлового будинку по АДРЕСА_2 . Вказана прибудова, в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз. 2 п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466, побудована без документів, що дають право на виконання таких робіт. Вказана прибудова експлуатується без введення в експлуатацію, що є порушенням п. 12 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 та п. 8 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

Крім того, в постанові № 31 про адміністративне правопорушення зазначено, що здійснюється будівництво підпірної стіни, гаража та прибудинкової території біля житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 та біля прибудови за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: виконується бетонування монолітної основи - фундаменту без оформлення документів на земельну ділянку та без документів, що дають право на виконання таких робіт, що є порушенням п.1 ч. 1 ст. 34, ч. 8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

В свою чергу, колегія суддів звертає увагу, що позивач оскаржує саме порядок здійснення перевірки та притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 вересня 2019 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради листом №20575-01-21 повідомило позивача, що за результатами позапланової перевірки встановлено порушення ОСОБА_1 законодавства про містобудівну діяльність та складено акт перевірки №99 від 18 липня 2019 року; протокол про адміністративне правопорушення №31 від 18 липня 2019 року; припис №26 від 18 липня 2019 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; припис №27 від 18 липня 2019 року про зупинення підготовчих і будівельних робіт.

В свою чергу, акт перевірки №99 від 18 липня 2019 року, протокол про адміністративне правопорушення №31 від 18 липня 2019 року, припис про усунення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №26 від 18 липня 2019 року, припис про зупинення підготовчих і будівельних робіт №27 від 18 липня 2019 року та постанова по справі про адміністративне правопорушення №31 від 25 липня 2019 року складені за відсутності позивача, копії зазначених документів позивачеві не вручені, пояснення не відібрані, процесуальні права не роз`яснені.

Позивач не була належним чином повідомлена про проведення позапланової перевірки, про дату і час її проведення.

На момент проведення перевірки ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Перша Черкаська міська лікарня» з 16.07.2019 року по 26.07.2019 року, що підтверджується виписним епікризом №6241 та листком непрацездатності Серії АДФ №736596.

Відповіднодо вимог ч. 3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

При цьому, аргументи апеляційної скарги відповідача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи. Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді А.Ю. Кучма

Н.В. Безименна