Справа № 440/696/20
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 р.Справа № 440/696/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

представник відповідача Дудник В.І.

представник позивача Сидоренко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.05.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Н.І. Слободянюк, м. Полтава, повний текст складено 05.06.20 року по справі № 440/696/20

за позовом ОСОБА_1

до Дніпровської митниці Держмитслужби

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської митниці ДФС України, в якій просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення Полтавської митниці ДФС України про коригування митної вартості товарів від 11 листопада 2019 року №UА806020/2019/000605/2.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.05.2020 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам у справі, обставинам та матеріалам, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказує, що фактурна вартість за рахунком згідно митної декларації країни відправлення 27750 Євро, а митна вартість 28000 Євро, що дає додаткові підстави для сумніву в достовірності заявленої позивачем митної вартості. Під час застосування відповідачем резервного методу порівнювались характеристики автомобіля позивача і автомобіля, вказаного у митній декларації UA100070/2019/244218 від 05 вересня 2019 року. За результатами апеляційного розгляду відповідач просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Представник позивача, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 придбано за рахунком-проформою №RE-19-1003 від 25 жовтня 2019 року у компанії European Market Solutions e.k. в особі Олега Ковпака уживаний легковий автомобіль BMW моделі Х4 xDrive 30d, календарний рік виготовлення; 2017, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , обладнаний двигуном внутрішнього згорання з запаленням від стиснення (дизель) з робочим об`ємом циліндрів 2993 см. куб., потужність 190 кВт, двигун № Н/В, загальна кількість місць для сидіння, включаючи водія 5, колісна формула 4ч4, тип кузова: Універсал, колір: синій.

Платіжним документом № R 19-1003 від 05 листопада 2019 року перераховано за вказаний автомобіль грошові кошти в сумі 27750 Євро.

08 листопада 2019 року представником декларанта, ПП «Ромакс-Трейд», подано до митного органу митну декларацію №UA806020/2019/218730 на "Легковий автомобіль, бувший у використанні, BMW моделі Х4 xDrive 30d, календарний рік виготовлення ; 2017, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , обладнаний двигуном внутрішнього згорання з запаленням від стиснення (дизель) з робочим об`ємом циліндрів 2993 см. куб., потужність 190 кВт, двигун № Н/В, загальна кількість місць для сидіння, включаючи водія 5, колісна формула 4ч4, тип кузова: Універсал, колір: синій, вага брутто- 1900 кг, вага нетто 1900 кг, валюта та загальна сума за рахунком (графа 22) - 27750,00 ціна товару (графа 42) 27750,0000, код МВВ (графа 43) 1 (основний метод визначення митної вартості) /а.с. 56/.

До вказаної митної декларації позивачем надавалися наступні документи: рахунок-фактура (інвойс) RE-19-003 від 05 листопада 2019 року; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UА209020/2019/61371 від 06 листопада 2019 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 29 березня 2017 року; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціальними експертними організаціями №17/5341/9575 від 07 листопада 2019 року; сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу; договір про надання послуг митного брокеру; паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України; паспортний документ фізичної особи, що містить інформацію про місце постійного або тимчасового проживання на території України.

В ході проведення консультацій представником декларанта, ПП «Ромакс-Трейд», додатково подано наступні документи: рахунок (оригінал) № RE-19-003 від 05 листопада 2019 року; платіжний документ, що підтверджує вартість товару, № R 19-1003 від 05 листопада 2019 року; висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 586-19 від 08 листопада 2019 року; митну декларацію країни відправлення №19DE00E6 від 05 листопада 2019 року.

За результатами перевірки митної декларації №UA806020/2019/218730 Полтавською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА806020/2019/000605/2 від 11 листопада 2019 року /а.с. 72-73/, яким із застосуванням резервного методу була відкоригована митна вартість товару та визначена у сумі 35301,000 EUR за: "1. Легковий автомобіль, бувший у використанні, BMW моделі Х4 xDrive 30d, календарний рік виготовлення; 2017, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , обладнаний двигуном внутрішнього згорання з запаленням від стиснення (дизель) з робочим об`ємом циліндрів 2993 см. куб., потужність 190 кВт, двигун № Н/В, загальна кількість місць для сидіння, включаючи водія 5, колісна формула 4ч4, тип кузова: Універсал, колір: синій, пошкодження згідно акту митного митного огляду № UA209020/2019/61371 від 06 листопада 2019 року; країна походження: Німеччина, виробник Bayerische Motoren Werke AG, транспортний засіб не обладнаний радіоелектронними засобами та випромінювальними пристроями, відсутня комплектація військового призначення".

Вказане рішення обґрунтоване тим, що коригування митної вартості товару здійснено відповідно до положень статті 55 МКУ у зв`язку з тим, що виявлено розбіжності у документах, що підтверджують митну вартість товару. На виконання вимог статті 54 МКУ контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснено під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, та перевірки наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту). Відповідно пункту 1 частини 4 статті 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Оскільки відбулося спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з можливим заниженням митної вартості, митним органом було здійснено контроль за правильністю визначення митної вартості. В результаті такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість, містять розбіжності, а саме: 1) відсутні платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) у рахунку-фактурі № RE-19-1003 від 05 листопада 2019 року значиться фраза « ОСОБА_2 за це транспортний засіб ми виставляєм Вам рахунок» в тім дещо нижче міститься інформація, що за даний ТЗ кошти вже були заплачені 27 жовтня 2019 року, проте попереднього рахунку за авто до митного оформлення не подано; 3) у рахунку-фактурі № RE-19-1003 від 05 листопада 2019 року вказано, що оплата була здійснена 27 жовтня 2019 року, однак в якості додаткових документів, підтверджуючих митну вартість, декларантом надана квитанція про сплату коштів від 05 листопада 2019 року; 4) у висновку експерта автотоварознавця № 586-19 від 08 листопада 2019 року, наданого як додатковий документ для підтвердження митної вартості, при розрахунку середньої ринкової вартості авто беруться для порівняння автомобілів з Німеччини та Румунії, що є порушенням Методики автотоварознавчих досліджень та оцінки КТЗ, оскільки авто експортується з Німеччини; 5) вартість подібних автомобілів відповідно до інформаційного ресурсу mobile.de коливається від 27941 євро до 49800 євро, проте у висновку експерта автотоварознавця № 586-19 від 08 листопада 2019 року середня ринкова вартість (визначена на підставі цінової інформації інформаційного ресурсу mobile.de) дорівнює 28004,00 євро.

Проведено консультацію з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в декларанта та в митному органі. Відповідно до статті 33 МКУ митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах. Наявна у митного органу інформація щодо митної вартості імпортованих товарів призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Так, рівень заявленої декларантом митної вартості товару становить 27750 ЕUR/шт., а рівень митної вартості товару зі схожими характеристиками відповідно до інформації з МД № UA100070/2019/244218 від 05 вересня 2019 року, становить 35301 EUR/шт.

Під час консультацій декларанта відповідно до вимог частини 3 статті 53 МКУ зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 6) інші документи за його бажанням.

Декларант у відповідь надав квитанцію про сплату коштів, висновок експерта щодо вартості та повідомив, що не має змоги протягом 10 днів надати інші додаткові документи, які підтверджують митну вартість. Проте надані документи містять розбіжності та не усувають виниклих невідповідностей.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, відповідно до частини 2 статті 58 МКУ не може бути прийнятий у зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені документально (документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості містять розбіжності). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не може бути прийнятий у зв`язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з ідентичними товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не може бути прийнятий у зв`язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не може бути використаний у зв`язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків. Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не може бути використаний у зв`язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків. Митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 МКУ. Визначена митна вартість товару ґрунтується на інформації з МД № UA100070/2019/244218 від 05 вересня 2019 року та становить 35301 EUR.

Не погодившись з рішенням Полтавської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UА806020/2019/000605/2 від 11 листопада 2019 року, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про невідповідність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 КАС України.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі за текстом - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012).

Положеннями статті 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин першої та другої статті 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Положення статті 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Згідно із частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини п`ятої статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Із положень частини першої та другої статті 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

За приписами частини другої статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно із частиною третьою статті 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За частиною п`ятою статті 54 МК України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).

За положеннями статей 57, 58 Митного кодексу України, митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини восьмої статті 57 Митного кодексу України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

За результатами аналізу вищезазначених положень Митного кодексу України вбачається, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.

Водночас, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Разом з тим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Судом встановлено, що підставами для коригування митної вартості, заявленої позивачем, стали відсутність платіжного документа, що стосується оцінюваного товару; розбіжність у датах оплати, вказаних у рахунку- фактурі № RE-19-1003 від 05 листопада 2019 року та квитанції про сплату коштів від 05 листопада 2019 року; у висновку експерта автотоварознавця № 586-19 від 08 листопада 2019 року при розрахунку середньої ринкової вартості авто порівняно автомобілі з Німеччини та Румунії та середня ринкова вартість, яка визначена на підставі цінової інформації інформаційного ресурсу mobile.de, дорівнює 28004,00 євро, тоді як відповідно до інформаційного ресурсу mobile.de вартість подібних автомобілів коливається від 27941 євро до 49800 євро.

Слід зазначити, що до матеріалів справи позивачем долучено проформу-інвойс від 25 жовтня 2019 року /а.с. 37/ та лист компанії European Market Solutions e.k. від 23 грудня 2019 року /а.с. 36/, в якому повідомлено, що пан ОСОБА_1 , дійсно, придбав у нашої компанії транспортний засіб BMW моделі Х4 xDrive 30d, номер кузова НОМЕР_1 , дата першої реєстрації 29 березня 2017 року за ціною 27750,00 EUR; оплата була здійснена 27 жовтня 2019 року на підставі проформи-інвойсу № RE-19-1003 від 25 жовтня 2019 року; стосовно дати складання інвойсу, то згідно німецького законодавства інвойс має датуватися на час передачі товару новому власнику, тобто 05 листопада 2019 року; оплата ж була здійснена раніше, а саме: 27 жовтня 2019 року на підставі проформи-інвойса від 25 жовтня 2019 року.

Ціна товару в сумі 27750,00 Євро, що зазначена позивачем у митний декларації №UA806020/2019/218730, повністю відповідає ціні, вказаній у рахунку-фактурі (інвойсу) RE-19-003 від 05 листопада 2019 року, платіжному документі № R 19-1003 від 05 листопада 2019 року та декларації країни відправлення №19DE00E6 від 05 листопада 2019 року.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем надано документи, які передбачені у частині другій статті 53 МК України та які підтверджують митну вартість імпортованого товару - "Легковий автомобіль, бувший у використанні, BMW моделі Х4 xDrive 30d, календарний рік виготовлення ; 2017, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , обладнаний двигуном внутрішнього згорання з запаленням від стиснення (дизель) з робочим об`ємом циліндрів 2993 см. куб., потужність 190 кВт, двигун № Н/В, загальна кількість місць для сидіння, включаючи водія 5, колісна формула 4ч4, тип кузова: Універсал, колір: синій, вага брутто- 1900 кг, вага нетто 1900 кг, валюта та загальна сума за рахунком (графа 22) - 27750,00 ціна товару (графа 42) 27750,0000, код МВВ (графа 43) 1".

Також судова колегія зазначає, що висновок автотоварознавчого дослідження № 586-19 від 08 листопада 2019 року, до якого у відповідача були зауваження при перевірці митної декларації позивача, є додатковим документом, який подається на підтвердження митної вартості товарів у разі наявності в документах, перелічених у частині другій статті 53 МК України та поданих декларантом, розбіжностей у числових значеннях складових митної вартості товарів, ознак підробки або у разі відсутності всіх відомостей, які підтверджують митну вартість товару. Тобто сам по собі висновок автотоварознавчого дослідження жодним чином не може свідчити про наявність розбіжностей у документах.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів від 11 листопада 2019 року №UА806020/2019/000605/2 відповідач зазначив, що визначена митним органом митна вартість автомобіля ґрунтується на інформації з МД № UA100070/2019/244218 від 05 вересня 2019 року та становить 35301 EUR.

Дослідивши цю митну декларацію /а.с. 127/, судом встановлено, що автомобіль, митна вартість якого використана відповідачем при застосуванні резервного методу визначення митної вартості придбаного позивачем автомобіля, за своїми характеристиками відрізняється від автомобіля позивача.

Так, митна вартість, яка зазначена у МД № UA100070/2019/244218 від 05 вересня 2019 року, визначена стосовно наступного автомобіля: «Автомобіль легковий, що був у використанні до 5 років з дизельним двигуном. Марка BMW X4, модель XDRIVE 35D тип кузова- кроссовер купе. Рік виробництва 2017. Модельний рік- 2017 номер кузова НОМЕР_3 , номер двигуна -н/в, тип двигуна: дизель, колір-чорний, об`єм двигуна 2993 см. куб., колісна формула 4ч4, призначений для перевезення пасажирів по дорогам загального користування, вага брутто- 1940 кг, вага нетто 1940 кг, умови поставки EXW, валюта та загальна сума за рахунком (графа 22) - 34000,00, ціна товару (графа 42) 34000,0000, код МВВ (графа 43) 6 (резервний метод визначення митної вартості)».

Відповідач не довів суду того, що відмінності у характеристиках (в тому числі методах визначення митної вартості, умовах поставки) автомобілів не вплинули на їх вартість, а, навпаки, дозволили прирівняти вартість одного автомобіля (зазначеного у МД № UA100070/2019/244218 від 05 вересня 2019 року) до вартості іншого автомобіля (імпортованого позивачем).

Таким чином, відсутність доведеного факту схожості не дозволяє використовувати рівні показники митної вартості автомообілів.

Також, судова колегія зазначає, що сама по собі різниця між вартістю автомобіля, задекларованого особою, та вартістю автомобіля зі схожими характеристиками, що розмитнювався іншою особою у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості його автомобіля.

Крім того, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження неможливості застосування попередніх методів визначення митної вартості та об`єктивної необхідності застосування резервного методу.

Надаючи оцінку доводам відповідача, покладеним в основу прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що за відсутності документів, які б пояснили сумніви митного органу, відповідач не мав достатніх та обґрунтованих підстав для невизнання митної вартості товару за ціною договору, враховуючи таке.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Водночас, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Судовим розглядом установлено, що позивачем разом із митною декларацією було надано документи, необхідні для митного оформлення.

Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів зазначає, що висновки відповідача у рішенні про коригування митної вартості щодо неможливості визначення митної вартості товарів за основним методом є необґрунтованими, оскільки наданих декларантом документів було достатньо для прийняття рішення про визначення митної вартості товарів на підставі поданих документів.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апелянтом не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, натомість, позивач підтвердив заявлену митну вартість товарів необхідними документами. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятого митницею рішення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів .

Доводи апеляційної скарги відповідача є безпідставними, спростовуються наведеним вище та не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції, зміст апеляційної скарги, яка частково дублює відзив на позовну заяву, поданий до суду першої інстанції, містить виключно суб`єктивне бачення відповідачем обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, а відтак, підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.05.2020 року по справі №440/696/20 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.05.2020 року по справі № 440/696/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 04.02.2021 року