Справа № 560/4422/20
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4422/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук А.М.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

04 лютого 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Смілянця Е. С. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про визнання протиправним, скасування рішення, визнання неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (далі по тексту - Комісія), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії від 14.02.2020 №1 в частині відмови у зарахуванні до пільгового стажу період роботи з 23.07.1982 по 09.11.1982, з 01.02.1985 по 31.12.1987 та зобов`язати Комісію зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі по тексту - Закон №1058-IV), період роботи трактористом з 23.07.1982 по 09.11.1982, з 01.02.1985 по 31.12.1987 в колгоспі "ім. Горького", згодом селянсько - кооперативна спілка "Промінь", ПОП "Промінь", СТОВ "Промінь";

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у призначенні пенсії за віком згідно з пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до Закону №1058-IV, період навчання з 01.09.1979 по 22.07.1982 в Говірському СПТУ №2 та період проходження строкової військової служби з 15.10.1982 по 01.11.1984 та призначити пенсію за віком відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV з 17.01.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.01.2020 звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV. Відповідачі не зарахували до пільгового стажу період роботи на посаді тракториста з 23.07.1982 по 09.11.1982 та з 01.02.1985 по 31.12.1987, період навчання з 01.09.1979 по 22.07.1982 та період проходження строкової військової служби з 15.10.1982 по 01.11.1984. За таких обставин, відповідач рішенням від 13.03.2020 відмовив у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу. Вважає дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у призначенні пенсії протиправними, тому звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними в справі матеріалами, 17.01.2020 позивач - ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV.

Листом від 23.03.2020 №2200-0301-8/10781 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про те, що рішенням від 13.03.2020 пенсійний орган відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV. Також відповідач зазначив, зокрема, що до пільгового стажу не зараховані період з 04.01.1979 по 31.08.1979, з 23.07.1982 по 09.11.1982 та з 01.01.1985 по 31.12.1987.

Вважаючи дії відповідачів щодо відмови у призначенні пенсії протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до норм Законів України №1788-XII, №1058-IV рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в частині відмови у зарахуванні позивачу до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періодів роботи трактористом з 23.07.1982 по 09.11.1982, з 01.02.1985 по 31.12.1987 в колгоспі ім. Горького, згодом селянсько - кооперативна спілка "Промінь", ПОП "Промінь", СТОВ "Промінь", періоду навчання з 01.09.1979 по 22.07.1982 та періоду проходження строкової військової служби з 15.10.1982 по 01.11.1984 є протиправним.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно з положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Питання, що пов`язані з пенсійним забезпеченням врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-1V), Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).

Згідно зі статтею 8 Закону №1058-IV громадяни України мають право на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст. 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 частини 1 ст. 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 01.04.2024 пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу з 01.04.2019 по 31.03.2020 - не менше 27 років 6 місяців.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснений у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо.

Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії "тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

З огляду на зазначене слідує, що головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 25.04.2019 у справі №497/472/17, від 04.06.2019 у справі №675/2631/16-а та від 25.09.2019 у справі №670/821/14-а.

Відповідно до ст. 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У пункті 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Отже, лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17, від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17 та від 25.04.2019 у справі № 593/283/17.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (надалі - Порядок №637), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Водночас, стаж позивача підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , копією посвідчення тракториста - машиніста НОМЕР_2 та копією диплома НОМЕР_3 про закінчення ОСОБА_2 профтехучилища та отримання професії "тракториста - машиніста", а також копією архівної довідки №949 від 26.12.2019 року.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності зарахування до пільгового стажу період роботи позивача періоди з 23.07.1982 по 09.11.1982 та з 01.02.1985 по 31.12.1987, оскільки відомості в трудовій книжці підтверджують, що ОСОБА_1 дійсно працював трактористом. За таких обставин, також необхідно визнати протиправним та скасувати рішення Комісії від 14.02.2020 №1 в частині відмови у зарахуванні позивачу до пільгового стажу період роботи з 23.07.1982 по 09.11.1982 та з 01.02.1985 по 31.12.1987.

Як встановлено з матеріалів справи до часу прийняття на роботу ОСОБА_1 , починаючи з 01.09.1979 по 22.07.1982, навчався в Говірському середньому професійно-технічному училищі №2 після закінчення якого отримав посвідчення тракториста машиніста третього класу про що свідчить диплом НОМЕР_3 виданий 22 липня 1982 року.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 після закінчення Говірського середнього професійно-технічного училища №2 працевлаштувався в колгосп трактористом, в якому працював до призову в армію, а після демобілізації продовжив працю в цьому ж колгоспі.

Відповідно до статті 8 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Отже, у відповідності до вищезазначених положень, ОСОБА_1 необхідно зарахувати період навчання з 01 вересня 1979 року по 22 липня 1982 року, та період проходження строкової військової служби з 15 жовтня 1982 року по 01 листопада 1984 року до пільгового стажу роботи тракториста.

З огляду на те, що на момент звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV пільговий стаж позивача становить більше 20 років, страховий стаж - більше 27 років 6 місяців, тому останній набув право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Таким чином, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії є протиправними.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи, що позивач досяг пенсійного віку 55 років необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, враховуючи, що позивач звернувся до відповідача про призначення пенсії 17.01.2020, тому саме з цієї дати пенсійний орган зобов`язаний призначити позивачу пенсію за віком.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 лютого 2021 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Смілянець Е. С. Сапальова Т.В.