Справа № 161/17971/20
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 161/17971/20 пров. № А/857/906/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Макарика В.Я.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2020 року у справі №161/17971/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Кідрук Анастасії Василівни про визнання дій незаконними та скасування постанови (головуючий суддя першої інстанції - Філюк Т.М., час ухвалення - 12:49 год., місце ухвалення - Луцьк, дата складання повного тексту - 03.12.2021р.),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора патрульної поліції роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Кідрук Анастасії Василівни про визнання дій незаконними та скасування постанови.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою серії ЕАМ №3373172 від 02 листопада 2020 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Вважає дану постанову незаконною, оскільки відсутні будь-які докази вчинення адміністративного правопорушення, а у інспектора були відсутні підстави для притягнення його до відповідальності. Просить визнати дії інспектора роти №4 УПП у Волинській області Кідрук Анастасії Василівни незаконними та скасувати винесену 02.11.2020 року постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3373172 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2020 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права та невірним встановленням обставин у справі. Доводи апелянта зводяться до того, що він не керував транспортним засобом при вказаних в оскаржуваній постанові обставинах, оскільки він перебував у розпорядженні іншої особи, а тому не керував і не користувався цим транспортним засобом. Відтак не вчиняв зазначеного правопорушення, а тому вина не встановлена. Працівниками поліції, під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови, не встановлено особу, яка безпосередньо несе адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що « 02 листопада 2020року інспектором роти №4УПП у Волинській області Кідрук А.В. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №3373172, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 02листопада 2020року о 08год 35хв.у м. Луцьку по вул. Стара Дорога, водій ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу у місці, де унеможливлює рух іншого транспортного засобу, чим порушив п.15.10д Правил дорожнього руху України».

Суд першої інстанції в позові відмовив з тих підстав, що постанова інспектора поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП є законною, правомірною, винесеною у відповідності до норм чинного законодавства.

Проте апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції невірними з огляду на наступне.

Як слідує із позовної заяви ОСОБА_1 , він звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Кідрук Анастасії Василівни, у якому просив скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії FAM №9373172 від 02 листопада 2020 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.122 КУпАП.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З наведеної норми слідує, що суб`єктом владних повноважень, який розглядає справу про адміністративне правопорушення і виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, є відповідний Орган в особі конкретної посадової особи.

Отже, інспектори патрульної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції, а не від свого імені.

Таким чином, належним відповідачем у справі щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, повинен бути відповідний орган Національної поліції, у даній справі Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції.

Проте, розглядуваний адміністративний позов позивачем заявлено до інспектора патрульної поліції роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Кідрук Анастасії Василівни, тобто до неналежного відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Таким чином з наведених норм слідує, що можливість заміни неналежного відповідача може бути здійснена виключно судом першої інстанції.

Отже, враховуючи, що адміністративний позов заявлено до неналежного відповідача та з врахуванням відсутності в суду апеляційної інстанції можливості замінити його належним відповідачем, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, який заявлений до неналежного відповідача.

Вказана правова позицію також була висловлена Верховним Судом у постанові від 26.12.2019р. у справі №724/716/16-а.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З урахуванням наведеного вище, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а мотивувальна частина рішення суду першої інстанції зміні з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2020 року у справі №161/17971/20 - змінити в частині викладення мотивів відмови в позові

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
В. Я. Макарик