Справа № 520/14962/2020
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

28 січня 2021 року № 520/14962/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Легостаєвої К.І.,

представника позивача - Самілика М.В.,

представника відповідача - Головного управління ДПС у Харківській області - Немченка Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фермерського господарства "Шанс" до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Фермерське господарство "Шанс" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Харківській області №1827862/32818047 від 12.08.2020 року про відмову в реєстрації складеної і поданої ФГ ШАНС (ідентифікаційний номер: 32818047) податкової накладної за порядковим номером: 2/- від 29 липня 2020 року (загальна сума з урахуванням податку на додану вартість: 525850 грн. 86 коп.; сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту: 87641 грн. 81 коп.);

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену і подану позивачем ФГ ШАНС (ідентифікаційний номер: 32818047) податкову накладну за порядковим номером: 2/- від 29 липня 2020 року (загальна сума з урахуванням податку на додану вартість: 525850 грн. 86 коп.; сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту: 87641 грн. 81 коп.).

В обґрунтування позову зазначено, що спірним у даній справі рішенням було відмовлено у реєстрації податкової накладної. На думку позивача, контролюючим органом не було надано належної мотивації підстав та причин віднесення податкової накладної, направленої позивачем до реєстрації, до ризикових. Так, позивачем зазначено, що спірне рішення є незаконним та таким, що порушує його права, оскільки позивачем було надано усі документи з приводу господарської операції, що стали підставою для складення та реєстрації податкової накладної. В той же час, у спірному рішенні вказано на ненадання позивачем всіх первинних документів щодо здійсненої операції, однак вказане не відповідає обставинам справи, оскільки податкову накладну було направлено на реєстрацію у зв`язку зі здійснення господарської операції, що було зафіксовано суб`єктами господарювання у первинних документах, та всі необхідні документи для реєстрації було надано податковому органу разом з поясненнями. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 23.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено розгляд справи у судовому засіданні.

Представником відповідача Головного управління ДПС у Харківській області через канцелярію суду подано відзив на позов, в якому останній проти заявленого позову заперечував та зазначив, що підприємством позивача не надано копії первинних документів, необхідних для ухвалення рішення про реєстрацію. Вказані обставини свідчать про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, а отже, останні задоволенню не підлягають.

Представник відповідача Державної податкової служби України правом подання відзиву на позов не скористався, заяв або клопотань до суду не подавав.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представники відповідача Головного управління ДПС у Харківській області в судове засідання прибув.

Представники відповідача Державної податкової служби України в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

Фермерське господарство "Шанс" (ідентифікаційний код юридичної особи 32818047) 03.05.2018 року зареєстроване в якості юридичної особи.

Позивач як платник податків перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Харківській області.

З метою правомірної реалізації обраних і зареєстрованих у встановленому законом порядку видів економічної діяльності, серед яких основне місце посідає вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код КВЕД 01.11), Фермерське господарство «Шанс» стало на облік до Богодухівської ДПІ (Богодухівський район) Слобожанського управління Головного управління ДПС у Харківській області та набуло статусу платника єдиного податку четвертої групи.

Також у встановленому законом порядку позивача було зареєстровано платником податку на додану вартість, про що свідчить витяг № 018 з реєстру платників податку на додану вартість від 05.09.2018 року.

Під час розгляду справи зі змісту позовної заяви та доданих до неї доказів судом встановлено, що 18.02.2020 року позивачем було подано звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи разом з відомостями про наявність земельних ділянок. Відповідно до квитанції № 2 документи було доставлено до контролюючого органу, помилок виявлено не було.

Представником позивача наголошено на обставинах того, що з моменту заснування фермерське господарство провадить абсолютно законну, правомірну і прозору підприємницьку діяльність згідно своїх статутних цілей та вимог діючого законодавства України.

При цьому, загалом, в обробітку фермерського господарства знаходиться 203,0679 га орендованих земель сільськогосподарського призначення, що підтверджується витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права та Інформаційними довідками з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 60632500 від 03.06.2016 № 66233423 від 19.08.2016.

Водночас, представником позивача вказано, що у зв`язку з високими обсягами виробництва у фермерського господарства виникла виробнича потреба в залученні до роботи не лише членів господарства, а й інших працівників. З цією метою керівництво Фермерського господарства «Шанс» звернулося з відповідною інформацією до Міністерства соціальної політики України Державної служби зайнятості України Богодухівського районного центру зайнятості. Отже, станом на момент подання адміністративного позову кількість найманих працівників на фермерському господарстві становить три чоловіки, а саме: ОСОБА_1 , який відповідно до направлення на працевлаштування № 0005001 від 02.05.2018 року та наказу № 2 від 03.05.2018 року був прийнятий на посаду тракториста-машиніста з 03 травня 2018 року; ОСОБА_2 , яка відповідно до наказу № 6 від 20.05.2019 року прийнята на посаду бухгалтера з 21 травня 2019 року, та ОСОБА_3 , який відповідно до направлення на працевлаштування № 0023002 від 02.04.2020 року та наказу № 5 від 03.04.2020 року прийнятий на посаду тракториста-машиніста з 06 квітня 2020 року.

Також, на балансі Фермерського господарства «Шанс» знаходиться власне, набуте у встановленому законом порядку майно.

Зі змісту наданих представником позивача пояснень встановлено, що у 2020 році в якості посівного матеріалу для посіву пшениці використовувалася пшениця власного врожаю 2019 року, про що зазначено у акті № 1 від 31.10.2019 року про витрати насіння та посівного матеріалу за жовтень 2019 року.

З метою забезпечення якісним посівним матеріалом для посіву під урожай 2021 року додатково на підставі укладеного між Фермерським господарством «Шанс» та Державним підприємством «ТАК» (ідентифікаційний код юридичної особи: 38953469) договору купівлі-продажу № 45/19/176 від 23 серпня 2019 року та додатку № 45/19/176-1н від 23.08.2019 року було придбано 2 тони пшениці 1 репродукції на загальну суму 23000,00 грн. за зазначений товар підприємство позивача розрахувалось, сплативши на користь останнього загальну суму коштів, що підтверджується накладною № 4547 від 11.09.2019 року; платіжним дорученням № 170 від 23.08.2019 року.

Для забезпечення своєчасного та якісного оброблення посівного зерна та насіння з метою профілактики від захворювань рослин, проведення польових робіт з підготовки фунту, що полягають в його обробці, внесенні необхідних добрив, вчиненні запобіжних заходів появи бур`янів. Позивачем було придбано необхідні матеріали у: ДП «ТАК» (ідентифікаційний код юридичної особи: 38953469) на підставі договору купівлі-продажу № 45/18/136 від 12.09.2018 року та додатку до договору № 45/18/136-7ззр від 23.08.2019 року придбано засоби для обробки насіння перед посівом на загальну суму 33585,60 грн.; ТОВ «ПОЛЕАГРО» (ідентифікаційний код юридичної особи: 37682488 на підставі договору № СФ-0000592 від 12.08.2019 року, в якості добрив для ґрунту придбано аміачну селітру.

Як вказано представником позивача у позовній заяві, проведені роботи з оброблення посівного зерна та насіння зафіксовані в акті від 31.10.2019 року про використання мінеральних, органічних та бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за жовтень 2019 року.

Також, представником позивача повідомлено про те, що для забезпечення можливості провадження основного виду зареєстрованої діяльності, у Фермерського господарства «Шанс» також виникла виробнича необхідність у придбанні дизельного пального та зазначений товар було придбано у ТОВ "ТД "НАФТАПЛЮС" (ідентифікаційний код юридичної особи: 41468675) згідно укладеного між сторонами договору поставки № 24-07/19-01 від 24.07.2019 року.

Водночас, представником позивача вказано, що підприємством з метою здійснення основного виду господарської діяльності було також придбано гербіцид та фунгіцид у ТОВ «НОР-ЕСТ-АГРО» (ідентифікаційний код юридичної особи: 38953469) на підставі договору № 45/20/122 від 24.03.2020 року та додатку до договору № 45/18/136-8ззр від 24.03.2020 року.

Підприємством позивача станом на 01.08.2020 року було зібрано 2163 ц. озимої пшениці з площі 55 га, що відображено у звіті про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 01 серпня 2020 року, який відповідно до квитанції № 2, виданої Центром обробки електронних звітів Держстату України, відповідає формату та прийнято до обробки.

Зібраний врожай безпосередньо з поля було транспортовано на зберігання до ТОВ «Богодухівське ХПП» (ідентифікаційний код юридичної особи: 31834652) на підставі договору № 40/20 складського зберігання сільськогосподарської продукції та додаткової угоди № 1 до договору №40/20 від 20.07.2020 року.

Для перевезення урожаю позивачем було укладено договір транспортних послуг від 22.07.2020 року з ФОП ОСОБА_4 .

Також, позивачем було укладено аналогічний договір складського зберігання сільськогосподарської продукції у розмірі 122.82 т. з ТОВ «АГРОФІРМА «СЕМЕРЕНЬКИ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 33486731), а саме: договір № 27-434/ГТН/СК від 24 липня 2020 року.

Під час розгляду справи встановлено, що Фермерським господарством «Шанс» було надано таблицю даних платника податку на додану вартість, яка була зареєстрована у контролюючому органі 23.07.2020 року за № , за результатами розгляду якої, господарство, як платник податку, через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України отримало рішення від 29.07.2020 року № 1778394/32818047 про врахування таблиці даних платника податку на додану вартість.

Проте, в подальшому, 31.07.2020 року стосовно цієї ж самої таблиці даних платника податку на додану вартість контролюючим органом було прийнято рішення про неврахування таблиці даних платника податку, зареєстрованої у контролюючому органі 23.07.2020 р. за № , врахованої згідно з рішенням комісії від 29.07.2020 р. № 1778394/32818047, з підстав наявності в органах державної податкової служби України податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що 29.07.2020 року між Фермерським господарством «ШАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРАРНА ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» було укладено договір поставки № 2907, предметом якого був товар пшениця 3 класу в кількості 59,655 т.; пшениця 4 класу в кількості 33,785 т. Відповідно до п. 2.1 зазначеного договору строк поставки товару - до 03 серпня 2020 року. Товар може передаватись покупцю окремими партіями, але повний його обсяг, визначений у цьому договорі, має бути поставлений у термін, визначений у п. 2.1. договору. Згідно з п. 2.2 договору № 2907 датою поставки товару вважається дата оформлення зерновим складом у місці постачання складського документа на ім`я покупця.

Зі змісту наданих представником позивача у позовній заяві пояснень встановлено, що товар, що становить предмет укладеного між сторонами договору, зберігався в ТОВ «Богодухівське ХПП». Товар було відпущено через директора Малиш Віталія Олександровича згідно з дорученням № 65 від 29.07.2020 року.

В подальшому, як свідчать наявні в матеріалах справи докази, між сторонами було укладено і підписано тристоронні акти приймання-передавання зерна №6 та №7 від 29.07.2020 року, а також видано складські квитанції на зерно № 45 від 29.07.2020 року бланк БА № 641434 та № 46 від 29.07.2020 року бланк БА № 641435.

Загальна вартість поставки з урахуванням податку на додану вартість склала 52580,00 грн.

Умовами договору визначено, що оплата товару здійснюється покупцем у грошовій формі (національній валюті - гривні) у розмірі: 80 % - оплата протягом двох банківських днів з моменту оформлення зерновим складом у місці постачання складського документа на ім`я покупця. Остаточний розрахунок здійснюється після реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до податкового законодавства.

Зі змісту наданих представником позивача пояснень встановлено, що ТОВ «Аграрна Фінансова Компанія» виконало свої зобов`язання за договором № 2907 та здійснило оплату 80% вартості поставленої пшениці на суму 420680 (чотириста двадцять тисяч шістсот вісімдесят) грн. 00 коп. згідно рахунку № 1 від 29.07.2020 року за платіжним дорученням № 2066 від 29.07.2020 року, що підтверджується випискою з банківського рахунку.

Позивачем відповідно до вимог чинного законодавства, передбачених п. 10 ст. 201 Податкового кодексу України, на виконання умов укладеного між сторонами договору № 2907 Фермерським господарством «Шанс», як платником податку, було складено та подано податкову накладну № 2 від 29.07.2020 року з метою її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до отриманої квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30.07.2020, податкову накладну № 2 від 29.07.2020 року прийнято, але реєстрацію зупинено. Зазначено: коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1001 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Також запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено: показник D=22.2347%, Р=0.

Під час судового розгляду справи зі змісту наданих представником позивача у позові пояснень судом встановлено, що після отримання квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних позивачем було надано до податкового органу відповідні пояснення та документи на підтвердження реальності здійсненої господарської операції.

Проте, за результатами розгляду поданих документів підприємством позивача отримано від податкового органу з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Харківській області №1827862/32818047 від 12.08.2020 року про відмову в реєстрації складеної і поданої ФГ ШАНС (ідентифікаційний номер: 32818047) податкової накладної за порядковим номером: 2/- від 29 липня 2020 року (загальна сума з урахуванням податку на додану вартість: 525850 грн. 86 коп.; сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту: 87641 грн. 81 коп.).

В якості підстави для відмови в реєстрації податкової накладної № 2 від 29.07.2020 року зазначено ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, а в графі «додаткова інформація» зазначено первинні документи щодо постачання.

Під час розгляду справи встановлено, що позивач, не погодившись з відмовою Головного управління ДПС у Харківській області в реєстрації спірної податкової накладної, через електронний кабінет звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою щодо скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1827862/32818047 від 12.08.2020 року.

Однак, рішенням комісії ДПС України від 25.08.2020 р. №45155/32818047/2 залишено скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 29.07.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з приписами п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

При цьому, відповідно до пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 74.3 статті 74 Податкового кодексу України передбачено, що зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" № 1246 від 29.12.2010 (далі Порядок № 1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, щодо наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Водночас, пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 грудня 2019 року №1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165).

Згідно з приписами пункту 4 Порядку №1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.

Відповідно до вимог пункту 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Положеннями п.7 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до пункту 10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно із пунктом 11 Порядку №1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до п.25 Порядку № 1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 №520 (далі - Порядок №520).

Відповідно до пунктів 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 11 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Таким чином, з аналізу вищевикладених приписів вбачається, що реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена з підстав відповідності критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснених операцій.

При цьому, суд зазначає, що законодавець визначив два етапи реєстрації податкових накладних: перший - це зупинення реєстрації податкової накладної який є проміжним перед прийняттями рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та другий - це сам етап прийняття рішення податковим органом.

Виходячи зі змісту вказаних норм, суд приходить до висновку, що рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної приймається за результатами оцінки наданих підприємством документів.

Під час розгляду справи судом встановлено, що Фермерське господарство «ШАНС» зареєстровано за адресою: вул. Широка, буд. 10, с. Братениця, Богодухівський р-н, Харківська обл., 62121.

Матеріали справи свідчать, що в якості підстав для зупинення реєстрації спірних у даній справі податкових накладних визначено п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій та запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, одним із критеріїв ризиковості операції є відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Так, в квитанціях контролюючий орган вказав на те, що для реєстрації податкової накладної відсутні таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання.

Водночас, зазначені квитанції не містять інформації або ж зазначення про те, які документи необхідні контролюючому органу для прийняття рішення про реєстрацію спірних податкових накладних.

З аналізу наведених судом правових норм слід дійти висновку, що рішення Комісії Головного управління ДПС України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної. Однак, як вбачається з доданих до позову матеріалів, оскаржуваними спірними рішеннями комісії Головного управління ДПС у Харківській області відмовлено у реєстрації спірних податкових накладних, а в якості підстави визначено неподання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, а в графі додаткова інформація зазначено відсутні складські документи.

Вказані обставини свідчать про те, що контролюючим органом не було надано оцінки поданим позивачем разом із поясненнями документам.

Відтак, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано до суду доказів правомірності та обґрунтованості зупинення реєстрації спірних податкових накладних на підставі п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Також суд наголошує, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на п. 1 Критеріїв, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Вищевикладені обставини свідчать про протиправність зупинення реєстрації спірної податкової накладної.

При цьому, як вбачається зі змісту наданих представниками сторін пояснень, підприємством позивача після отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної на виконання норм діючого законодавства було направлено на адресу відповідача пояснення разом із переліком документів, що підтверджують здійснення господарських операцій, що стали підставою для складання та реєстрації спірної податкової накладної.

Однак, комісією було прийнято оскаржуване рішення про відмову у реєстрації спірної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання позивачем до контролюючого органу документів, а саме копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, а в графі додаткова інформація зазначено первинні документи щодо транспортування.

Як передбачено приписами п. 11 Порядку № 520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Таким чином, з аналізу вищевикладеної норми вбачається, що рішення про відмову у реєстрації податкової накладної приймається у разі не підтвердження платником податків документально інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію якої зупинено.

Натомість, як встановлено судовим розглядом справи зупинення реєстрації спірної податкової накладної як передумови прийняття відповідного рішення Комісії про відмову у їх реєстрації, було здійснено відповідачем безпідставно, оскільки у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначено посилання на критерії ризиковості.

Крім того, суд зазначає, що зі змісту вказаної квитанції вбачається, що вони містять в собі посилання на те, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1001 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання.

В той же час, у спірному у даній справі рішенні комісії вказано на ненадання підприємством позивача первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, а в графі додаткова інформація зазначено первинні документи щодо транспортування.

З приводу вказаного суд зазначає, що контролюючий орган фактично не врахував надані йому підприємством позивача разом із поясненнями документи, відповідно до яких підприємством позивача було подано на реєстрацію податкову накладну за фактом поставки товару.

Таким чином, позивачем до контролюючого органу надано достатні та належним чином оформлені документи, які давали змогу здійснити реєстрацію податкової накладної.

При цьому, суд зазначає, що прийняття протиправного рішення про зупинення реєстрації податкової накладної є передумовою прийняття відповідного рішення Комісії.

Вказані обставини свідчать про протиправність рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області №1827862/32818047 від 12.08.2020 року про відмову в реєстрації складеної і поданої Фермерським господарством ШАНС податкової накладної за порядковим номером: 2/- від 29 липня 2020 року, у зв`язку з чим останнє підлягає скасуванню.

Таким чином суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача в цій частині.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену і подану позивачем Фермерським господарством ШАНС податкову накладну за порядковим номером: 2/- від 29 липня 2020 року, суд зазначає наступне.

Положеннями ч. 1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно із приписами ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейським судом з прав людини зазначено, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів" зазначено, що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

З врахуванням вищевикладеного слід дійти висновку, що обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Слід вказати, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Таким чином, враховуючи обставини справи, з огляду на положення ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України суд приходить до висновку, що належним та повним способом захисту порушених прав та інтересів позивача, є саме зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену і подану позивачем Фермерським господарством ШАНС податкову накладну за порядковим номером: 2/- від 29 липня 2020 року.

Відповідно до положень ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Фермерського господарства "Шанс".

Також, позивачем разом із позовними вимогами заявлено клопотання про стягнення на користь позивача понесених позивачем витрат на правову допомогу адвоката.

Суд зазначає, що розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Положеннями ч. 1, 3 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

В той же час, положеннями ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз долучених представником позивача до матеріалів справи доказів свідчить, що в обґрунтування заявленого клопотання до суду подано копії договору про надання професійної правничої допомоги №01-09/09-20 від 09.09.2020 року, укладеного між позивачем та адвокатом ОСОБА_5 ; завдання №1 до договору 01-09/09-20 від 09.09.2020 року, звіту (акту) №1 від 28.10.2020 року наданих послуг по договору №01-09/09-20 про надання професійної правничої допомоги від 09.09.2020 року; рахунку-фактури №СФ-0000025 від 28.10.2020 року; платіжного доручення №239 від 29.10.2020 року про сплату вартості наданих послуг в сумі 15000,00 грн., ордеру про надання правової допомоги від 30.10.2020 року серії ЧН №095498.

Відповідно до зазначених доказів та зі змісту позовної заяви судом встановлено, що адвокатом надано позивачу послуги (правову допомогу) у справі, а саме: інтерв`ювання клієнта (його керівника), збір та правовий аналіз інформації, що стосується суті виниклого адміністративного спору між ФГ «Шанс» та Державною податковою службою України та її структурними підрозділами, збір наявної у клієнта первинно-бухгалтерської документації щодо господарських операцій, що стали предметом спору між ФГ «Шанс» та Державною податковою службою України та/або її структурними підрозділами, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань клієнту про можливі судові та позасудові способи врегулювання виниклого спору між ФГ «Шанс» та Державною податковою службою України та її структурними підрозділами - 2 години 2000,00 грн.; вивчення та правовий аналіз первинної бухгалтерської документації клієнта щодо господарських операцій, що стали предметом спору між ФГ «Шанс» та Державною податковою службою України та/або її структурними підрозділами, збір додаткової (у разі необхідності) необхідної для надання належної правової допомоги інформації та документації щодо господарських операцій між ФГ «Шанс» та його контрагентами які стали предметом спору між ФГ «Шанс» та Державною податковою службою України та/або її структурними підрозділами 3 години 3000,00 грн.;

підготовка і складення від імені клієнта адміністративного позову Фермерського товариства "ШАНС" до відповідача Державної податкової служби України та/або її структурних підрозділів, про визнання протиправними та скасуванні рішень, зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, за яким слід визначити належний предмет спору, межі судового розгляду та його підстави; заявлення вимоги про розподіл понесених позивачем судових витрат у справі; підготовка та оформлення письмових матеріалів, що додаються до адміністративного позову, організація процедури сплати клієнтом судового збору, оформлення копій доданих письмових матеріалів у відповідності до вимог пункту 5.27 Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55, та пунктів 70-72 Типової інструкції з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 №55, направлення процесуальних документів до адміністративного суду 10 годин - 10000,00 грн., що в загальному складає 15000,00 грн.

Враховуючи положення ст. 134 КАС України суд зазначає, що до витрат на правову допомогу, які підлягають відшкодуванню позивачу належать ті, що пов`язані із розглядом справи.

При цьому, суд зазначає, що зі змісту норм Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника позивача про стягнення судових витрат та стягнення на користь позивача 15000,00 грн.

Також відповідно до положень КАС України стягненню на користь позивача також підлягають судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фермерського господарства "Шанс" (вул. Широка, буд. 10, с. Братениця, Богодухівський район, Харківська область, 62121) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057), Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області №1827862/32818047 від 12.08.2020 року про відмову в реєстрації складеної і поданої Фермерським господарством ШАНС (ідентифікаційний номер: 32818047) податкової накладної за порядковим номером: 2/- від 29 липня 2020 року (загальна сума з урахуванням податку на додану вартість: 525850 грн. 86 коп.; сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту: 87641 грн. 81 коп.).

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену і подану позивачем Фермерським господарством ШАНС (ідентифікаційний номер: 32818047) податкову накладну за порядковим номером: 2/- від 29 липня 2020 року (загальна сума з урахуванням податку на додану вартість: 525850 грн. 86 коп.; сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту: 87641 грн. 81 коп.).

Стягнути на користь Фермерського господарства "Шанс" (вул. Широка, буд. 10, с. Братениця, Богодухівський район, Харківська область, 62121, код ЄДРПОУ - 32818047) сплачену суму судового збору у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. та суму витрат на правову допомогу у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ - 43143704.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 02 лютого 2021 року.

Суддя Мельников Р.В.