Справа № 212/4229/20(2-а/212/80/20)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 січня 2021 року м. Дніпросправа № 212/4229/20(2-а/212/80/20)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.07.2020р. у справі №212/4229/20 (2-а/212/80/20)
за позовом:ОСОБА_1
до: третя особа: про:поліцейського роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Ільченко Романа Миколайовича Департамент патрульної поліції Національної поліції України визнання незаконною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

15.06.2020р. ОСОБА_1 за допомогою поштового зв`язку звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до поліцейського роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Ільченко Р.М. про визнання незаконною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, який зареєстровано судом 17.06.2020р. /а.с. 1-3, 9/.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.07.2020р. у справі №212/4229/20 (2-а/212/80/20) позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Ільченко Р.М. про визнання незаконною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви /а.с. 11/.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.06.2020р., після усунення недоліків позовної заяви /а.с. 14,15/ відкрито провадження у справі №212/4229/20 (2-а/212/80/20), залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України та справу призначено до розгляду у судовому засіданні /а.с. 17-19/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що 06.06.2020р. поліцейським роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядовим поліції Ільченко Р.М. відносно нього було складено постанову серії ЕАМ №2640880, якою його за вчинене правопорушення було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 170 грн., за порушення п.2.9 «в» Правил дорожнього руху України, але позивач вважає, цю постанову необґрунтованою, оскільки постанова винесена відповідачем з порушенням встановлених чинним законодавством правил розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідачем не було зачитано йому права, позбавлено його права на захист, а також у відповідача відсутні будь-які належні докази на підтвердження вчинення ним такого правопорушення, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність прийнятого відповідачем рішення, що призвело до порушення прав позивача, а саме він був позбавлений можливості скористатись своїми правами у повному обсязі і був позбавлений можливості підготуватись до розгляду справи, тому позивач просив суд визнати незаконною та скасувати постанову відповідача ЕАМ №2640880 від 06.06.2020р. про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.07.2020р. у справі №212/4229/20 (2-а/212/80/20) відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (суддя ОСОБА_2 ) /а.с. 40-43/.

Позивач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подав апеляційну скаргу /а.с. 48-50/, в якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив суд рішення суду першої інстанції від 28.07.2020р. скасувати та постановити у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Матеріали адміністративної справи №212/4229/20(2-а/212/80/20), разом з вищезазначеною апеляційною скаргою надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 17.11.2020р. /а.с. 58/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.11.2020р. у справі №212/4229/20 (2-а/212/80/20) апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.07.2020р. у справі №212/4229/20(2-а/212/80/20) була залишена без руху та заявнику апеляційної скарги надано строк для усунення зазначених судом недоліків апеляційної скарги /а.с. 61-62/.

На виконання вимог суду заявником апеляційної скарги у встановлений судом строк недоліки апеляційною скаргою усунено /а.с. 65, 66/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 18.12.2020р. у справі №212/4229/20 (2-а/212/80/20) поновлено ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.07.2020р. у справі №212/4229/20 (2-а/212/80/20) , відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 /а.с. 76/ та справу №212/4229/20 (2-а/212/80/20) призначено до апеляційного розгляду у письмовому провадженні на 26.01.2021р. /а.с. 77/, про що судом апеляційної інстанції було повідомлено учасників справи у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строки / а.с. 78,79/.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що 06.06.2020р поліцейським роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Ільченко Р.М, відповідачем у справі, було складено постанову серії ЕАМ №2640880 про адміністративне правопорушення /а.с. 7/, відповідно до якої 06.06.2020р. 00:06:30 годин в м. Кривому Розі по вул. Лермонтова, 20 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Accord держномер НОМЕР_1 , з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, чим порушив п.2.9 «в» Правил дорожнього руху (далі ПДР України), відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП, та за вчинення цього правопорушення цією постановою застосовано до позивача штраф у розмірі 170 грн., і відповідно до матеріалів справи саме ця постанова відповідача є предметом оскарження у даній адміністративній справі.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Законів України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, а також нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Статтями 8, 18, 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що на поліцію покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху України та його учасниками, при цьому поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Частиною 1 ст. 35 вищевказаного Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до п.п.31.1 Правил дорожнього руху України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до пп.2.9 «в» водієві забороняється, керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Підпункт 2.4 зазначених Правил встановлює, що на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пп. 2.1.

Отже аналіз вищенаведених норм чинного законодавства, яке регулює правовідносини, що виникли між сторонами у справі, дає можливість зробити висновок про те, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби, серед іншого, у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху, при цьому поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, а водій, що на вимогу працівника поліції повинен зупинитися з дотриманням вимог Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пп. 2.1. Правил.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність; адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків ( ст.10 КУпАП).

А відповідно до ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 1 статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідачем, на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення, під час розгляду справи судом першої інстанції було надано відеозапис обставин зупинення позивача 06.09.2020р., який керував Honda Accord держномер НОМЕР_1 та розгляду справи відповідачем з нагрудної боді-камери БК00090 відповідача, як працівника поліції, яка використовується ними під час несення патрульної служби, яку зазначено у графі 6 технічний засіб у оскаржуваній постанові серії ЕАМ №26081 від 06.06.2020р.

З відеозапису (файл «» ) які були надані суду відповідачем /а.с. 30/ вбачається, що:

1. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Accord держномер НОМЕР_1 з номерним знаком який був неосвітлений у темну пору доби;

2.Відповідачем було роз`яснено позивачу причину його зупинки та роз`яснено його права;

3. ОСОБА_1 не заперечувався факт несправності підсвітки номерного знаку.

Враховуючи положення ст. 31,40 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 251 КУпАП, вищезазначений відеозапис, який надано відповідачем, може слугувати доказом у праві про адміністративне правопорушення у розумінні норм КУпАП, і з урахуванням положень ст. 72-76 КАС України цей відеозапис є належним та допустимим доказом вчинення позивачем у справі 06.06.2020р. адміністративного правопорушення керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, що є порушенням п. 2.9 «в» ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 121 КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, і ч. 1 ст. 283 цього ж Кодексу передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Разом з тим, частинами 2, 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналіз вищенаведених норм КУпАП дає можливість зробити висновок про те, що визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення, і застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у цьому Кодексі.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Постанова серії ЕАМ №2640880 від 06.06.2020р., містить у графі 6 зазначення технічного засобу, а саме БК (боді-камера) 00090, що свідчить про те, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, який визначено чинним законодавством.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи позивача про те, що він не порушував правила дорожнього руху та про порушення його прав відповідачем при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, спростовується належними та допустимими доказами, яким судом першої інстанції було надано правильна оцінка.

Обґрунтування апеляційної скарги тим, що: - відповідач не надіслав позивачу відеозапис, що робить цей доказ неналежним; - проведення зйомки на боді-камеру проводилось без повідомлення про це позивача, не можуть бути підставами для скасування рішення суду першої інстанції та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки здійснення відеозапису на боді-камеру було здійснено відповідачем у межах його повноважень та у відповідності до вимог Закону України «Про Національну поліцію».

Отже, з огляду на вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом, та норми чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами у даній справі, колегія суддів вважає, що відповідач у справі під час прийняття постанови серії ЕАМ №2640880 від 06.06.2020р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення, яке передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, яка є предметом оскарження у даній справі, діяв в межах повноважень та у спосіб, який визначено чинним законодавством України, що свідчить про відсутність підстав для скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень, і суд першої інстанції постановив у даній справі законне рішення про відмову позивачу у задоволенні адміністративного позову через його необґрунтованість та безпідставність.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, та постановив обґрунтоване рішення про відмову позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог, і оскільки під час апеляційного розгляду даної справи будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, постанову суду першої інстанції від 28.07.2020р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки ним доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.07.2020р. у справі №212/4229/20 (2-а/212/80/20) залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено 26.01.2021р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко