Справа № 640/472/21
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

02 лютого 2021 року м. Київ № 640/472/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шевченко Н. М., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кадрової комісії № 1 від 29.10.2019 № 17;

- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора № 1735ц від 28.11.2019 про звільнення ОСОБА_1 з посади;

- поновити ОСОБА_1 на посаді в Офісі Генерального прокурора з 28.11.2019;

- стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 15.01.2021 позовну заяву залишено без руху, зокрема, через пропуск строку звернення до адміністративного суду.

Через канцелярію суду надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду, яка обґрунтована обставинами, пов`язаними з заходами запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби.

Позивач посилається на те, що відповіді на запити від 16.03.2020. 19.05.2020, 12.08.2020 відповідачем не надавались, а з 13.03.2020 тимчасово було обмежено доступ до адміністративних будівель органів прокуратури, з огляду на що, оскаржуване рішення Кадрової комісії № 1 вдалось отримати лише 10.12.2020.

Вимогу про скасування наказу № 1735 позивач вважає похідною від вимоги про оскарження рішення Кадрової комісії № 1, відтак, місячний строк звернення до суду не пропущений.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Позивач не заперечує факт обізнаності про наказ Генерального прокурора № 1735ц від 28.11.2019. Більш того, згаданим наказом ОСОБА_1 звільнено з однієї посади та призначено на іншу, що безумовно мало бути відомим позивачу.

Таким чином, будучи обізнаним про оскаржуваний наказ, навіть за умови визнання поважними причини пропуску строку звернення, вмотивовані заходами запобігання коронавірусної хвороби, які почали запроваджуватись з 17.03.2020, бездіяльність позивача, стосовно оскарження наказу № 1735ц від 28.11.2019, жодним чином не пояснюється.

Оскільки, на думку позивача, рішення Кадрової комісії № 1 від 29.10.2019 є пов`язаним із оскаржуваним наказом, не вчинення позивачем дій, спрямованих на отримання згаданого рішення протягом більш, ніж 4 місяці (до запровадження карантину), також залишено останнім поза увагою.

Визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду пов`язане із доведенням, зокрема, обставин, що унеможливили його дотримання. При чому, тягар доведення в такому випадку покладається саме на позивача.

Здійснюючи дії, спрямовані на захист порушених прав, позивачі вільні у виборі способу захисту в межах, зокрема, часових, що встановлені спеціальними нормативно-правовими актами для відповідного механізму захисту таких прав. Розширення таких меж, зокрема часових, можливе за належним обґрунтуванням щодо складності та/або неможливості звернутися за захистом порушеного права у регламентовані часові межі. При цьому, розширення процесуального права особи, яке вимагає належної обґрунтованості, не може бути застосоване у випадку, коли особа мала можливість скористатись наданим їй правом у визначений строк.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11.09.1997, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Відповідно до п. 570 рішення у справі Європейського суду з прав людини ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20.09.2011, термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав-учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність.

Таким чином, строки, встановлені для звернення до суду є виправданим обмеженням права, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і знаходить своє відображення у нормативно-правових актах України.

Зважаючи на те, що в період з 28.11.2019 по 17.03.2020 позивачем не вчинялись дії, спрямовані на вирішення спору, пов`язаного з проходженням та звільненням з публічної служби, жодних пояснень з даного приводу заява про поновлення строку не містить, підстави для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними - відсутні.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Ураховуючи, що позовна заява подана із пропуском строку звернення до суду, причини якого визнаються судом неповажними, позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 121- 123 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії повернути.

2. Роз`яснити, що повернення даної позовної заяви не перешкоджає особі, яка її подала, повторно звернутись до суду за уникнення обставин, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Шевченко