Справа № 400/396/21
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

01 лютого 2021 р. № 400/396/21
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Біоносенко В. В., ознайомився з

адміністративним позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до:Березанського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), вул. Центральна , 41,Березанка,Березанський район, Миколаївська область,57400
треті особи:Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", вул. Грушевського, 1-Д,Київ11,Центральна Частина Києва, Київ,01011
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до Березанського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) з вимогами визнати протиправними дії державного виконавця протиправними та зобов`язати відповідача зняти арешт, накладений згідно постанови від 05.03.2013 державним виконавцем в забезпечення виконання зобов`язань по виконавчому провадженні №36744754 по виконанню вимоги №Ф-56, виданої 08.02.2013 року Управлінням ПФУ в Березанському районі на рахунки боржника ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в 2013 році відносно позивачки було відкрито виконавче провадження, в межах якого накладено арешт на її майно, у тому числі і банківський рахунок у АКБ «Приватбанк». В подальшому виконавче провадження завершено у зв`язку з повним фактичним виконанням, а арешт знятий постановою державного виконавця від 22.07.2013. Але, зазначена постанова не була направлена свого часу до АКБ «Приватбанк», у зв`язку з чим арешт банківського рахунку у цій установі залишився чинним. В теперішній час ДВС не має можливості направити копію постанови до банку, оскільки виконавче провадження знищено за строками зберігання, та в них відсутній оригінал постанови від 22.07.2013 про закінчення виконавчого провадження №36744754.

У цьому випадку йде мова про фактичні перешкоди користування ОСОБА_1 своєї власністю (коштами на банківському рахунку), без наявності правових підстав, оскільки арешт було знято державним виконавцем ще 22.07.2013.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 по справі № 372/2904/17-ц викладено правовий висновок, що із завершенням виконавчого провадження втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань цивільного, адміністративного, господарського чи кримінального провадження.

Після припинення виконавчої процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення статті 3 Конституції України, статті 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/82096363).

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Таким чином, визначальною відмінністю адміністративної юрисдикції є те, що особа звертається за захистом від неправомірних дій чи бездіяльності з боку суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст.ст.319, 321, 386 Цивільного кодексу України, визначається статус власника майна, а також передбачено право власника на звернення до суду про його захист, з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому правопорушенню.

Наявність у банківській установі відомостей про арешт рахунку позивачки, без наявності відкритих в теперішній час виконавчих проваджень, та більш того при наявності постанови державного виконавця про зняття раніше накладеного арешту, порушує її права власності, а тому вона має право на звернення до суду про усунення перешкод у користування своїм майном.

Але, позов про усунення перешкод у користування майно є за своєю суттю негаторним позовом, та відповідно до ст.19 ЦПК України повинен розглядатися у порядку цивільного судочинства.

Саме у порядку цивільного судочинства, позивач як власник може вимагати усунення перешкод у користування її майном та скасування відповідних арештів банківського рахунку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Одночасно з цим, суд роз`яснює позивачу, що сплачена сума судового збору згідно з п.3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження.

На підставі вищезазначеного, керуючись п.1 ч. 1 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі № 400/396/21 за позовом ОСОБА_1 .

2. Роз`яснити позивача, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

4. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень КАС України.

Суддя В. В. Біоносенко