Справа № 2а-1376/11/2670
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-1376/11/2670 Суддя (судді) першої інстанції: Бояринцева М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,

при секретарі - Казюк Л.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м.Києва до Дочірнього підприємства 'Схід-03' Відкритого акціонерного товариства 'Проектно-будівельний комплекс 'Схід' про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 березня 2011 року у справі №2а-1376/11/2670 стягнуто з Дочірнього підприємства «Схід-03» Відкритого акціонерного товариства «Проектно-будівельний комплекс «Схід» (02091, м. Київ, вул. Вербицького, 9, ) заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 3678 (три тисячі шістсот сімдесят вісім) грн. 01 коп., суму штрафних санкцій у розмірі 21589 (двадцять одна тисяча п`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 33 коп. та пеню у розмірі 11415 (одинадцять тисяч чотириста п`ятнадцять) грн. 29 коп.

12 квітня 2011 року судом видано виконавчий лист у справі № 2а-1376/11/2670.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2018 замінено стягувача по справі 2а-1376/11/2670 з Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ).

При цьому, 13 травня 2020 року від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшла заява про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2020 року у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, заявник подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою його заяву задовольнити, оскільки вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання пов`язаний із реорганізацією територіальних органів Пенсійного фонду України в м. Києві.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Згідно з підпунктом 18.4) пункту 18 розділу VII 'Перехідні положення' Кодексу адміністративного судочинства України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до статті 376 Кодексу адміністративного судочинства України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Відповідно до частин першої, другої, шостої статті 12 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII 'Про виконавче провадження' (із змінами і доповненнями) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та апеляційної скарги, в обгрунтування наявності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі дубліката виконавчого листа представник Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві зазначив, що після реорганізацій територіальних органів Пенсійного фонду України в м. Києві, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві проведено інвентаризацію всіх справ, які були на розгляді в Окружному адміністративному суді міста Києва та які перебували на примусовому виконанні в органах ДВС. За результатами такої інвентаризації було встановлено, що по справі № 2а-1376/11/2670 виконавчий лист від 12 квітня 2011 року повернутий стягувачу, проте на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не надходили постанова державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу та оригінал виконавчого листа.

В зв`язку з чим, 02 грудня 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулось до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві із запитом, в якому просило направити на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу та оригінал виконавчого листа № 2а-1376/11/2670 від 12 квітня 2011 року.

За результатами розгляду звернення стягувача, 12 грудня 2019 року Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві складено акт втрати виконавчого документа. В акті зазначено, що 28 травня 2015 державним виконавцем Бабковою Т.І. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна та вказано, що у своїй заяві стягувач повідомляє, що виконавчий лист № 2а-1376/11/2670 від 12 квітня 2011 року втрачений при пересилці.

При цьому, як було вірно наголошено судом першої інстанції, до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося лише 13 травня 2020 року, тобто через понад три місяці з моменту отримання акту про втрату виконавчого документу та більше ніж через рік з моменту постановлення ухвали про заміну стягувача по справі.

У контексті наведеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне наголосити, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка міститься в постанові від 21 травня 2020 року у справі № 620/3949/18, законодавством покладено обов`язок дотримання процесуальних строків саме на учасника справи, а не на його окремих працівників. А тому, неналежна організація трудового процесу з боку відповідальних осіб не може бути поважною причиною для поновлення пропущеного процесуального строку.

Крім того, довготривала процедура сплати судового збору, не може бути визнана поважною причиною пропуску процесуального строку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2019 року у справі №804/3200/18.

Отже, вказані обставини свідчать про несвоєчасність вчинення органом Пенсійного фонду дій з метою примусового виконання рішення суду, а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем пропущено через власну бездіяльність.

Разом з тим, суд зазначає, що у розумінні норм Кодексу адміністративного судочинства України, поважними причинами пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання вважаються об`єктивно непереборні обставини, які не залежали від волевиявлення особи, що звернулась із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та слугували дійсно істотними перешкодами чи труднощами в дотримання нею строків пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Проте, під час розгляду заяви Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання судом не встановлено об`єктивних та поважних причин пропуску зазначеного строку.

При цьому, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутні підстави для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та, як наслідок, для видачі дубліката виконавчого листа.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 236, 250, 308, 312, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов