Справа № 280/8054/20
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 січня 2021 року Справа № 280/8054/20 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аврора Девелопмент" (пр. Перемоги, б.53-А, Солом`янський район, м. Київ, 03680) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м.Запоріжжя, 69107) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аврора Девелопмент" (далі - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомленнярішення від 29.07.2020 №.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 29.07.2020 позивачем було отримано податкове повідомлення-рішення від 29.07.2020 № на суму 14185,86 грн., у звязку з порушенням терміну сплати узгодженої суми податкового зобовязання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 141858,60 грн., а саме підприємством податкове зобовязнання було сплачене 30.01.2020, однак на думку відповідача граничний термін сплати 29.01.2020. Вважає такі висновки відповідача протиправними, оскільки дата закінчення строку сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки поєднана законодавцем із прийменником «до», у звязку з чим така прийменникова конструкція вказує на зазначення кінцевої дати виконання обовязку по сплаті податку саме 30 числа відповідного місяця, а не 29, як вважає відповідач. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 16.11.2020 призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін на 14.12.2020.

02.12.2020 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, виходячи з того, що за даними камеральної перевірки встановлено згідно бази даних ДПС в інтегрованій картці позивача податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки граничний термін сплати податку за 4 квартал 2019 року становить 29.01.2020, фактично сплачено податок на нерухоме майно 30.01.2020, а тому порушено термін сплати узгоджених податкових зобовязань з податку на нерухоме майно та кількість днів затримки складає 1 день.

В судовому засіданні 14.12.2020 оголошувалась перерва до 13.01.2021.

13.01.2021 представником позивача подано клопотання, в яких останній просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував, про що свідчить відповідна відмітка на поданому представником позивача клопотанні.

Враховуючи те, що сторонами подані всі докази та пояснення по суті спору, суд у відповідності до ч.9 ст.205 КАС України вважає за можливе завершити розгляд справи без участі сторін у порядку письмового провадження та на підставі наявних у ній доказів.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, в межах предмету розгляду справи судом встановлені наступні обставини.

Судом встановлено, що відповідачем було проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобовязання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік, за результатами якої складено Акт від 10.07.2020 № 2729/08-01-49-04/34563916.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.01.2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Аврора Девелопмент" здійснено сплату податку на нерухоме майно за 4 квартал 2019 року в сумі 141858,60 грн., відповідно до платіжного доручення №94.

Згідно з даними описової частини Акта перевірки, відповідач встановив з боку ТОВ "Аврора Девелопмент" порушення термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власникам об`єктів нерухомості визначених пп.266.10.1 «б» п.266.10 ст.266 Податкового кодексу України.

На підставі Акта перевірки 10.07.2020 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.07.2020 року №, яким ТОВ "Аврора Девелопмент" за затримку на один календарний день сплати грошового зобов`язання зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 14185,86 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пп.16.1.3 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України , платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п.36.1 ст.36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку, згідно з п. 38.1 ст.38 ПК України, визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

При цьому, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України, що встановлено пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України.

Статтею 266 ПК України визначено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та встановлено наступне.

Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (пп.266.1.1 п.266.1).

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (пп.266.6.1 п.266.6).

Платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і не пізніше 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально. (пп. 266.7.5 п.266.7).

За вимогами пп. 266.10.1 «б» п.266.10, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується:

- юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації".

Судом встановлено, що позивачем податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 4 квартал 2019 року було сплачено 30.01.2020 року. При цьому, позивач вважає, що ним не було порушено строку сплати податкового зобов`язання, оскільки норма пп. 266.10.1 «б» п.266.10 ст.266 ПК України передбачає строк сплати включно з 30 числом місяця, що наступає за звітним кварталом.

Відповідач, вважаючи що граничним терміном сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 4 квартал 2019 року є дата 29.01.2020 рок, застосував до позивача штрафні санкції в розмірі 10% від суми податкового зобов`язання.

З даного приводу суд зазначає наступне.

За вимогами п.31.1 ст.31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

А згідно з п.31.2 ст.31 ПК України, строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися.

Разом з тим, норми ПК України не містять конкретизації, чи вказівка на дату включає відповідну дату до загального строку, у т.ч. для сплати податкового зобов`язання, встановлюючи таким чином цю дату як граничну (граничний термін) для сплати податкового зобов`язання, чи навпаки - виключає таку із загального строку.

Згідно з частиною 6 статті 7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з частинами першою, другою статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до частини першої статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Частина 2 цієї статті передбачає, що термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Статтею 253 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Статтею 254 ЦК України встановлено, що строк, визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Згідно із частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 року строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

За змістом статті 2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає.

Відповідно до ст. 3 Конвенції строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках, починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem. Проте положення попереднього пункту не заважають тому, щоб та чи інша дія, яка має бути здійснена до спливу встановленого строку, виконувалася у день dies ad quem лише до закінчення нормального робочого часу.

Відповідно до частини другої статті 4 Конвенції, якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

При цьому, як вбачається з роз`яснення Інституту української мови, наданого позивачу листом №307/672 від 29.12.2017, прийменник «до» в українській мові вживають для позначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь. Кінцева дата входить до визначеного часового терміну, вона є останнім днем чинності або виконання чого-небудь. Тому вживати після цієї дати прислівник «включно» зайве.

Системний аналіз наведених правових норм, положень Конвенції та граматичної конструкції норми пп. 266.10.1 «б» п.266.10 ст.266 ПК України дає підстави зробити висновок, що 30-те число місяця, що настає за звітним кварталом виконання податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є граничним днем для сплати податкового зобов`язання.

А відтак, виконання відповідного податкового зобов`язання 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, є належним його виконанням.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 25.04.2018 р. по справі № 815/4720/16 та від 23.04.2019 р. по справі №808/2690/17.

Відповідно до п.126.1 ст.126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Враховуючи те, що позивачем не допущено порушення строків сплати грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 звітний рік, застосування до нього оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням штрафної санкції на підставі п.126.1 ст.126 ПК України за затримку сплати вказаного податкового зобов`язання є безпідставним та необґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 29.07.2020 року № підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аврора Девелопмент" (пр. Перемоги, б.53-А, Солом`янський район, м. Київ, 03680) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м.Запоріжжя, 69107) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.07.2020 року №, прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аврора Девелопмент" (пр. Перемоги, б.53-А, Солом`янський район, м. Київ, 03680, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр.Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107, ) сплачену суму судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 18.01.2021.

Суддя А.В. Сіпака