Справа № 580/658/20
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/658/20 Головуючий у 1-й інстанції: Руденко А.В.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання провести розслідування нещасного випадку та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 04.08.2020, просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині непроведення розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 06.02.2017, у відповідності до вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України № 36 від 06.02.2001;

- зобов`язати відповідача провести розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 06.02.2017, та прийняти рішення у відповідності до вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України № 36 від 06.02.2001, про отримання позивачем травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби та надати відповідну довідку;

- стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 100 000, 00 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з отриманням ОСОБА_1 06.02.2017 травми Чигиринським районним військовим комісаріатом було проведене службове розслідування та складено висновок від 17.02.2017 і видано наказ від 17.02.2017 № 37, згідно яких отримана травма майором ОСОБА_1 вважається такою, що не пов`язана з виконанням службових обов`язків та сталась в неробочий час, оскільки 06.02.2017 позивачу був наданий вихідний день за його проханням.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 у справі № 823/1929/18 було зобов`язано Чигиринський районний військовий комісаріат провести розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 06.02.2017, та прийняти рішення у відповідності до вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.02.2001 № 36 про отримання позивачем травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби та видати довідку про обставини справи (поранення, контузії, каліцтва).

На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 у справі № 823/1929/18 на підставі наказу №40 від 25.03.2019 ІНФОРМАЦІЯ_2 проведено розслідування, яким повторно визнано, що нещасний випадок, що трапився з позивачем 06.02.2017, не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби.

У зв`язку зі зверненням позивача до Президента України зі скаргою т.в.о. начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 направив телеграму військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.08.2019 №502/22/524, якою вимагав призначити проведення повторного службового розслідування за фактом травмування ОСОБА_1 , при проведенні розслідування виконати ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 № 823/1929/18.

На виконання вказаної телеграми ІНФОРМАЦІЯ_3 складено акт № 140 проведення службового розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), який стався з позивачем 06.02.2017, затверджений військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 02.09.2019, за висновком якого отриману травму майором ОСОБА_1 вважати такою, що не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби та видати довідку про обставини справи, як того вимагає рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.10.2018

За результатами розслідування ІНФОРМАЦІЯ_3 видана довідка від 02.09.2019 № 6/1/240 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), згідно з якою травма отримана позивачем у позаслужбовий час, не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

На виконання телеграми начальника Генерального штабу Збройних сил України № 6 від 03.02.2020 ІНФОРМАЦІЯ_4 листом від 12.02.2020 надав позивачу відповідь, згідно з якою позивачу неодноразово видавались довідки за № 9 від 23.02.2017 за підписом військового комісара Чигиринського РВК підполковника ОСОБА_2 , за № 25 від 25.03.2019 за підписом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковника ОСОБА_3 та за № 11150 від 05.12.2019 за підписом військового комісара Чигиринського РВК підполковника ОСОБА_3 .

Вважаючи, що відповідач не виконує рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 у справі № 823/1929/18, внаслідок чого йому завдано моральної шкоди, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні, оскільки позивач обрав невірний спосіб захисту своїх прав та інтересів.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 Положення про військові комісаріати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 № 389, військові комісаріати є місцевими органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів на відповідній території. Військові комісаріати утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві, інших містах, районах, районах у містах.

Пункт 2 вказаного Положення передбачає, що військові комісаріати у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Міноборони, наказами і директивами Міністра оборони та наказами і директивами начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил, іншими правовими актами, а також цим Положенням.

Порядок розслідування нещасних випадків, які сталися з військовослужбовцями, регулюється Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 06.02.2001 № 36 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 23.02.2001 за № 169/5360 (далі Інструкція № 36).

Згідно з п. 1 р. 2 Інструкції № 36 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища під час виконання ним обов`язків військової служби, внаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.

Згідно з п. 1.6, 1.8 Інструкції № 36 (в редакції, яка діяла на момент нещасного випадку, що стався з позивачем 06.02.2017) за результатами розслідування нещасних випадків складається акт (додаток 1 до Інструкції). Нещасні випадки, на які складається акт про нещасний випадок, реєструються у журналі реєстрації потерпілих від нещасних випадків (додаток 2 до Інструкції).

За результатами розслідування не складається акт (додаток 1 до Інструкції) і не беруться на облік нещасні випадки, що сталися з військовослужбовцями: внаслідок отруєння алкоголем, наркотичними або іншими отруйними речовинами за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин під час проведення робіт і виконання обов`язків військової служби або порушенням вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування, або якщо потерпілий, який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, був наказом командира (начальника) усунутий від виконання обов`язків військової служби; під час скоєння військовослужбовцями злочинів або правопорушень, якщо ці дії зафіксовані й на них є рішення суду або прокуратури; у разі природної смерті, самогубства, якщо це не було наслідком впливу психофізичних, небезпечних і шкідливих факторів під час виконання обов`язків військової служби за наявності офіційного висновку уповноважених органів; у разі навмисного заподіяння військовослужбовцем шкоди своєму здоров`ю; під час виконання дій, що не входять до обов`язків військової служби.

Згідно з п. 2.3 Інструкції № 36 командир військової частини після отримання повідомлення про нещасний випадок зобов`язаний наказом по військовій частині протягом доби призначити комісію з розслідування нещасних випадків (перелік нещасних випадків визначено в пункті 1.5 Інструкції) у складі голови комісії (одного із своїх заступників) та її членів - командира батальйону (дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де стався нещасний випадок, та залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок, фахівців відповідних служб (охорони праці, пожежної, автомобільної, медичної тощо);

Згідно з п. 2.5 Інструкції № 36 комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом трьох робочих днів. Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана: обстежити місце нещасного випадку, опитати свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо; установити обставини і причини, що призвели до нещасного випадку, визначити осіб, які допустили порушення вимог нормативно-правових актів (закони, статути, положення, правила, інструкції, настанови тощо), а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; скласти акт (додаток 1 до Інструкції) у п`яти примірниках або шести, якщо військовослужбовець був відряджений з іншої військової частини, і передати його на затвердження командиру військової частини. Усі примірники акта (додаток 1 до Інструкції) підписуються головою комісії та всіма її членами.

Згідно з п. 2.8 інструкції №36 командир військової частини у термін до п`яти діб після закінчення розслідування затверджує п`ять примірників акта (додаток 1 до Інструкції) (шість - якщо військовослужбовець був відряджений з іншої військової частини.

Як вже було зазначено вище, ІНФОРМАЦІЯ_2 було проведене службове розслідування та складено висновок від 17.02.2017 і видано наказ від 17.02.2017 № 37, згідно яких отримана травма майором ОСОБА_1 вважається такою, що не пов`язана з виконанням службових обов`язків та сталась в неробочий час, оскільки 06.02.2017 позивачу був наданий вихідний день за його проханням.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 у справі № 823/1929/18 визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_6 в частині непроведення розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 06.02.2017, у відповідності до вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.02.2001 № 36; зобов`язано Чигиринський районний військовий комісаріат провести розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 06.02.2017, та прийняти рішення у відповідності до вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.02.2001 № 36 про отримання позивачем травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби та видати довідку про обставини справи (поранення, контузії, каліцтва).

На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 у справі № 823/1929/18 на підставі наказу № 40 від 25.03.2019 ІНФОРМАЦІЯ_2 проведено розслідування та складено акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) форми НВ-2, що стався з ОСОБА_1 06.02.2017, від 25.03.2019, яким повторно визнано, що нещасний випадок не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби.

Отже, Чигиринським районним військовим комісаріатом виконано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 у справі № 823/1929/18 щодо проведення розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 06.02.2017, та прийнято рішення у відповідності до вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.02.2001 №36 про отримання позивачем травми.

Водночас, апелянт не погоджується з висновком комісії про те, що травма не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Щодо вказаного колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Положеннями ст. 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Крім того, приписами ч. 1 ст. 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

У постанові від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17 Верховний Суд підкреслив, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у разі незгоди з актом проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) форми НВ-2, що стався з ОСОБА_1 06.02.2017, від 25.03.2019 належним способом захисту порушеного права позивача є звернення до Черкаського окружного адміністративного суду в порядку ст. 383 КАС України.

Водночас, всупереч вищевказаному, позивач не надав, як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції, ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду про визнання протиправним акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) форми НВ-2, що стався з ОСОБА_1 06.02.2017, від 25.03.2019, складеного ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже за відсутності такої ухвали вказаний акт протиправним не визнаний.

Щодо проведення повторного розслідування нещасного випадку Черкаським обласним військовим комісаріатом колегія суддів зазначає, що наказом Міністра оборони України від 11.12.2017 № 656, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.01.2018 за № 81/31533, внесені зміни до Інструкції № 36.

Згідно з п. 25 інструкції № 36 зі змінами, внесеними наказом Міністра оборони України від 11.12.2017 № 656, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.01.2018 за №81/31533, контроль за своєчасним і правильним розслідуванням, документальним оформленням та обліком нещасних випадків, виконанням заходів щодо усунення їх причин та вирішення спірних питань з цього приводу здійснюється Службою правопорядку, вищими командирами та відповідними військовими органами нагляду чи контролю залежно від їх функцій, компетенції та повноважень. У разі виявлення під час здійснення такого контролю порушень вимог цієї Інструкції командир військової частини, у якій виявлені порушення, на вимогу Служби правопорядку, вищого командира або відповідного органу військового нагляду повинен вжити заходів з усунення цих порушень. Залежно від змісту порушень до переліку заходів включаються: проведення первинного, повторного або додаткового розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляд затвердженого акта за формами НВ-2 або НВ-3, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, складення акта за формами НВ-2 або НВ-3.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, на виконання вимог т.в.о. начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 згідно телеграми від 21.08.2019 №502/22/524 про призначення повторного службового розслідування за фактом травмування ОСОБА_1 відповідачем проведено розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 06.02.2017 та складено акт №140 службового розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), який стався з позивачем 06.02.2017, форма НВ-2, затверджений військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 02.09.2019, за висновком якого отриману травму майором ОСОБА_1 вважати такою, що не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Телеграмою від 21.08.2019 № 502/22/524 про призначення повторного службового розслідування за фактом травмування ОСОБА_1 було зобов`язано відповідача виконати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 № 823/1929/18, тобто скласти акт розслідування нещасного випадку, яким встановити, що отримана позивачем травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем на виконання наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_7 » від 16.07.2020 № 372 та на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 у справі № 823/1929/18 призначено проведення службового розслідування для з`ясування обставин та причин нещасного випадку, що стався з позивачем 06.02.2016, за результатами якого складено акт № 82 від 14.08.2020 форми НВ-2, за висновком якого нещасний випадок визнаний таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби.

Отже, відповідач відповідно до вимог п. 25 Інструкції № 36 на виконання розпоряджень т.в.о. начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 згідно телеграми від 21.08.2019 № 502/22/524 та наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_7 » від 16.07.2020 № 372 провів службові розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 06.02.2016.

З огляду на що, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що бездіяльність відповідача щодо проведення службових розслідувань відсутня.

При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідач зобов`язаний був провести службові розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 06.02.2016, та виконати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 у справі № 823/1929/18 щодо складання висновку про отримання позивачем травми під час проходження військової служби на виконання телеграми ТВО начальника штабупершого заступника командира військової частини НОМЕР_2 від 21.08.2019 № 502/22/524 та наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_7 » від 16.07.2020 № 372.

Отже, акт № 140 проведення службового розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), який стався з позивачем 06.02.2017, від 02.09.2019форма НВ-2 та акт № 82 проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) від 14.08.2020 форми НВ-2 складені на виконання розпоряджень вищих командирів, і підлягають оскарженню у позовному провадженні відповідно до вимог КАС України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що належним способом захисту прав позивача є звернення до суду з позовом про визнання протиправними та скасування вказаних актів розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 06.02.2016.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, що вірно було встановлено судом першої інстанції.

При цьому, аргументи та доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Також, колегія суддів зауважує, що вказані вище та всі інші доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) у позовній заяві та з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи.

Крім того, надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.