Справа № 640/10694/20
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 640/10694/20

адміністративне провадження № К/9901/3403/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Данилевич Н.А.,

суддів: Мацедонської В.Е., Шевцової Н.В.

перевірив касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація», в інтересах якого діє адвокат І.І. Іскра, на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2021 року у справі № 640/10694/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Каращук Катерини Леонідівни, Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська автомобільна корпорація» про визнання протиправними дій та скасування постанови, визнання неправомірними дій,

УСТАНОВИВ:

29 січня 2021 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (відправлено засобами поштового зв`язку).

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії приватного виконавця Каращук Катерини Леонідівни щодо відкриття виконавчого провадження і скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 58925646 від 17.04.2019.

Скасовано всі вжиті заходи щодо виконання рішення суду в рамках виконавчого провадження № 58925646.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 1681, 60 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня шістдесят копійок) за рахунок приватного виконавця Каращук Катерини Леонідівни.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, приватне акціонерне товариство «Українська автомобільна корпорація» подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: подання заяви (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції з зазначенням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження - 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та роз`яснено, що у разі неусунення недоліків у вищезазначений строк, до апеляційної скарги будуть застосовані наслідки визначені п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України.

22.12.2020 до Шостого апеляційного адміністративного суду приватним акціонерним товариством «Українська автомобільна корпорація» направлено та 24.12.2020 зареєстровано судом заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 листопада 2020 року, яка обґрунтована тим, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів отримання апелянтом оскаржуваного рішення саме 09.11.2020, оскільки неможливо достеменно встановити вміст поштового відправлення Окружним адміністративним судом м. Києва 06.11.2020.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2021 року у задоволенні клопотання приватного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 листопада 2020 року відмовлено, у відкритті апеляційного провадження у справі № 640/10694/20 відмовлено.

Суд вказав, що оскаржуване судове рішення було прийнято у письмовому провадженні 04 листопада 2020 року та направлено учасникам справи 06 листопада 2020 року (а.с.66 зворот, т.2), а згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копія рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 листопада 2020 року направлена приватному акціонерному товариству «Українська автомобільна корпорація» 06.11.2020 та вручена 09.11.2020, що підтверджується підписом уповноваженої особи на отримання кореспонденції та зазначенням у такому відправленні «ріш 10694/20» (а.с.72, т.2).

За наведених обставин, та, враховуючи положення ст. 287 КАС України у сукупності з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України, колегія суддів вказала, що останнім днем на звернення приватним акціонерним товариством «Українська автомобільна корпорація» до суду з апеляційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 листопада 2020 року є 19 листопада 2020 року.

У свою чергу, апелянт подав до суду дану апеляційну скаргу лише 01 грудня 2020 року (згідно ШКІ 005 на поштовому конверті), тобто з пропуском визначеного ст. 287 КАС України строку для вчинення відповідних процесуальних дій.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною третьою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходить з наступного.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 листопада 2020 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, що зазначені скаржником підстави пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними.

В обґрунтування касаційної скарги позивач вказав, що строк на апеляційне оскарження судового рішенні відповідно до вимог статті 287 КАС України не є преклюзивним, про що неодноразово висловлювався Верховний Суд. Крім того, судом першої інстанції в резолютивній частині оскаржуваного судового рішення було зазначено, що порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України, тому у апелянта не виникало жодних сумнівів щодо достовірності та правильності викладеного строку оскарження.

Відповідно до вимог частини 1 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Разом з тим, приписами ст. 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Частиною 6 вказаної норми імперативно передбачено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Із матеріалів справи слідує, що оскаржуване рішення було прийнято у письмовому провадженні 04 листопада 2020 року та направлено учасникам справи 06 листопада 2020 року(а.с.66зв), а згідно рекомендованого поштового відправлення апелянт (третя особа) отримав оскаржуване рішення 09.11. 2020 року(а.с.72).

Скаржник подав до суду апеляційну скаргу лише 01 грудня 2020 року (згідно ШКІ 005 на поштовому конверті), тобто з пропуском визначеного ст. 287 КАС України строку для вчинення відповідних процесуальних дій.

Суд вказує, що поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку на апеляційне оскарження судових рішень, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Колегія суддів вказує, що судом апеляційної інстанції, надаючи правову оцінку обставинам пропуску скаржником строку на апеляційне оскарження були враховані положення ст. 287 КАС України у сукупності з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України, тобто десятиденний строк було розраховано з моменту отримання скаржником повного тексу судового рішення (останнім днем на звернення позивачем до суду з апеляційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 листопада 2020 року є 19 листопада 2020 року).

Доводи скаржника про те, що суд першої інстанції, роз`яснюючи порядок і строки оскарження судового рішення, в резолютивній частині зазначив лише загальні строки на апеляційне оскарження (30 днів з дня його проголошення) та правила обчислення (якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення), колегія суддів оцінює критично, оскільки скаржник є юридичною особою, в інтересах якої діє адвокат Іскра І.І., тому повинен бути обізнаний з нормами законодавства про порядок і строки оскарження даної категорії справ.

Причини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк, та які б підтверджували поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення в межах розумного строку, скаржником не зазначені.

Відповідно до частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Перес де Рада Каванілес проти Іспанії" зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні.

За таких обставин, суд касаційної інстанції зазначає, що неналежне використання наданих процесуальних прав не може визнаватись судом як поважна причина пропуску процесуального строку, а відтак зазначені скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення є неповажними.

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (пункт 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції правильно застосував положення пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, правильне її застосовування є очевидним, не викликає сумнівів щодо застосування чи тлумачення цієї норми права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною другою статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись частиною другою статті 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація», в інтересах якого діє адвокат І.І. Іскра, на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2021 року у справі № 640/10694/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Каращук Катерини Леонідівни, Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська автомобільна корпорація» про визнання протиправними дій та скасування постанови, визнання неправомірними дій.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В.Е. Мацедонська

Н.В. Шевцова