Справа № 400/3120/20
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/3120/20
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, за участю третьої особи акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

03 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Миколаївської міської ради щодо:

визнання протиправною бездіяльність Миколаївської міської ради за письмовим зверненням Самсонової Оксани Миколаївни від 07.07.2020 про повернення у спільну сумісну власність (торговельний кіоск у складі зупинкового комплексу по АДРЕСА_1 , для обслуговування якого надавалася в оренду земельна ділянка за договором №9450 від 20.08.2013) подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

зобов`язати Миколаївську міську раду повернути спільну сумісну власність (торговельний кіоск у складі зупинкового комплексу по АДРЕСА_1 , для обслуговування якого надавалася в оренду земельна ділянка за договором №9450 від 20.08.2013) подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 10.08.2020 у відкритті провадження щодо позовних вимог про повернення власності відмовлено, оскільки ці вимоги не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Щодо решти відкрито провадження.

28.08.2020 ОСОБА_1 подав заяву про уточнення позовних вимог, а саме просив суд:

визнати протиправною бездіяльність Миколаївської міської ради за письмовими зверненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по поверненню спільної сумісної власності (торгівельного кіоску у складі зупинкового комплексу по АДРЕСА_1 , для обслуговування якого надавалась в оренду земельна ділянка за договором №9450 від 20.08.2013;

зобов`язати Миколаївську міську раду або виконавчий комітет Миколаївської міської ради у встановленому законом порядку розглянути письмове звернення ОСОБА_2 від 07.07.2020 та письмово повідомити про результати його розгляду в частині повернення майна;

зобов`язати Миколаївську міську раду або виконавчий комітет Миколаївської міської ради у встановлений законом порядку розглянути письмове звернення ОСОБА_2 від 31.07.2020 та письмово повідомити про результати його розгляду в частині повернення майна;

зобов`язати Миколаївську міську раду або виконавчий комітет Миколаївської міської ради у встановленому законом порядку розглянути письмове звернення ОСОБА_1 від 11.08.2020 та письмово повідомити про результати його розгляду в частині повернення майна.

Ухвалою від 15.09.2020 зазначена заява про зміну позовних вимог була прийнята судом.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що його дружина ОСОБА_2 07.07.2020 та 31.07.2020, а також він 11.08.2020 звертались до Миколаївської міської ради зі зверненнями щодо повернення спільного сумісної власності (торгівельного кіоску у складі зупинкового комплексу по АДРЕСА_1 , для обслуговування якого надавалась в оренду земельна ділянка за договором №9450 від 20.08.2013, але жодної відповіді на ці звернення вони не отримали.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що строк дії договору оренди між Миколаївської міської радою та ФОП ОСОБА_2 закінчився 14.01.2016, в подальшому строк дії договору не продовжено. Правовідносини щодо оренди земельної ділянки та розміщення на ній тимчасових споруд виникли виключно між Радою та ФОП ОСОБА_2 . Позивач не є учасник цих правовідносин, а тому він не має право звернення до суду з приводу розгляду звернень, поданих його дружиною ОСОБА_2 .. Відповідь на звернення безпосередньо ОСОБА_1 надано 15.09.2020.

Третя особа ПАТ «Миколаївобленерго» пояснень по справі не надала.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить зазначене рішення скасувати та прийняти нове, яким його позовні вимоги задовольнити. Зокрема, апелянт зазначає, що відповідачем допущено порушення майнових прав позивача, оскільки не надано відповідь на його звернення по суті порушених прав та інтересів.

Відповідач надав відзив на апеляційну скарг, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

07.07.2020 ОСОБА_2 подала звернення до Миколаївської міської ради щодо відшкодування шкоди та повернення демонтованих споруд з зупинкового комплексу по АДРЕСА_1 .

31.07.2020 ОСОБА_2 подала нове звернення до Миколаївської міської ради щодо відшкодування шкоди та повернення демонтованих споруд з зупинкового комплексу по АДРЕСА_1 .

11.08.2020 ОСОБА_1 подав засобами електронного зв`язку звернення до Миколаївської міської ради щодо відшкодування шкоди та повернення демонтованих споруд із зупинкового комплексу по АДРЕСА_1 .

14.09.2020 заступником Миколаївського міського голови надано відповідь на звернення ОСОБА_1 , в якому повідомлено, що 17.02.2020 зафіксовано самовільно встановлену тимчасову торговельну споруду. 30.03.2020 зазначена тимчасова споруда демонтована та передана на зберігання ТОВ «АГРО ПРОМ ЮГ». Для повернення споруди необхідно звернутися до адміністрації Центрального району та надати документи, які підтверджують право власності на споруду (а.с. 120).

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що процесуальний закон, визнає матеріальне право на позов в адміністративному судочинстві щодо оскарження індивідуального акту суб`єкта владних повноважень, лише за особами у яких є право вимоги, тобто саме тими, кого він безпосередньо стосується, для кого оскаржуваний акт породжує, змінює або припиняє певні правовідносини. Спірні дії чи бездіяльність відповідача з приводу розгляду звернень ОСОБА_2 не породжує, не змінює та не припиняє права та обов`язки ОСОБА_1 . Та обставина, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є подружжям, також не надає позивачу права подавати від свого імені позови на захист прав своєї дружини. Член подружжя не є законним представником іншого з подружжя. Дії чи бездіяльність відповідача щодо розгляду звернень ОСОБА_2 від 07.07.2020 та від 31.07.2020 не порушує прав, свобод та інтересів позивача, у нього відсутнє право вимоги у цьому випадку. Щодо звернення самого ОСОБА_1 від 31.08.2020, то на теперішній час відповідачем на нього надано відповідь.

Судова колегія погоджується з даними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст.5 КАС Україна кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням діє чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушенні її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є вирішення спорів з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до п.9 ч.5 ст.160 КАС України зазначається, що у позовні заяві повинно бути обґрунтовано порушення оскаржуваним рішенням, прав, свобод або інтересів позивача.

Відповідно до п.19 ст.4 КАС України індивідуальний акт акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийнятий) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Відповідно до ст.48 КАС України передбачено право суду на заміну неналежного позивача, у разі встановлення того факту, що з позовом звернулась не та особа, якій належить право вимоги, замінити первинного позивача належним позивачем.

Вірними є висновки суду першої інстанції, що процесуальний закон, визнає матеріальне право на позов в адміністративному судочинстві щодо оскарження індивідуального акту суб`єкта владних повноважень, лише за особами у яких є право вимоги, тобто саме тими, кого він безпосередньо стосується, для кого оскаржуваний акт породжує, змінює або припиняє певні правовідносини.

У цьому випадку ОСОБА_1 звернувся з позовом стосовно нерозгляду відповідачем звернень від 07.07.2020 та 31.07.2020, поданих ОСОБА_2 .

Вірними є висновки суду, що спірні дії чи бездіяльність відповідача з приводу розгляду звернень ОСОБА_2 не породжує, не змінює та не припиняє права та обов`язки ОСОБА_1 .

Подружні відносини самі по собі не надають право одному з подружжя бути законним представником іншого, зокрема, право подавати від свого імені позови на захист прав своєї дружини.

Судова колегія погоджується, що розгляд адміністративних справ здійснюється в межах позовних вимог за поданою позовною заявою.

З урахуванням вищенаведеного дії чи бездіяльність відповідача щодо розгляду звернень ОСОБА_2 від 07.07.2020 та від 31.07.2020 не порушують прав, свобод та інтересів позивача, а тому у нього відсутнє право вимоги в даному випадку, що свідчить про вірність висновків суду першої інстанції про відмову в задоволені позовних вимог в цій частині.

Позивачем не надано жодних доказів щодо підтвердження наявності у нього права власності на демонтовані Миколаївської міською радою споруди.

Слід звернути увагу, що судом першої інстанції встановлено неможливість застосування ст.48 КАС України в частині заміни неналежного позивача, в зв`язку з обставинами несплати судового збору по заявленим позовним вимогам.

ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору з підстав, передбачених п.п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», які безпосередньо пов`язані з особою позивача, оскільки саме у нього не було доходів за 2019 рік.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апелянтом не надано жодних доводів щодо спростування зазначених висновків суду першої інстанції, не вказано, що він та ОСОБА_2 були згодні щодо заміни первинного позивача належним.

Єдиним доводом апеляційної скарги є порушення майнових прав позивача через ненадання відповіді на його звернення.

Судова колегія звертає увагу, що порушення майнових прав є підставою звернення до місцевого суду в порядку цивільного судочинства.

В свою чергу матеріали справи підтверджують, що на звернення ОСОБА_1 від 11.08.2020 виконавчим комітетом Миколаївської міської ради надано відповідь 14.09.2020 (а.с. 120), яку направлено на електронну пошту позивача 15.09.2020 (а.с. 121), що свідчить про вирішення спору в цій частині до закінчення розгляду справи судом першої інстанції.

Оцінюючи викладене в сукупності судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Судова колегія зазначає, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 17 серпня 2020 року. Тому постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: К.В. Кравченко