Справа № 405/8469/19
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 р.м.ОдесаСправа № 405/8469/19
Головуючий в 1 інстанції: Мурзенко М.В.

Дата і місце ухвалення 02.12.2020р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

за участю секретаря - Андрушкевич М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02.12.2020 р. по справі №405/8469/19 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Черкаській області ДПП лейтенанта поліції Кожина Антона Сергійовича, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2019 р. ОСОБА_1 звернувся до Управління патрульної поліції в Черкаській області ДПП лейтенанта поліції Кожина Антона Сергійовича, Департаменту патрульної поліції з адміністративним позовом, в якому просив:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії №ЕАК 1758824 від 17.11.2019 року, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн., а також закрити провадження по справі .

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02.12.2020 р. позов задоволено, суд скасував оскаржувану постанову та провадження у справі закрив.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не повне з`ясування судом обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції приймаючи судове рішення у справі не врахував, що роздруківка з приладу «TruCAM», яка була долучена до відзиву, містить географічні координати місцезнаходження приладу на час здійснення фіксації, що відповідає ділянці 11км. +700 м. автодороги Н-16 Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань, яка знаходиться на території населеного пункту с. Благодатне Золотоніського району. На час здійснення вимірювання швидкості, відстань між приладом «TruCAM» та цільовим транспортним засобом складала 223,8м. Дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту» встановлений за географічними координатами, а тому відповідно відстань від знаку до місця проведення фіксації порушень швидкісного режиму за допомогою приладу «TruCAM» складала близько 800м.

З викладеного слідує, що позивач, в`їхавши до населеного пункту, позначеного дорожнім знаком 5.45, проїхав більше 500 метрів до моменту фіксації за допомогою приладу «TruCAM» швидкості руху транспортного засобу під його керуванням, а отже, мав достатньо часу для зменшення швидкості до допустимої для руху в межах населеного пункту.

У зв`язку з цим, Департамент патрульної поліції просить скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02.12.2020 р. з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволені позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що суд першої інстанції вірно встановив усі обставини справи та надав їм належну правову оцінку, у зв`язку з чим просив залишити судове рішення без змін.

Згідно ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вказані положення вимог процесуального закону, колегія суддів здійснює перегляд рішення суду першої інстанції лише в межах поданої Управлінням патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є оскарження ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі №ЕАК 1758824 від 17.11.2019 року, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Як слідує зі змісту спірної постанови, 17.11.2019 року о 14 годині 50 хв. в Черкаській обл., Золотоніському районі, с.Благодатне, дорога Н 16, 11 км 700 м, позивач керуючи транспортним засобом Kia Sorento, д.н.з НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 78 км/год в с. Благодатне, позначеному дорожніми знаками 5.45, 5.46 та перевищив встановлену швидкість руху на 28 км/год. чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_1 про скасування постанови серії №ЕАК 1758824 від 17.11.2019 року, виходив з того, що долучені до відзиву фотозображення місця розташування дорожніх знаків 5.45 «Початок населеного пункту» та 5.70 «фото-,відео фіксування порушень Правил дорожнього руху» свідчать про те, що екіпаж патрульної поліції, зображення якого також зафіксовано на вказаному фото, здійснював вимірювання швидкості до початку дії знаку, а роздруківка з лазерного вимірювача швидкості «TruCAM» не дають суду можливості визначити чи знаходився автомобіль позивача в зоні дії відповідного знаку.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_1 . При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - ПДР України) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 12.4. ПДР України встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Дорожний знак 5.45 «Початок населеного пункту» визначає найменування та початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтєю 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Учасниками справи не заперечується, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину в населеному пункті. Зокрема, у спірній постанові відповідача серії №ЕАК 1758824 від 17.11.2019 року зазначено про недотримання позивачем вимог п. 12.4.ПДР України.

Разом з тим, ознайомившись зі змістом наявних у справі матеріалів, судова колегія вважає, що останні не дають можливості достовірно встановити чи знаходився автомобіль позивача в зоні дії знаку 5.45 «Початок населеного пункту», а отже суб`єкт владних повноважень не довів правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ч. 1ст.122 КУпАП.

При цьому, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги надану відповідачем схему розташування дорожніх знаків, виготовлену за допомогою сервісу Google Maps, оскільки така інформація має надаватись спеціально уповноваженим органом, а не Інтернет сервісом.

А відтак, судом першої інстанції правомірно скасовано вказану постанову відповідача.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги Департаменту патрульної поліції висновків суду про наявність підстав для задоволення позову не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02.12.2020 р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02.12.2020 р. без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Судді: А.Г. Федусик

О.А. Шевчук