Справа № 580/2737/20
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року справа № 580/2737/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гараня С.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області про визнання протиправною відповіді та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі - позивач) з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області (18008, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 18, далі відповідач), в якому просить:

- визнати відповідь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області від 17 липня 2020 року протиправною;

- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області видати належним чином завірену копію дисциплінарної скарги на дії судді Бабич А.М.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Гаврилюка В.О. від 27.07.2020 відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України вказану позовну заяву, у зв`язку із недотриманням вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, залишено без руху і встановлено позивачеві десятиденний строк з дня вручення копії ухвали, протягом якого можуть бути усунуті недоліки.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Гаврилюка В.О. від 10.08.2020 вказаний адміністративний позов було повернуто позивачу.

Поставною Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 про повернення позовної заяви. Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області про визнання протиправною відповіді та зобов`язання вчинити дії направлено до Черкаського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Шляхом автоматизованого розподілу справу №580/2737/20 передано на розгляд судді Гараню С.М.

Ухвалою суду від 04.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в отриманій відписці від 17.07.2020 №01-08/Г-47з-52 не має відповіді на питання викладене в заяві від 26.06.2020, що засвідчує чергову безграмотність, неадекватність та хамство посадових осіб відповідача, які її виготовили та підписали.

Відповідач позов не визнав, надіслав відзив на позов, в якому зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до Управління із заявою, що була зареєстрована 26.06.2020 за № Г-47, в якій заявник просив надати копію скарги поданої до Вищої ради правосуддя на дії судді Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 та направити відповідні додатки, якщо вони є. Листом від 17.07.2020 №01-08/Г-47з-52 Управлінням була надана відповідь на заяву позивача від 26.06.2020, з дотриманням вимог Закону України «Про звернення громадян», в якій роз`яснено, що відповідно до розділу IV «Дисциплінарна відповідальність судді» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 Управлінням 02.04.2020 було подано дисциплінарну скаргу на дії судді Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 , що адресовано Вищий раді правосуддя. Також зазначено, що вказаним розділом Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено порядок звернення з дисциплінарною скаргою, та вимоги, щодо оформлення такої скарги. Зокрема вказаним законом не передбачено обов`язку органу (особи), яка подає скаргу, направляти копію скарги та додані до неї документи третім особам. Статтею 47 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» від 21.12.2016 визначено коло учасників дисциплінарного провадження. Зокрема розгляд дисциплінарної справи здійснюється Дисциплінарною палатою за участю судді, щодо якого відкрито дисциплінарну справу, та скаржника. У відповіді ОСОБА_1 також зазначено, що скарга на позивача Управлінням не подавалась. Тож, ОСОБА_1 , Управлінням було відмовлено у задоволенні його заяви від 26.06.2020.

28.01.2021 ОСОБА_1 подав до суду пояснення по відзиву, в якому зазначив, про поновлення його права на якісний судовий захист, так як викладене у відзиві є словоблуддям, марнослів`ям і безграмотністю, тобто застосований відповідачем спосіб захисту не передбачений законом, що на переконання позивача є безумовною підставою для витребування у відповідача оригіналів «кляузи» (скарги) та Журналу вихідної кореспонденції де вона зареєстрована, матеріали перевірки для надання можливості позивачу дати пояснення по них.

Щодо клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, суд зазначає, що частинами першою, другою та третьою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Згідно з частиною першою статті 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 у справі "Ахеn v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25.04.2002 "Varela Assalino contre le Portugal", заява № 64336/01). Так, y випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (не в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

При цьому, положення КАС України гарантують права учасників справи безпосередньо знайомитись з матеріалами справи та надавати письмові пояснення з доказами.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження.

Розгляд справи по суті відповідно до ч. 3 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі та проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

26.06.2020 позивач звернувся до начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області Леонова А.П. із заявою (вх. Г-47 від 26.06.2020), в якій зазначив «Электронным письмом от 25.06.2020г. за №25007/09/09-20 мне сообщено, что Вами 02.04.20г. направлена жалоба на меня и судью ОСОБА_3 , которая была зареестрирована под №283/0/13-2 и так как она безосновательна то возвращена Вам, поэтому» просив: « 1. Направить мне ее копию, дабы я узнал какую грязь Вы на меня вылили и призвал лично Вас к ответственности с возмещением морального вреда. 2. Знаю Вашу подлость направлять документы без приложенных к ним документам, обязательно направте приложения если они есть».

17.07.2020 Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області на заяву позивача від 26.06.2020 №Г-47 надана відповідь листом №01-08/Г-47з-52 за підписом в.о. начальника управління О.П. Леонова. У вказаному листі відповідачем зазначено, що відповідно до розділу IV «Дисциплінарна відповідальність судді» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 Управлінням 02.04.2020 було подано дисциплінарну скаргу на дії судді Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 , що адресовано Вищий раді правосуддя. Також зазначено, що вказаним розділом Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено порядок звернення з дисциплінарною скаргою, та вимоги, щодо оформлення такої скарги. Зокрема зазначено, що вказаним законом не передбачено обов`язку органу (особи), яка подає скаргу, направляти копію скарги та додані до неї документи третім особам.

Статтею 47 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» від 21.12.2016 визначено коло учасників дисциплінарного провадження. Зокрема розгляд дисциплінарної справи здійснюється Дисциплінарною палатою за участю судді, щодо якого відкрито дисциплінарну справу, та скаржника. У відповіді ОСОБА_1 також зазначено, що скарга на позивача Управлінням не подавалась. Тож, Управлінням було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні його заяви від 26.06.2020.

Не погоджуючись з відповіддю від 17.07.2020 №01-08/Г-47з-52 позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України Про звернення громадян, регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. (ч. 1 ст. 1 Закону України Про звернення громадян)

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб. (ст. 3 Закону України Про звернення громадян)

Згідно з нормами ст. 15 Закону України Про звернення громадян, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Приписами ст. 18 Закону України Про звернення громадян, встановлено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, серед іншого, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Відповідно до положень ст. 19 Закону України Про звернення громадян, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги.

Так, згідно ст. 20 Закону України Про звернення громадян, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Слід зазначити, що звернення громадян до відповідного органу мають бути викладені максимально чітко та зрозуміло з метою їх належного та всебічного розгляду. Зрозуміле та чітке викладення вимог сприяє всебічній оцінці, викладених у зверненні фактів, та наданні максимально чіткої відповіді на поставлені питання.

Зі змісту заяви позивача вбачається, що позивач звернувся до Начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області із заявою (вх. Г-47 від 26.06.2020), в якій зазначив «Электронным письмом от 25.06.2020г. за №25007/09/09-20 мне сообщено, что Вами 02.04.20г. направлена жалоба на меня и судью ОСОБА_3 , которая была зареестрирована под №283/0/13-2 и так как она безосновательна то возвращена Вам, поэтому» та просив: « 1. Направить мне ее копию, дабы я узнал какую грязь Вы на меня вылили и призвал лично Вас к ответственности с возмещения морального вреда. 2. Знаю Вашу подлость направлять документы без приложенных к ним документам, обязательно направте приложения если они есть».

Статус, повноваження, засади організації та порядок діяльності Вищої ради правосуддя визначаються Конституцією України, Законом України «Про Вищу раду правосуддя».

Закон України «Про Вищу раду правосуддя», визначає статус, повноваження, засади організації та порядок діяльності Вищої ради правосуддя. Так, ст. 1 вказаного Закону Вища рада правосуддя є колегіальним, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні на постійній основі для забезпечення незалежності судової влади, її функціонування на засадах відповідальності, підзвітності перед суспільством, формування доброчесного та високопрофесійного корпусу суддів, додержання норм Конституції і законів України, а також професійної етики в діяльності суддів і прокурорів.

Зокрема, відповідно до ст. 2 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», Вища рада правосуддя серед іншого: розглядає скарги на рішення відповідних органів про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді чи прокурора.

Під час розгляду справи, встановлено, що за наслідком розгляду звернення позивача від 26.06.2020 №Г-47, відповідач листом від 17.07.2020 №01-08/Г-47з-52 за підписом в.о. начальника управління О.П. Леонова надав відповідь на таку заяву. У вказаному листі відповідачем зазначено, що відповідно до розділу IV «Дисциплінарна відповідальність судді» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 Управлінням 02.04.2020 було подано дисциплінарну скаргу на дії судді Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М., що адресована Вищий раді правосуддя та зазначено про законодавчу відсутність обов`язку направлення такої скарги позивачу. Також у листі зазначено, що скарга на позивача Управлінням не подавалась.

Статтею 47 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» визначено учасників дисциплінарної справи. Розгляд дисциплінарної справи здійснюється Дисциплінарною палатою за участю судді, щодо якого відкрито дисциплінарну справу, та скаржника.

Статтею 48 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» встановлено, підготовку дисциплінарної справи до розгляду. Так, після відкриття дисциплінарної справи доповідач здійснює підготовку справи до розгляду Дисциплінарною палатою, визначає свідків чи інших осіб, які підлягають виклику або запрошенню взяти участь у засіданні тощо.

Відповідно ч. 3 ст. 48 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», матеріали дисциплінарної справи надаються іншим членам Дисциплінарної палати для вивчення.

Згідно ч. 4 ст. 48 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», суддя та скаржник мають бути повідомлені про засідання Дисциплінарної палати не пізніше ніж за три дні до дня його проведення в порядку, визначеному регламентом Вищої ради правосуддя, та шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному веб-сайті Вищої ради правосуддя.

Розгляд дисциплінарної справи визначено ст. 49 Закону України «Про Вищу раду правосуддя». Розгляд дисциплінарної справи відбувається у відкритому засіданні Дисциплінарної палати, в якому беруть участь суддя, скаржник, їх представники.

Відповідно до ч. 7 вказаної статті Закону, у засіданні Дисциплінарної палати заслуховуються доповідач, суддя, скаржник, їх представники, свідки та інші особи, які були викликані або запрошені взяти участь у засіданні.

Згідно ст. 8 вказаної статті Закону, учасники дисциплінарної справи мають право подавати докази, надавати пояснення, заявляти клопотання про виклик свідків, ставити запитання учасникам дисциплінарної справи, висловлювати заперечення, заявляти інші клопотання або відводи, ознайомлюватись з матеріалами справи. Для ознайомлення можуть надаватися матеріали, які безпосередньо пов`язані зі скаргою, із дотриманням вимог законодавства про захист персональних даних щодо знеособлення персональних даних.

Отже наведені норми Закону України «Про Вищу раду правосуддя», зокрема глава 4 «Дисциплінарне провадження щодо суддів», що безпосередньо регулює здійснення дисциплінарного провадження та підготовку дисциплінарної справи до розгляду не вимагає від скаржника, такого обов`язку як направлення дисциплінарної скарги на дії судді третім особам або іншим особам, та відповідно не ставить у залежність прийняття такої дисциплінарної скарги від скаржників.

При цьому, відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, відповідач, за наслідками розгляду заяви позивача, надав відповідь, з дотриманням приписів Закону України Про звернення громадян, при цьому, звернення розглянуто в термін, встановлений ст. 20 вказаного Закону та було вчасно направлено позивачу, з огляду на що, суд дійшов висновку про відсутність порушень з боку відповідача при наданні відповіді на звернення позивача, що вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Крім того, варто врахувати, що під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень (його рішення), що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

У частині 2 статті 55 Конституції України, визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

З наведеного офіційного тлумачення частини 2 ст. 55 Конституції України, слідує, що право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб не є абсолютним. Людина має таке право за умови, що якщо вважає, що рішення, дія чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб порушують або ущемляють її права і свободи чи перешкоджають їх здійсненню, а тому, потребують правового захисту в суді.

Таким чином, право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, про яке йдеться у частині 2 ст. 55 Конституції України, має спеціальну мету і призначення - правовий захист порушених прав та свобод людини, усунення перешкод у їх реалізації.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).

У статті 5 КАС України, взаємозв`язок між правом особи на звернення до суду і порушенням їх суб`єктивних прав знайшов остаточне закріплення. Зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, завдання адміністративного судочинства не може бути реалізоване у разі звернення особи до суду за захистом прав та свобод, які вона не обґрунтовує.

Зі змісту адміністративного позову не вбачається, якими самими діями чи бездіяльністю було порушено права позивача, які на його думку питання були розглянуті неналежним чином та, які рішення прийнято з порушенням норм закону. Прохальна частина позовної заяви не узгоджується з приписами ст. 5 КАС України, та за своєю формою не є позовними вимогами.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не було допущено порушень прав позивача при розгляді його заяви від 26.06.2020 вх. Г-25, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя С.М. Гарань