Справа № 140/17607/20
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року ЛуцькСправа № 140/17607/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними щодо відмови у переході з пенсії по інвалідності з дитинства, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності згідно з Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII; зобов`язання перевести позивача з пенсії по інвалідності з дитинства, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності згідно з Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII, з 20.11.2020, виходячи з 60% від суми заробітної плати, визначеної у довідці прокуратури Волинської області від 23.10.2020 № 21-44 вих20 та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком, починаючи з моменту подання відповідної заяви.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.08.2003 позивач визнана інвалідом з дитинства (повторно) 1 групи і з 28.12.2004 отримувала соціальну пенсію по інвалідності з дитинства відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 2015 року отримує пенсію як інвалід дитинства 2 групи, що призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 06.10.2017 їй встановлено 2 групу інвалідності довічно.

Позивач тривалий період працювала в органах прокуратури та має стаж роботи на прокурорських посадах більше 10 років.

20.11.2020 позивач звернулася до відповідача із заявою про перехід на пенсію по інвалідності відповідно до норм Закону України «Про прокуратуру». Однак, їй в цьому було відмовлено із тих підстав, що групу інвалідності їй встановлено не під час роботи в органах прокуратури. Вважає таку відмову протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Зазначає, що частиною 9 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» визначено умови за яких призначається пенсія прокурорам визнаних інвалідами 1 та 2 груп. Норми даного закону не містять вимог щодо призначення пенсії за умови настання інвалідності саме під час роботи в прокуратурі. З цих підстав вважає протиправною відмову відповідача у призначенні їй пенсії по інвалідності на умовах Закону України «Про прокуратуру». З врахуванням наведеного просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 відкрито провадження у справі та на підставі пункту 2 частини першої, частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово, у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі .

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 є інвалідом дитинства, та з 2004 року отримувала соціальну пенсію. Наявність групи інвалідності пізніше була підтверджена. 20.11.2020 позивач звернулась із заявою про переведення на пенсію по інвалідності відповідно до частини 9 статті 86 Закону України «Про прокуратуру». За результатами розгляду заяви їй в цьому було відмовлено, оскільки зазначена пенсія призначається виключно прокурорам, визнаними особами з інвалідністю під час роботи в органах прокуратури. З врахуванням викладеного просила в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, а також письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 15.08.2003 позивач визнана інвалідом 1 групи з дитинства, що підтверджується відповідним витягом з акту огляду МСЕК № 042032 від 16.09.2003.

Розпорядженням № 1201111 від 28.12.2004 року їй призначено пенсію по інвалідності з 15.08.2003 на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З 14.08.2015 їй призначено пенсію як інваліду дитинства 2 групи на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно виписки з акту МСЕК №749202 від 06.10.2017 позивачу встановлено другу групу інвалідності довічно (а.с.17).

Як вбачається із записів трудової книжки позивача, вона в період з 31.03.2009 по 14.09.2020 працювала на різних посадах в органах прокуратури (а.с.13-16). Стаж роботи в органах прокуратури становить понад 10 років.

20.11.2020 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії у відповідності до норм статті 86 Закону України «Про прокуратуру.

Рішенням від 27.11.2020 № 53 відмовлено ОСОБА_1 у переході з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та призначенні пенсії відповідно до частини 9 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII.

Листом від 04.12.2020 № 0300-0306-8/41310 відповідач повідомив позивача про відсутність у неї підстав для призначення пенсії у відповідності до Закону України «Про прокуратуру» так як інвалідом вона визнана не у період роботи в прокуратурі. Також зазначено, що за результатами розгляду заяви позивача, ГУ УПФ у Волинській області 27.11.2020 прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII(далі - Закон №1788-XII) "Про пенсійне забезпечення" та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).

Частинами 1, 2 статті 10 Закону №1058-ІV визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Як вбачається із частини 3 статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Питання пенсійного забезпечення прокурорів врегульовано Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (далі -Закон № 1697-VII).

Відповідно до частини 2 статті 86 Закону № 1697-VII пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно з частиною 9 статті 86 Закону № 1697-VII прокурорам, визнаним інвалідами І або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Тобто, нормами вказаної статті визначено, за яких умов призначається пенсія прокурорам, які визнані інвалідами 1 або 2 груп. Такими умовами є наявність групи інвалідності та стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Чинне законодавство не передбачає умови щодо призначення пенсії прокурорам з підстав, визначених частинами 2, 9 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII, із фактом встановлення інвалідності саме під час роботи в прокуратурі, а лише вимоги щодо присвоєння відповідної групи інвалідності та стаж роботи в органах прокуратури, яким позивач відповідає.

Тому з врахуванням викладеного суд вважає, що рішення відповідача про відмову в призначені пенсії позивачу на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру» прийнято всупереч вимогам статей 10, 45 Закону №1058-ІVта статті 86 Закону № 1697-VII

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів правомірності рішення щодо відмови в призначенні пенсії, а тому виходячи з наданих суду статтею 245 КАС України повноважень його необхідно визнати протиправним та скасувати, а позов в цій частині задовольнити.

Позивач просить визнати протиправним дії відповідача щодо відмови в переході з пенсії, призначеної відповідно до Закону №1058-ІV на пенсію по Закону № 1697-VII. Однак, суд зазначає, що відмова ГУ УПФ у Волинській області була оформлена рішенням від 27.11.2020 № 53, якому суд дав належну оцінку. У даному випадку, саме це рішенням (тобто, є актом індивідуальної дії у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України) про відмову в призначені ОСОБА_1 пенсії у відповідності до Закону України «Про прокуратуру», яке і слід визнати протиправним з наведених вище підстав.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд у даній справі дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 27.11.2020 № 53 про відмову ОСОБА_1 у переході з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та призначенні пенсії відповідно до частини 9 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII та зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідністю відповідно до частин 2, 9 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII з 20.11.2020, здійснити перерахунок та виплату позивачу різниці між пенсією, виплаченої згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пенсією, на яку має право позивач згідно з частинами 2, 9 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, з 20.11.2020.

Дата призначення пенсії та здійснення перерахунку судом визначена з врахуванням вимог частини 3 статті 45 Закону №1058-ІV.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 27.11.2020 № 53 про відмову ОСОБА_1 у переході з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та призначенні пенсії відповідно до частини 9 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідністю відповідно до частин 2, 9 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, з 20.11.2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 різниці між пенсією, виплаченою згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пенсією, на яку має право позивач згідно з частинами 2, 9 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, з 20.11.2020.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ).

Суддя Р.С. Денисюк