Справа № 280/3246/20
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 лютого 2021 року Справа № 280/3246/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового, за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу періоду роботи водієм трамвая з 06.04.1984 в комунальному комерційному підприємстві Донецької міської ради «Донелектроавтотранс», що підтверджено довідкою від 11.10.2019 №05/613;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з часу подачі заяви про призначення пенсії та її реєстрації відповідачем 31.10.2019.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 має стаж роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 розділу XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», що підтверджується записами в трудовій книжці та довідкою підприємства-роботодавця. За таких обставин, відмову відповідача у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи водієм трамвая вважає протиправною, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 22.05.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Ухвалою суду від 22.06.2020 продовжено процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви. В межах встановленого строку недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 28.07.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/3246/20.

Відповідач позов не визнав, надав відзив (вх. від 10.08.2020 №36351), в якому посилається на те, що 31.10.2019 ОСОБА_1 звернулася з приводу проведення попередньої правової експертизи документів, необхідних для призначення пенсії, їх змісту та належного оформлення. При опрацюванні документів, наданих позивачем встановлено, що вона працювала водієм трамвая з 06.04.1984 в Комунальному комерційному підприємстві Донецької міської раді «Донелектроавтотранс», що підтверджено довідкою від 11.10.2019 № 05/613, виданою Комунальним підприємством адміністрації міста «Донелектроавтотранс» Донецької народної республіки. Водночас, довідки чи інші документи, підготовлені або видані підприємствами з території, яка непідконтрольна українській владі, не підлягають реєстрації та виконанню. З урахуванням вищенаведеного просить у задоволенні позову відмовити.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 29.10.2019 №2310- про взяття на облік внутрішньої переміщеної особи, звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою від 29.10.2019, в якій просила прийняти документи для проведення їх попередньої правової експертизи для призначення пенсії.

Листом від 31.10.2019 №1179/03 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (Гуляйпільський відділ обслуговування громадян) повідомило позивача, що надана нею довідка від 11.10.2019 № 05/613, видана Комунальним підприємством адміністрації міста «Донелектроавтотранс» Донецької народної республіки, не може бути прийнята до уваги, оскільки видана підприємством з території, яка непідконтрольна українській владі. Таким чином, право на призначенні пенсії на підставі пункту 8 частини 2 статті 114 розділу XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» у позивача відсутнє.

Не погоджуючись з такими діями, ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою.

Розглядаючи справу по суті, суд керується наступним.

Як встановлено частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV; у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закон № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637) визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки, надані підприємствами на підставі первинних документів про характер виконуваної роботи та умов праці, а також зайнятість протягом повного робочого дня на роботах, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Судом досліджено трудову книжку позивача та встановлено, що в ній, серед іншого, містяться такі записи:

06.04.1984 переведена водієм трамвая; 20.03.2020 звільнена.

При цьому, у матеріалах справи міститься довідка від 11.10.2019 №03/163, видана Комунальним підприємством адміністрації міста Донецьк «Донелектроавтотранс» про те, що ОСОБА_1 працює у даному підприємстві з 18.10.1983 по даний час.

Стосовно позиції відповідача про те, що вказану довідку не може бути прийнято у зв`язку із її виданням на території, яка непідконтрольна українській владі слід зазначити, що в такому випадку застосуванню підлягають так звані «намібійські винятки» Міжнародного суду Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН): документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Так, у 1971 році Міжнародний суд ООН у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата, є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Лоізіду проти Туречини» (рішення від 18 грудня 1996 року, §45), «Кіпр проти Туреччини» (рішення від 10 травня 2001 року) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (рішення від 23 лютого 2016 року) зазначив: «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

Таким чином суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення.

При цьому суд зазначає, що визнання в даному конкретному випадку, для захисту прав позивача на пенсійне забезпечення, спірної довідки, виданої на тимчасово окупованій території, жодним чином не легітимізує окупаційну владу.

Правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 22.10.2018 у справі №235/2357/17, від 21.02.2020 у справі №701/1196/16-а, від 18.03.2020 у справі №243/6299/17.

Разом із тим, слід звернути увагу на наступну обставину.

Пунктом 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, передбачено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою, форма якої визначена у додатку 3 до вказаного Порядку.

Слід наголосити, що позивач зверталася до відповідача лише із заявою від 29.10.2019, в якій просила прийняти документи для проведення їх попередньої правової експертизи для призначення пенсії.

Тобто, ані із заявою про зарахування до пільгового стажу періоду роботи водієм трамвая з 06.04.1984 в Комунальному комерційному підприємстві Донецької міської ради «Донелектроавтотранс», ані із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 до органу Пенсійного фонду не зверталася, а отже у відповідача відсутні підстави для вчинення вказаних дій; докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено та підписано 04.02.2021.

Суддя Ю.П. Бойченко