Справа № 140/40/20
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 140/40/20 пров. № А/857/12954/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Макарика В.Я.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року про повернення позовної заяви у справі №140/40/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови (головуючий суддя першої інстанції - Смокович В.І., місце ухвалення - м. Луцьк, дата складання повного тексту - 28.07.2020),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 03 січня 2020 року звернувся з адміністративним позовом до Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправними і скасування постанов про стягнення виконавчого збору від 31 жовтня 2019 року в виконавчих провадженнях № 20417008, № 40616303, № 42004913, № 42004753, № 23039768, №46171411, № 18692645, № 19790252, № 21399712, № 22045377, № 43399598, № 41224067, № 31180187, № 26072370, № 26072316, №25930527, № 23038881.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що вважає ухвалу суду незаконною, а висновки суду помилковими, тому просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема апелянт зазначає про те, що судом першої інстанції не вирішено питання за його заявою від 16.07.2020р. про продовження чи відмову у продовженні процесуального строку, не постановлено про це ухвалу, чим позбавлено його права на оскарження такої.

Крім цього, підставою заяви від 16.07.2020р. було не неможливість виконання положень ч. 5 ст. 79 КАС України, а право забезпечення додаткових гарантій, у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів прави слідує, що ОСОБА_1 03 січня 2020 року звернувся з адміністративним позовом до Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправними і скасування постанов про стягнення виконавчого збору від 31 жовтня 2019 року в виконавчих провадженнях № 20417008, № 40616303, №42004913, №42004753, № 23039768, № 46171411, № 18692645, № 19790252, № 21399712, № 22045377, № 43399598, № 41224067, № 31180187, № 26072370, № 26072316, № 25930527, № 23038881.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 08.01.2020 р. позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Підставою для залишення позовної заяви без руху було те, що позивач не додав: копії позовної заяви, а також копії доданих до неї документів відповідно до кількості учасників справи; жодного доказу на підтвердження обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги; оспорюваного індивідуального акта, не вказав про неможливість його надання, не заявив клопотання про його витребування та документу про сплату судового збору.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 08 січня 2020 року вказану позовну заяву було залишено без руху. Відповідно до вимог статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позивачу, ОСОБА_1 , надано десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви. Вказану ухвалу ОСОБА_1 отримав 13 лютого 2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 08 січня 2020 року позивач 26 лютого 2020 року подав до суду нову редакцію позовної заяви з додатками (у двох примірниках), заяву про поновлення строку звернення до суду та заяву про звільнення від сплати судового збору.

У заяві про звільнення від сплати судового збору позивач зазначив, що обставини стосовно його незадовільного майнового стану встановлено судовими рішеннями, а також підтверджуються довідками Ковельського управління ГУ ДФС у Волинській області за 2018 рік та за період із 01 січня 2019 року по 30 вересня 2019 року. Зазначив, що станом на лютий 2020 року його незадовільний майновий стан не покращився, а розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік, у зв`язку із чим просив звільнити його від слати судового збору.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 03 березня 2020 року продовжено процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправними і скасування постанов на десять днів із дня вручення копії цієї ухвали.

Вказаною ухвалою позивачу у цей строк запропоновано усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду достатніх доказів наявності обставин для звільнення від сплати судового збору (довідки про доходи з податкового органу (центру зайнятості) за 2019 рік, про сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за 2019 рік, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних, малолітніх, неповнолітніх членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунках коштів у 2019 році, довідки податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків із відомостями про наявність на них коштів за 2019 рік, тощо).

Вказану ухвалу позивач отримав 13 квітня 2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та 14 квітня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви у зв`язку із установленням із 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року на всій території України карантину.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року продовжено процесуальний строк для усунення недоліків даної позовної заяви до 05 травня 2020 року.

05 травня 2020 року до суду надійшла чергова заява позивача про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви у зв`язку із установленням і продовженням на усій території України карантинних заходів.

Ухвалою від 13 травня 2020 року утретє продовжено процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви на 10 днів із дня отримання копії цієї ухвали. В ухвалі суд акцентував, що із 11 травня 2020 року карантинні обмеження послаблено, у зв`язку із чим деякі установи і органи продовжують свою роботу.

Копію ухвали суду від 13.05.2020 р. позивач отримав 16 липня 2020 року та того ж дня на електронну адресу суду направив до суду клопотання про продовження встановленого судом процесуального строку у зв`язку із запровадженням карантинних заходів на території України до 31 липня 2020 року.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 р. позовну заяву повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними з огляду на наступне.

Щодо доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не вирішено питання за його заявою від 16.07.2020р. про продовження чи відмову у продовженні процесуального строку, не постановлено про це ухвалу, чим позбавлено його права на оскарження такої.

Відповідно до ч.10 ст. 44 КАС України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Судом першої інстанції встановлено, що заява ОСОБА_1 від 16 липня 2020 року про продовження встановленого судом процесуального строку, подана в електронній формі, не скріплена електронним цифровим підписом заявника.

Крім цього, станом на 28 липня 2020 року така заява не подана до суду (не направлена поштовим зв`язком) у паперовій формі із власноручним підписом позивача.

Відповідно, з урахуванням наведеного, зокрема того, що заява від 16 липня 2020 року не відповідає вимогам ч.10 ст. 44 КАС України, тому суд повернув її заявнику без розгляду.

Щодо посилань апелянта на оголошений в Україні карантин, то апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

З матеріалів справи слідує, що судом першої інстанції для вирішення питання звільнення позивача від сплати судового збору, останнього було зобов`язано надати достатні докази на підтвердження обставин для звільнення від сплати судового збору (довідки про доходи з податкового органу (центру зайнятості) за 2019 рік, про сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за 2019 рік, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних, малолітніх, неповнолітніх членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунках коштів у 2019 році, довідки податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків із відомостями про наявність на них коштів за 2019 рік, тощо).

Крім цього, з метою надання можливості позивачу надати вказані судом докази, ухвалами суду тричі продовжувався процесуальний строк на усунення недоліків за клопотаннями ОСОБА_1 .

Разом з тим, позивач не надав жодних доказів вжиття заходів та вчинення дій, спрямованих на отримання витребуваних судом документів, зокрема доказів про звернення у відповідні органи з метою отримання відповідної інформації.

Водночас, позивач направлячи на адресу суду засобами електронного зв`язку клопотання про продовження процесуальних строків, не був позбавлений чи обмежений у праві звертатись до суб`єктів владних повноважень засобами електронного або поштового зв`язку про надіслання йому відповідної довідки, інформації тощо.

Суд першої інстанції вірно вказав, що запровадження на території України карантинних заходів не зумовило зупинення роботи державних органів.

Також колегія суддів наголошує на тому, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи.

Як визначено частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України одним із основних засад (принципів) адміністративного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 45 КАС України).

Частинами першою, другою статті 44 КАС України визначено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

На противагу вказаному, позивачем не надано належних та допустимих доказів доказів наявності підстав, які унеможливлюють виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, починаючи із з дня подання клопотання про звільнення від сплати судового збору 26.02.2020р. до 28.07.2020р. Відтак, станом на 28 липня 2020 суд не знайшов підстав для висновку про неможливість вчинення позивачем відповідної процесуальної дії у визначений строк.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно із частиною п`ятою статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина восьма статті 169 КАС України).

Таким чином, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, судом першої інстанції правильно вказану позовну заяву і додані до неї документи повернуто особі, яка звернулась з позовом.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в ухвалі суду, не спростовуються і підстав для її скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року про повернення позовної заяви у справі №140/40/20 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
В. Я. Макарик