Справа № 160/4231/20
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

01 лютого 2021 року Справа № 160/4231/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турлакова Н.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до 1. Кабінету Міністрів України, 2. Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, 3. Заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Романовича Дмитра Олеговича, 4. Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент), 5. Директора Департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Жалдак А.В., 6. Директора Департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Малиш А.А., 7. Заступника начальника відділу Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" Рябко А.П., 8. Заступника начальника відділу Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" Мельник В.А., 9. Заступника начальника відділу Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" Суховій А.О., 10. Провідного спеціаліста Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» Погребної М.В., треті особи - Державне бюро розслідувань, Національна поліція України, Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними, скасування висновків, зобов`язання винити певні дії, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами системи "Електроний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 , з урахуванням уточненої позовної заяви від 27.04.2020р. до Кабінету Міністрів України, Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, Заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_2 , Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент), Директора Департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Жалдак А.В., Директора Департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Малиш А.А., заступника начальника відділу Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» Рябко А.П., заступника начальника відділу Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» Мельник В.А., заступника начальника відділу Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» Суховій А.О., Провідного спеціаліста Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» Погребної М.В., треті особи - Державне бюро розслідувань, Національна поліція України, Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції в якій позивач просить:

1) визнати дії заступника начальника відділу «Укрпатент» ОСОБА_3 при розгляді матеріалів заявки на корисну № u 201807397 « ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» або інтенсифікація процесу перетворення горючих і окислювальних речовин, які містяться у складі продуктів згоряння, на відновлювальне вторинне паливо та окислювач - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» та їх загоряння і згоряння для виконання корисної роботи», яка не обгрунтувала у своєму рішенні про відмову у видачі патенту на корисну модель, що заявка не відповідає вимогам пункту 3.2. «Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель», статті 6,7, 8,12, 16 закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»,

- дії директора департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_4 , який на безпідставній основі затвердив штампом вказане рішення,

- дії заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_2 , який не здійснив розгляд скарги до Кабінету Міністрів України про скасування рішення про відмову у видачі патенту по заявці на корисну модель № НОМЕР_1 «Застосування ІНФОРМАЦІЯ_1 або « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» або інтенсифікація процесу перетворення горючих і окислювальних речовин, які містяться у складі продуктів згоряння, на відновлювальне вторинне паливо та окислювач - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» та їх загоряння і згоряння для виконання корисної роботи», у відповідності до статті 19 закону України «Про звернення громадян»,

- Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та Кабінету Міністрів України, які не здійснили контроль, згідно статті 28 закону України «Про звернення громадян», щодо забезпечення гарантії захисту авторських та інших прав по заявці на корисну модель № u 201807397, та не вчинили дії спрямовані на виконання статті 3 та статті 54 Конституції України, з порушенням статті 561 Цивільного кодексу України;

2) скасувати, на підставі Конституції України висновок державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» «Укрпатент» від 04.09.2019 року № 22218/ЗУ/19, затверджений Міністерством розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, який набув статус рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель по заявці № u 201807397 « ІНФОРМАЦІЯ_1 за ОСОБА_5 або « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» або інтенсифікація процесу перетворення горючих і окислювальних речовин, які містяться у складі продуктів згоряння, на відновлювальне вторинне паливо та окислювач - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» та їх загоряння і згоряння для виконання корисної роботи»,

3) визнати дії заступника начальника відділу «Укрпатент» ОСОБА_3 при розгляді матеріалів заявки на корисну № u 201805968 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » або « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» - відновлювальне вторинне паливо та окислювач», яка не обгрунтувала у своєму рішенні про відмову у видачі патенту на корисну модель, що заявка не відповідає вимогам пункту 3.2. «Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель», статті 6,7, 8,12, 16 закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»,

- дії директора департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_4 , який на безпідставній основі затвердив штампом вказане рішення,

- дії заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_2 , який не здійснив розгляд скарги до Кабінету Міністрів України про скасування рішення про відмову у видачі патенту по заявці на корисну модель № НОМЕР_2 «Застосування ІНФОРМАЦІЯ_3 » або « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» - відновлювальне вторинне паливо та окислювач», у відповідності до статті 19 закону України «Про звернення громадян»,

- Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та Кабінету Міністрів України, які не здійснили контроль, згідно статті 28 закону України «Про звернення громадян», щодо забезпечення гарантії захисту авторських та інших прав по заявці на корисну модель № u 201805968, та не вчинили дії спрямовані на виконання статті 3 та статті 54 Конституції України,

4) скасувати, на підставі Конституції України висновок державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» «Укрпатент» від 25.09.2019 року № 23419/ЗУ/19, затверджений Міністерством розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, який набув статус рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель по заявці № u 201805968 « ІНФОРМАЦІЯ_3 » або « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» - відновлювальне вторинне паливо та окислювач»;

5) визнати дії заступника начальника відділу «Укрпатент» ОСОБА_6 при розгляді матеріалів заявки на корисну модель № НОМЕР_3 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка не обґрунтувала у своєму рішенні про відмову у видачі патенту на корисну модель, що заявка не відповідає вимогам пункту 3.2. «Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель», статті 6,7, 8,12, 16 закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»,

- дії директора департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_4 , який на безпідставній основі затвердив штампом вказане рішення,

- дії заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_2 , який не здійснив розгляд скарги до Кабінету Міністрів України про скасування рішення про відмову у видачі патенту по заявці на корисну модель № НОМЕР_3 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у відповідності до статті 19 закону України «Про звернення громадян»,

- Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та Кабінету Міністрів України, які не здійснили контроль, згідно статті 28 закону України «Про звернення громадян», щодо забезпечення гарантії захисту авторських та інших прав по заявці на корисну модель № НОМЕР_3 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та не вчинили дії спрямовані на виконання статті 3 та статті 54 Конституції України, що на безпідставній основі порушено право інтелектуальної власності встановлене статтею 418 Цивільного кодексу України;

6) скасувати, на підставі Конституції України висновок державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» «Укрпатент» від 04.09.2019 року № 22191/ЗУ/19, затверджений Міністерством розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, який набув статус рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель по заявці № u 201807382 « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

7) визнати дії заступника начальника відділу «Укрпатент» ОСОБА_3 при розгляді матеріалів заявки на корисну модель № НОМЕР_4 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка не обґрунтувала у своєму рішенні про відмову у видачі патенту на корисну модель, що заявка не відповідає вимогам пункту 3.2. «Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель», статті 6,7, 8,12, 16 закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»,

- дії директора департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_4 , який на безпідставній основі затвердив штампом вказане рішення,

- дії заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_2 , який не здійснив розгляд скарги до Кабінету Міністрів України про скасування рішення про відмову у видачі патенту по заявці на корисну модель № НОМЕР_4 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у відповідності до статті 19 закону України «Про звернення громадян»,

- Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та Кабінету Міністрів України, які не здійснили контроль, згідно статті 28 закону України «Про звернення громадян», щодо забезпечення гарантії захисту авторських та інших прав по заявці на корисну модель № НОМЕР_4 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та не вчинили дії спрямовані на виконання статті 3 та статті 54 Конституції України;

8) скасувати, на підставі Конституції України висновок державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» «Укрпатент» від 10.09.2019 року № 22633/ЗУ/19, затверджений Міністерством розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, який набув статус рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель по заявці № u 201807402 « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

9) визнати дії заступника начальника відділу «Укрпатент» ОСОБА_7 при розгляді матеріалів заявки на корисну модель № НОМЕР_5 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка не обґрунтувала у своєму рішенні про відмову у видачі патенту на корисну модель, що заявка не відповідає вимогам пункту 3.2. «Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель», статті 6,7, 8,12, 16 закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»,

- дії директора департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_8 , який на безпідставній основі затвердив штампом вказане рішення,

- дії заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_2 , який не здійснив розгляд скарги до Кабінету Міністрів України про скасування рішення про відмову у видачі патенту по заявці на корисну модель № НОМЕР_5 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у відповідності до статті 19 закону України «Про звернення громадян»,

- Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та Кабінету Міністрів України, які не здійснили контроль, згідно статті 28 закону України «Про звернення громадян», щодо забезпечення гарантії захисту авторських та інших прав по заявці на корисну модель № НОМЕР_5 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та не вчинили дії спрямовані на виконання статті 3 та статті 54 Конституції України;

10) скасувати на підставі Конституції України висновок державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» «Укрпатент» від 19.12.2019 року № 29383/ЗУ/19, затверджений Міністерством розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, який набув статус рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель по заявці № u 201808053 « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

11) визнати дії заступника начальника відділу «Укрпатент» ОСОБА_9 при розгляді матеріалів заявки на корисну модель № НОМЕР_6 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка не обгрунтувала у своєму рішенні про відмову у видачі патенту на корисну модель, що заявка не відповідає вимогам пункту 3.2. «Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель», статті 6,7, 8, 12, 16 закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»,

- дії директора департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_4 , який на безпідставній основі затвердив штампом вказане рішення,

- дії заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_2 , який не здійснив розгляд скарги до Кабінету Міністрів України про скасування рішення про відмову у видачі патенту по заявці на корисну модель № НОМЕР_6 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у відповідності до статті 19 закону України «Про звернення громадян»,

- Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та Кабінету Міністрів України, які не здійснили контроль, згідно статті 28 закону України «Про звернення громадян», щодо забезпечення гарантії захисту авторських та інших прав по заявці на корисну модель № НОМЕР_6 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та не вчинили дії спрямовані на виконання статті 3 та статті 54 Конституції України;

12) скасувати на підставі Конституції України висновок державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» «Укрпатент» від 23.08.2019 року № 21652/ЗУ/19, затверджений Міністерством розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, який набув статус рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель по заявці № u 201807377 « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

13) визнати дії заступника начальника відділу «Укрпатент» ОСОБА_3 при розгляді матеріалів заявки на корисну модель № u НОМЕР_7 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка не обґрунтувала у своєму рішенні про відмову у видачі патенту на корисну модель, що заявка не відповідає вимогам пункту 3.2. «Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель», статті 6,7, 8,12, 16 закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»,

- дії директора департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_4 , який на безпідставній основі затвердив штампом вказане рішення,

- дії заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_2 , який не здійснив розгляд скарги до Кабінету Міністрів України про скасування рішення про відмову у видачі патенту по заявці на корисну модель № НОМЕР_8 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у відповідності до статті 19 Закону України «Про звернення громадян»,

- Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та Кабінету Міністрів України, які не здійснили контроль, згідно статті 28 закону України «Про звернення громадян», щодо забезпечення гарантії захисту авторських та інших прав по заявці на корисну модель № u 201807398 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та не вчинили дії спрямовані на виконання статті 3 та статті 54 Конституції України;

14) скасувати, на підставі Конституції України висновок державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» «Укрпатент» від 11.09.2019 року № 22634/ЗУ/19, затверджений Міністерством розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, який набув статус рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель по заявці № u 201807398 « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

15) визнати дії заступника начальника відділу «Укрпатент» ОСОБА_3 при розгляді матеріалів заявки на корисну модель № u 201807379 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка не обґрунтувала у своєму рішенні про відмову у видачі патенту на корисну модель, що заявка не відповідає вимогам пункту 3.2. «Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель», статті 6, 7, 8, 12, 16 закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»,

- дії директора департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_4 , який на безпідставній основі затвердив штампом вказане рішення,

- дії заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_2 , який не здійснив розгляд скарги до Кабінету Міністрів України про скасування рішення про відмову у видачі патенту по заявці на корисну модель № u 201807379 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у відповідності до статті 19 закону України «Про звернення громадян»,

- Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та Кабінету Міністрів України, які не здійснили контроль, згідно статті 28 закону України «Про звернення громадян», щодо забезпечення гарантії захисту авторських та інших прав по заявці на корисну модель № u 201807379 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та не вчинили дії спрямовані на виконання статті 3 та статті 54 Конституції України, з порушенням статті 561 Цивільного кодексу України;

16) скасувати на підставі Конституції України висновок державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» «Укрпатент» від 10.09.2019 року № 21632/ЗУ/19, затверджений Міністерством розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, який набув статус рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель по заявці № u 201807379 « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

17) визнати дії заступника начальника відділу «Укрпатент» ОСОБА_7 при розгляді матеріалів заявки на корисну модель № u НОМЕР_9 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка не обгрунтувала у своєму рішенні про відмову у видачі патенту на корисну модель, що заявка не відповідає вимогам пункту 3.2 «Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель», статті 6, 7, 8, 12, 16 закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»,

- дії директора департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_8 , який на безпідставній основі затвердив штампом вказане рішення,

- дії заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_2 , який не здійснив розгляд скарги до Кабінету Міністрів України про скасування рішення про відмову у видачі патенту по заявці на корисну модель № НОМЕР_10 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у відповідності до статті 19 закону України «Про звернення громадян»;

- Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та Кабінету Міністрів України, які не здійснили контроль, згідно статті 28 закону України «Про звернення громадян», щодо забезпечення гарантії захисту авторських та інших прав по заявці на корисну модель № u 201808052 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та не вчинили дії спрямовані на виконання статті 3 та статті 54 Конституції України, з порушенням статті 561 Цивільного кодексу України;

18) скасувати, на підставі Конституції України висновок державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» «Укрпатент» від 27.11.2019 року № 27787/ЗУ/19, затверджений Міністерством розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, який набув статус рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель по заявці № u 201808052 « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

19) визнати дії провідного спеціаліста «Укрпатент» ОСОБА_10 при розгляді матеріалів заявки на корисну модель № u НОМЕР_11 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка не обґрунтувала у своєму рішенні про відмову у видачі патенту на корисну модель, що заявка не відповідає вимогам пункту 3.2. «Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель», статті 6, 7, 8, 12, 16 закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»,

- дії директора департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_8 , який на безпідставній основі затвердив штампом вказане рішення,

- дії заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_2 , який не здійснив розгляд скарги до Кабінету Міністрів України про скасування рішення про відмову у видачі патенту по заявці на корисну модель № u 201807374 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у відповідності до статті 19 закону України «Про звернення громадян»,

- Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та Кабінету Міністрів України, які не здійснили контроль, згідно статті 28 закону України «Про звернення громадян», щодо забезпечення гарантії захисту авторських та інших прав по заявці на корисну модель № u 201807374 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та не вчинили дії спрямовані на виконання статті 3 та статті 54 Конституції України, з порушенням статті 561 Цивільного кодексу України;

20) скасувати на підставі Конституції України висновок державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» «Укрпатент» від 19.12.2019 року № 29384/ЗУ/19, затверджений Міністерством розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, який набув статус рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель по заявці № u 201807374 « ІНФОРМАЦІЯ_2 »,

21) відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 , на підставі частини 1 та пунктів 8, 9 частини 2 статті 16 Цивільного Кодексу України, частини 1 статті 20 Цивільного Кодексу України, частини 1, пунктів 2, 4 частини 2, частини 3 статті 23 Цивільного Кодексу України, статті 1173 Цивільного Кодексу України, статті 56 Конституції України, Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», яка полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації авторів технології ОСОБА_5 « ІНФОРМАЦІЯ_4 », моральних переживаннях, у зв`язку з порушенням права інтелектуальної власності, прав встановлених статтями 3, 21, 22, 23, 24, 40, 42, 43, 46, 48, 50, 54, 56 Конституції України, пунктом ж) та з) статті 11 закону України «Про енергозбереження», абзацом 3 та абзацом 4 статті 22 закону України «Про охорону атмосферного повітря», статтями 9,10,11, 42 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статтею 1,4,15, 19,24,25 закону України «Про звернення громадян», у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, у зв`язку з нервовими зривами пов`язаними з протиправними діями та порушенням конституційних прав встановлених статтями 3,21,22,23,24,40,42,43,46,48,50,54,56 Конституції України, пунктом ж) та з) статті 11 закону України «Про енергозбереження», абзацом 3 та абзацом 4 статті 22 закону України «Про охорону атмосферного повітря», статтями 9, 10, 11, 42 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статтею 1, 4, 15, 19, 24, 25 закону України «Про звернення громадян», яку позивач визначає, за не виконання Кабінетом Міністрів України своїх повноважень встановлених законом України «Про Кабінетом Міністрів України», зокрема, про здійснення контролю щодо забезпечення посадовими особами Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України мого права на захист об`єктів інтелектуальної власності по заявкам на корисну модель № НОМЕР_12 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », № НОМЕР_10 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », № u 201807379 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », № u 201807398 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », № u НОМЕР_13 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », № u НОМЕР_14 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », модель № НОМЕР_4 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », № u НОМЕР_15 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », № НОМЕР_2 « ІНФОРМАЦІЯ_3 » або « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» - відновлювальне вторинне паливо та окислювач», № НОМЕР_1 «Застосування продуктів згоряння чи відпрацьованих газів горючих і окислювальних речовин як альтернативної сировини для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії в енергетичних агрегатах за ОСОБА_5 або « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» або інтенсифікація процесу перетворення горючих і окислювальних речовин, які містяться у складі продуктів згоряння, на відновлювальне вторинне паливо та окислювач - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» та їх загоряння і згоряння для виконання корисної роботи», які виключають необхідність спалювати традиційні види палива та атмосферний кисень та забруднювати атмосферне повітря шкідливими речовинами і парниковими газами, а також забезпечують зниження вартості виробництва енергії до експлуатаційних витрат, у розмірі тисячу прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

22) відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 , на підставі частини 1 та пунктів 8, 9 частини 2 статті 16 Цивільного Кодексу України, частини 1 статті 20 Цивільного Кодексу України, частини 1, пунктів 2,4 частини 2, частини 3 статті 23 Цивільного Кодексу України, статті 1173 Цивільного Кодексу України, статті 56 Конституції України, Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», яка полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації авторів технології ОСОБА_5 « ІНФОРМАЦІЯ_4 », моральних переживаннях, у зв`язку з порушенням права інтелектуальної власності, прав встановлених статтями 3, 21, 22, 23, 24, 40, 42, 43, 46, 48, 50, 54, 56 Конституції України, пунктом ж) та з) статті 11 закону України «Про енергозбереження», абзацом 3 та абзацом 4 статті 22 закону України «Про охорону атмосферного повітря», статтями 9, 10, 11, 42 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статтею 1, 4, 15, 19, 24, 25 закону України «Про звернення громадян», у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, у зв`язку з нервовими зривами пов`язаними з протиправними діями та порушенням конституційних прав встановлених статтями 3, 21, 22, 23, 24, 40, 42, 43, 46, 48, 50, 54, 56 Конституції України, пунктом ж) та з) статті 11 закону України «Про енергозбереження», абзацом 3 та абзацом 4 статті 22 закону України «Про охорону атмосферного повітря», статтями 9, 10, 11, 42 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статтею 1, 4, 15, 19, 24, 25 закону України «Про звернення громадян», яку позивач визначає, за не виконання Міністерством розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України своїх повноважень встановлених законом України «Про звернення громадян», зокрема, про здійснення контролю щодо забезпечення посадовими особами Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України мого права на захист об`єктів інтелектуальної власності по заявкам на корисну модель № НОМЕР_12 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », № НОМЕР_10 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », № u НОМЕР_16 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », № u 201807398 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », № u НОМЕР_13 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », № u НОМЕР_14 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », модель № НОМЕР_4 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », № u НОМЕР_15 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », № НОМЕР_2 « ІНФОРМАЦІЯ_3 » або « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» - відновлювальне вторинне паливо та окислювач», № НОМЕР_1 «Застосування продуктів згоряння чи відпрацьованих газів горючих і окислювальних речовин як альтернативної сировини для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії в енергетичних агрегатах за ОСОБА_5 або « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» або інтенсифікація процесу перетворення горючих і окислювальних речовин, які містяться у складі продуктів згоряння, на відновлювальне вторинне паливо та окислювач -« ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» та їх загоряння і згоряння для виконання корисної роботи», які виключають необхідність спалювати традиційні види палива та атмосферний кисень та забруднювати атмосферне повітря шкідливими речовинами і парниковими газами, а також забезпечують зниження вартості виробництва енергії до експлуатаційних витрат, у розмірі тисячу прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

23) відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 , на підставі частини 1 та пунктів 8, 9 частини 2 статті 16 Цивільного Кодексу України, частини 1 статті 20 Цивільного Кодексу України, частини 1, пунктів 2, 4 частини 2, частини 3 статті 23 Цивільного Кодексу України, статті 1173 Цивільного Кодексу України, статті 56 Конституції України, Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», яка полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації авторів технології ОСОБА_5 « ІНФОРМАЦІЯ_4 », моральних переживаннях, у зв`язку з порушенням права інтелектуальної власності, прав встановлених статтями 3, 21, 22, 23, 24, 40, 42, 43, 46, 48, 50, 54, 56 Конституції України, пунктом ж) та з) статті 11 закону України «Про енергозбереження», абзацом 3 та абзацом 4 статті 22 закону України «Про охорону атмосферного повітря», статтями 9, 10, 11, 42 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статтею 1, 4, 15, 19, 24, 25 закону України «Про звернення громадян», у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, у зв`язку з нервовими зривами пов`язаними з протиправними діями та порушенням конституційних прав встановлених статтями 3, 21, 22, 23, 24, 40, 42, 43, 46, 48, 50, 54, 56 Конституції України, пунктом ж) та з) статті 11 закону України «Про енергозбереження», абзацом 3 та абзацом 4 статті 22 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», статтями 9, 10 ,11, 42 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статтею 1,4,15, 19,24,25 закону України «Про звернення громадян», яку позивач визначає, за не виконання заступником міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_2 своїх повноважень встановлених законом України «Про звернення громадян», зокрема, про здійснення контролю щодо забезпечення посадовими особами Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України мого права на захист об`єктів інтелектуальної власності по заявкам на корисну модель № НОМЕР_12 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », № НОМЕР_10 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », № u НОМЕР_16 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », № u 201807398 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », № u НОМЕР_13 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », № u НОМЕР_14 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », модель № НОМЕР_4 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », № u НОМЕР_15 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », № НОМЕР_2 « ІНФОРМАЦІЯ_3 » або « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» - відновлювальне вторинне паливо та окислювач», № НОМЕР_1 «Застосування продуктів згоряння чи відпрацьованих газів горючих і окислювальних речовин як альтернативної сировини для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії в енергетичних агрегатах за ОСОБА_5 або « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» або інтенсифікація процесу перетворення горючих і окислювальних речовин, які містяться у складі продуктів згоряння, на відновлювальне вторинне паливо та окислювач - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» та їх загоряння і згоряння для виконання корисної роботи», які виключають необхідність спалювати традиційні види палива та атмосферний кисень та забруднювати атмосферне повітря шкідливими речовинами і парниковими газами, а також забезпечують зниження вартості виробництва енергії до експлуатаційних витрат, у розмірі тисячу прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Також, 28.04.2020р. позивачем було подано клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів, проте позовні вимоги не змінювалися.

18.12.2020 року на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 23.11.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи №160/4231/20 за вказаною позовною заявою ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2020р., у зв`язку з перебуванням головуючого судді Лозицької І.О. у відпустці, справу №160/4231/20 передано на розгляд головуючого судді Віхровій В.С.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 року задоволено заяву судді Віхрової В.С. про самовідвід.

Розпорядженням керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2020 року №471д призначено повторний автоматичний розподіл справи №160/4231/20.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2020р., справу №160/4231/20 передано на розгляд головуючого судді Лозицької І.О.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2020р., у зв`язку з перебуванням головуючого судді Лозицької І.О. у відпустці (на передодні відпустки), справу №160/4231/20 передано на розгляд головуючого судді Кадникової Г.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 року задоволено заяву судді ОСОБА_11 про самовідвід.

Розпорядженням керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року №480д призначено повторний автоматичний розподіл справи №160/4231/20.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2020р., справу №160/4231/20 передано на розгляд головуючого судді Лозицької І.О.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2020р., у зв`язку з перебуванням головуючого судді Лозицької І.О. у відпустці, справу №160/4231/20 передано на розгляд головуючого судді Голобутовського Р.З.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року задоволено заяву судді ОСОБА_12 про самовідвід.

Розпорядженням керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року №34д призначено повторний автоматичний розподіл справи №160/4231/20.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2021р., справу №160/4231/20 передано на розгляд головуючого судді Лозицької І.О.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 року задоволено заяву судді Лозицької І.О. про самовідвід.

Розпорядженням керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 року №37д призначено повторний автоматичний розподіл справи №160/4231/20.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2021р., справу №160/4231/20 передано на розгляд головуючого судді Кучми К.С.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.01.2021 року задоволено заяву судді Кучми К.С. про самовідвід.

Розпорядженням керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2021 року №43д призначено повторний автоматичний розподіл справи №160/4231/20.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2021р., справу №160/4231/20 передано на розгляд головуючого судді Конєвої С.О.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року задоволено заяву судді Конєвої С.О. про самовідвід.

Розпорядженням керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року №47д призначено повторний автоматичний розподіл справи №160/4231/20.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2021р., справу №160/4231/20 передано на розгляд головуючому судді Златіну С.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 року задоволено заяву судді Златіна С.В. про самовідвід.

Розпорядженням керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2021 року №56д призначено повторний автоматичний розподіл справи №160/4231/20.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2021р., матеріали адміністративної справи № 160/4231/20 передані на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Турлакова Н.В., суддів Дєєв М.В., Сліпець Н.Є.

Відповідно до вимог статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви в тому числі з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі за даним позовом суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Аналогічні вимоги містяться також у ч. 6 ст. 21 КАС України.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад сторін спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Разом з тим, проаналізувавши позовні вимоги та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, суд зазначає, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, оскільки позивачем в одному (даному) позові заявлено вимоги до : 1. Кабінету Міністрів України; 2. Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України; 3. Заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Романовича Дмитра Олеговича; 4. Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент); 5. Директора Департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Жалдак А.В.; 6. Директора Департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Малиш А.А.; 7. Заступника начальника відділу Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" Рябко А.П.; 8. Заступника начальника відділу Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" Мельник В.А.; 9. Заступника начальника відділу Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" Суховій А.О.; 10. Провідного спеціаліста Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» Погребної М.В., так частина позовних вимог звернута до Кабінету Міністрів України, Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та посадових і службових осіб вказаних органів, інша частина позовних вимог звернута до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент) та його посадових і службових осіб.

Так п.8) ч.1 ст.4 КАС України передбачено, що відповідач це суб`єкт владних повноважень, а у випадках визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Проте суд звертає увагу, що Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності», яке є спеціалізованою установою розгляду і проведення експертизи заявок, не є суб`єктом владних повноважень та оскаржувані висновки є результатом практичної діяльності фахівця з визначених питань, а не рішенням суб`єкта владних повноважень, відповідно й посадові особи вказаного Підприємства не є суб`єктами владних повноважень, тобто не можуть бути відповідачами.

Таким чином, предметом даної позовної заяви є об`єднані вимоги, підстави виникнення яких мають самостійну природу та регулювання, обставини виникнення яких та можливого порушення прав позивача мають самостійний предмет доказування та заявлені до різних відповідачів, що супроводжуватиметься різними доказами, які слід розглядати за різними видами судочинства, а відповідно на розгляд яких поширюється юрисдикція різних судів.

За змістом норм ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Публічно-правовим спором є, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (п. 2 ч.1 ст. 4 КАС України).

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду (ч. 3 ст. 19 Кодексу).

Тобто, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

При цьому аналізуючи зміст наведених статей КАС України Верховний Суд у своїх постановах від 17.10.2019 у справі №804/11564/15 та від 15.11.2019 у справі №813/3182/15 дійшов висновку, є неправильним поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Згідно ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Одночасно ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Наведений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Так, відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 418 Цивільного кодексу України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

Згідно із ч. 1 ст. 420 ЦК України до об`єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать: літературні та художні твори; комп`ютерні програми; компіляції даних (бази даних); виконання; фонограми, відеограми, передачі (програми) організацій мовлення; наукові відкриття; винаходи, корисні моделі, промислові зразки; компонування (топографії) інтегральних мікросхем; раціоналізаторські пропозиції; сорти рослин, породи тварин; комерційні (фірмові) найменування, торговельні марки (знаки для товарів і послуг), географічні зазначення; комерційні таємниці.

Аналогічно ст. 1 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» визначено, що «винахід (корисна модель)» - результат інтелектуальної діяльності людини в будь-якій сфері технології, а «патент» (патент на винахід, деклараційний патент на винахід, деклараційний патент на корисну модель, патент (деклараційний патент) на секретний винахід, деклараційний патент на секретну корисну модель) - охоронний документ, що засвідчує пріоритет, авторство і право власності на винахід (корисну модель).

Відповідно до ст. 462 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок засвідчується патентом.

Європейський суд з прав людини у справі «Занд проти Австрії» від 12.10.1978 вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

З аналізу наведених вище норм слідує, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від основного принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, а суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини 1 статті 6 вищезгаданої Конвенції.

Вказана позиція суду узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 04.04.2018 у справі №11-216апп18, висновки яких є обов`язковими для врахування судами у відповідності до положень статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, за правилами ч. 2 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України Вищий суд з питань інтелектуальної власності розглядає справи щодо прав інтелектуальної власності, зокрема: 1) справи у спорах щодо прав на винахід, корисну модель, промисловий зразок, торговельну марку (знак для товарів і послуг), комерційне найменування та інших прав інтелектуальної власності, в тому числі щодо права попереднього користування; 2) справи у спорах щодо реєстрації, обліку прав інтелектуальної власності, визнання недійсними, продовження дії, дострокового припинення патентів, свідоцтв, інших актів, що посвідчують або на підставі яких виникають такі права, або які порушують такі права чи пов`язані з ними законні інтереси; 3) справи про визнання торговельної марки добре відомою; 4) справи у спорах щодо прав автора та суміжних прав, в тому числі спорах щодо колективного управління майновими правами автора та суміжними правами; 5) справи у спорах щодо укладання, зміни, розірвання і виконання договору щодо розпорядження майновими правами інтелектуальної власності, комерційної концесії; 6) справи у спорах, які виникають із відносин, пов`язаних із захистом від недобросовісної конкуренції, щодо: неправомірного використання позначень або товару іншого виробника; копіювання зовнішнього вигляду виробу; збирання, розголошення та використання комерційної таємниці; оскарження рішень Антимонопольного комітету України із визначених цим пунктом питань.

Тобто, попри те, що Вищий суд з питань інтелектуальної власності не розпочав свою роботу, однак аналіз положень наведених процесуальних норм дає підстави стверджувати, що законодавець, окремо виділивши спори щодо прав інтелектуальної власності, відніс їх до категорії господарських/цивільних справ, а не адміністративних.

Проаналізовавши зміст позовної заяви, та його прохальної частини а також наданих додатків до неї суд зазначає, що позивачем заявлено, до Державного підприємства «Укрпатент» та його службових і посадових осіб, зокрема, такі позовні вимоги: 1) про оскарження дій посадових осіб ДП «Український інститут інтелектуальної власності» при розгляді матеріалів заявок на корисні моделі, які, на думку позивача, не обґрунтовано прийняли рішення про відмову у видачі патентів на корисні моделі; 2) про скасування висновків ДП «Український інститут інтелектуальної власності» «Укрпатент», які набули статусу рішень про відмову у видачі патентів на корисні моделі по заявці.

Так підставою для звернення позивача з цим позовом до адміністративного суду стали обставини відмови Державним підприємством «Укрпатент» у видачі позивачу патентів на корисну модель за поданими останнім заявками, які затверджені Мінекономрозвитку. Таким чином, спір, що виник між сторонами в цій частині безпосередньо стосується охорони права інтелектуальної власності позивача.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами, в частині позовних вимог до Державного підприємства «Укрпатент» та його службових і посадових осіб, є спором щодо права інтелектуальності власності, тобто є приватно правовими, а позовні вимоги про визнання дій відповідача протиправними щодо відмови у видачі патенту на корисну модель та скасування висновків про відмову у видачі патентів на корисні моделі по заявці, заявлені саме з метою відновлення порушеного, на думку позивача, авторського права (права інтелектуальної власності), а тому не належить до юрисдикції адміністративних судів та мають розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Варто зазначити, що відносини, що склалися між позивачем та Кабінетом Міністрів України, Міністерством розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та посадовими і службовими особами вказаних органів в частині позовних вимог про не здійснення розгляду скарги до Кабінету Міністрів України про скасування рішення про відмову у видачі патенту по заявкам на корисні моделі, у відповідності до статті 19 закону України «Про звернення громадян», та до Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та Кабінету Міністрів України, та його службових і посадових осіб, в частині не здійснення контролю, згідно статті 28 закону України «Про звернення громадян», мають ознаки спору публічно-правового характеру, які можуть бути розглянуті за правилами адміністративного судочинства.

Крім того, позивачем оскаржуються 10 висновків ДП «Український інститут інтелектуальної власності» «Укрпатент» про відмову у видачі патенту на корисну модель прийняті різними датами, за результатами різних заявок позивача, відносно різних корисних моделей.

Також суд повторно звертає увагу, що Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності», яке є спеціалізованою установою розгляду і проведення експертизи заявок, не є суб`єктом владних повноважень, а оскаржувані висновки є результатом практичної діяльності фахівця з визначених питань, а не рішенням суб`єкта владних повноважень, відповідно й посадові особи вказаного Підприємства не є суб`єктами владних повноважень, тобто не можуть бути відповідачами.

Згідно ч.4 ст.172 КАС України, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відтак зважаючи на викладене, враховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін, суд дійшов висновку, що у позовній заяві порушено правила об`єднання позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Також суд звертає увагу, що статтею 169 КАС України не передбачено повернення частини позовних вимог, або залишення позовної заяви без руху з наданням строку на усунення недоліків.

Згідно ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 167, 169, 172, 248 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, Заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Романовича Дмитра Олеговича, Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент), Директора Департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Жалдак А.В., Директора Департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Малиш А.А., заступника начальника відділу Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" Рябко А.П., заступника начальника відділу Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" Мельник В.А., заступника начальника відділу Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" Суховій А.О., Провідного спеціаліста Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» Погребної М.В., треті особи - Державне бюро розслідувань, Національна поліція України, Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними, зобов`язання винити певні дії, відшкодування моральної шкоди повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова