Справа № 620/1800/20
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1800/20 Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДФС у Чернігівській області про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 від 20.06.2018 № 199/25-01-13-03-42;

- зобов`язати ГУ ДПС у Чернігівській області поновити реєстрацію позивача як платника єдиного податку третьої групи з 30.06.2018 та відновити відомості щодо фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 у реєстрі платників єдиного податку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючий орган прийняв спірне рішення про анулюванню реєстрації платника податків без проведення перевірки щодо наявності податкового боргу у позивача на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що свідчить про недотримання податковим органом процедури та оформлення результатів перевірки і, як наслідок, про протиправність прийнятого рішення.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року адміністративний позов - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління державної фіскальної служби у Чернігівській області про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 від 20.06.2018 № 199/25-01-13-03-42.

Зобов`язано Головне управління державної податкової служби у Чернігівській області поновити реєстрацію Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку третьої групи з 30.06.2018 та відновити відомості у реєстрі платників єдиного податку.

В апеляційній скарзі, Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскільки позивач не у повному обсязі сплачувала до бюджету належні суми платежів, відтак виник податковий борг зі сплати єдиного податку з фізичних осіб.

При цьому, апелянт звертає увагу на те, що контролюючим органом було проведено камеральну перевірку, на підставі якої було складено Акт від 20.06.2018 про порушення позивачем термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань по єдиному податку з фізичних осіб, що і призвело до виникнення податкового боргу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено, що відповідач діяв неправомірно, всупереч наданим йому повноваженням при анулюванні свідоцтва єдиного податку.

Крім того, позивач звертає увагу на те, що апелянтом не було повідомлено суду причини неможливості надання Акту про проведення камеральної перевірки від 20.06.2018 та у суді першої інстанції не було повідомлено про існування такого Акту, відтак такий доказ не може бути прийнятий судом апеляційної інстанції.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа - підприємець 04.10.2004, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних - осіб підприємців та громадських формувань (а.с.11-12).

При цьому, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 перебувала на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності з 01.04.2013 третьої групи за ставкою єдиного податку 3% доходу, про що свідчить свідоцтво платника податку Серії НОМЕР_1 (а.с.14).

У подальшому, листом від 05.05.2020 № 2797/ФОП/25-01-53-05-35 було повідомлено позивача про те, що реєстрацію її як платника єдиного внеску анульовано відповідно до рішення ГУ ДФС у Чернігівській області від 20 червня 2018 року № 199/25-01-13-03-42.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки контролюючий орган при прийнятті рішення № 199/25-01-13-03-42 від 20.06.2018 про анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку діяв всупереч та не у відповідності до повноважень, тому зазначене рішення контролюючого органу є протиправним і підлягає скасуванню, та слід зобов`язати відповідача поновити реєстрацію позивача як платника єдиного податку третьої групи з 30.06.2018.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений статтею 299 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Згідно положеннями п. 3 пункту 299.10. статті 299 Податкового кодексу України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Згідно пункту 300.1 статті 300 Податкового кодексу України платники єдиного податку несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

У силу вимог пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України, у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої-третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Зміст наведеної правової норми дає підстави для висновку, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої групи у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому, реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 21 травня 2020 року у справі № 820/5346/17.

Як вбачається з матеріалів справи, несплата позивачем узгодженої суми грошового зобов`язання з єдиного податку протягом двох послідовних кварталів встановлена контролюючим органом на підставі аналізу даних ІС «Податковий блок» в інтегрованій картці платника.

Так, як зазначає відповідач, ФОП ОСОБА_1 мала податковий борг станом на 01.01.2018 у сумі 11582,63 грн, 01.02.2018 - 11964,43 грн, 01.03.2018 - 9340,93 грн, 01.04.2018 - 10849,67 грн, 01.05.2019 - 8849,67 грн, 01.06.2018 - 800,93 грн.

У свою чергу, податковий борг по податку на додану вартість сплачений 30.05.2018, податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 800,93 грн. сплачений лише 06.06.2018 (тобто після 01.06.2018).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Як свідчать матеріали справи, згідно Акту камеральної перевірки від 20.06.2018 №1255/25-01-13-03-33/275 визначено обставини, які стали підставою для порушення позивачем граничних термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань по єдиному податку з фізичних осіб, та як наслідок наявності у позивача податкового боргу.

При цьому, як зазначає позивач, контролюючим органом не вказано на будь-яку невідповідність поданих декларацій приписам п.п. 48.3 і 48.4 ПК України, що є підставою для неприйняття таких декларацій.

Так, зі змісту наявних у справі копій річних податкових декларацій позивача не вбачається жодних відомостей на підтвердження факту наявності у позивача протягом двох послідовних кварталів податкового боргу по сплаті єдиного податку.

Крім того, колегія суддів враховує, що в силу положень пункту 59.1 статті 59 ПК України відповідач зобов`язаний був надіслати позивачу податкову вимогу про сплату податкового боргу у разі його наявності, зокрема станом на 01.01.2018 у розмірі 11582, 63 грн, у спосіб, визначений ПК України, втім вказаних дій контролюючим органом ним здійснено не було.

Також, в матеріалах справи відсутні відповідні податкові повідомлення-рішення, якими би відповідач визначив такі грошові зобов`язання.

Лише листом від 04.05.2018 №706/25-01-13-03-38 відповідачем повідомлено про те, що ФОП ОСОБА_1 має податковий борг станом на 01.01.2018, станом на 01.02.2018, станом на 01.03.2018, станом на 01.04.2018 та станом на 01.05.2018, та зазначено, що у разі не сплати такого боргу до 01.06.2018 буде анульовано свідоцтво платника єдиного податку.

Слід звернути увагу на те, у спірному рішенні про виключення з реєстру платників єдиного податку від 20.06.2018 № 199/25-01-13-03-42 підставою для анулювання реєстрації платника податків зазначена лише інформація про наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що виник у платника єдиного податку абз. 3 п. 299.10 та абз. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. ПК України, втім, контролюючим органом не зазначено, що оскаржуване рішення прийнято на підставі акту перевірки, як це вимагає п. 299.11 ст. 299 ПК України.

При цьому, посилання апелянта на Акт камеральної перевірки від 20.06.2018 №1255/25-01-13-03-33/275 колегія суддів оцінює критично, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частини четвертої статті 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на наведені норми, наведений Акт як доказ не був покладений в основу рішення про анулювання свідоцтва платника податку та не подавався до суду першої інстанції, при цьому жодних обґрунтувань щодо неможливості його отримання до прийняття оскаржуваного рішення чи під час розгляду справи в суді першої інстанції матеріали справи не містять, а тому вказаний Акт не може бути прийнятий судом апеляційної інстанції.

Враховуючи, що податковим органом не було дотримано процедури анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку, тому підстави для анулювання реєстрації позивача, як платника єдиного податку та прийняття з цих підстав оскаржуваного рішення від 20.06.2018 № 199/25-01-13-03-42 - відсутні.

Як наслідок, слід зобов`язати відповідача поновити реєстрацію позивача як платника єдиного податку третьої групи з 30.06.2018 та відновити відомості у реєстрі платників єдиного податку.

Отже, висновок суду попередньої інстанції про наявність підстав для задоволення позову є правильним та таким, що відповідає приписам законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук