Справа № 240/1919/20
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/1919/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк Микола Федорович

Суддя-доповідач - Совгира Д. І.

02 лютого 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Франовської К.С. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представників позивача: Загоруйка В.І., Шостака Л.Л.

представника відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної служби геології та надр України та приватного підприємства "Немильнянський цегельний завод" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року (повний текст якої складено в м. Житомирі) у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Немильнянський цегельний завод" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування припису,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби геології та надр України в якому просив:

- визнати протиправними та скасування припису від 19.08.2016 року за реєстраційним номером 1036-14/06, припису від 11.09.2019 року за реєстраційним номером 1814-14/06 та наказів №429 від 16.11.2016 року та №519 від 24.11.2017року.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено частково визнано протиправним та скасувано припис Державної служби геології та надр України від 11.09.2019 року за реєстраційним номером 1814-14/06 в частині зобов`язання приватне підприємство "Немильнянський цегельний завод" виконати припис від 19.08.2016року №1036-14/06 щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування в частині проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів Немильнянського родовища первинних каолінів.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Також, не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представники позивача підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд задовольнити її у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників позивача, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 2 Кодексу України про надра його завданням є регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян.

Відповідно до статті 3 Кодексу України про надра гірничі відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», цим Кодексом та іншими актами законодавства України, що видаються відповідно до них.

Згідно із статтею 13 Кодексу України про надра користувачами надр (далі - надрокористувачі) можуть бути: підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу (частина перша статті 19 Кодексу України про надра).

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року №1174 затверджено Положення про Державну службу геології та надр України (далі - Положення №1174).

Згідно з пунктом 1 Положення №1174 Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Відповідно до пункту 3 Положення №1174 основними завданнями Держгеонадра є, у тому числі, реалізація державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Згідно із підпунктом 9 пункту 4 Положення № 1174 Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами).

Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615 (далі - Порядок № 615).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 615 цей нормативно-правовий акт регулює питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін. Дія цього Порядку поширюється на всі види користування надрами.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 615 дозволи надаються Держгеонадрами переможцям аукціонів з їх продажу та без проведення аукціонів у випадках, передбачених пунктом 8 цього Порядку, органом з питань надання дозволу, крім корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим, дозволи на видобування яких надаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим згідно із цим Порядком.

Згідно із пунктом 8 Порядку №616 надання дозволів у випадках, передбачених підпунктами 1-14 цього пункту, здійснюється за рішенням органу з питань надання дозволу.

З аналізу норм Положення № 1174 та Порядку № 615 вбачається, що до повноважень Державної службу геології та надр України відноситься прийняття рішення про надання суб`єктам господарювання спеціальних дозволів на користування надрами.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що саме у відповідності до вказаних положень Кодексу України про надра приватному підприємству "Немильнянський цегельний завод", видано спеціальний дозвіл на користування надрами №4831 від 25.12.2008року Немильнянського родовища каоліну (1 км на південь від с.Немільня Новоград - Волинського району Житомирської області).

Відповідно до вимог ст.4 Закону "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" N 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом, шляхом проведення планового чи позапланового заходу щодо суб`єкта господарювання.

Як зазначено в ч.6 ст.7 Закону N 877-V, за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт відповідної перевірки.

В розумінні вимог частин сьомої та восьмої ст.7 Закону N 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, як обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання.

11.09.2019 року у відповідності до вказаних положень Закону N 877-V уповноваженими особами відповідача була проведена планова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин, про що був складений відповідний акт перевірки від 11.09.2019 року (а.с.9-19).

За наслідками такої перевірки позивачу був внесений оскаржуваний припис від 11.09.2019 року. Як зазначено в оскаржуваному приписі, він внесений для усунення виявлених порушень, а саме:

- на ділянці надр, наданій у користування, не проводяться роботи, передбачені спеціальним дозволом на користування надрами, а саме не проводиться видобування каоліну первинного, придатного в якості сировини для виробництва цегли, чим не виконується мета спеціального дозволу на користування надрами №4831 від 25.12.2008 року;

- не виконано припис від 19.08.2016року №1036-14/06 щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування в частині проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів Немильнянського родовища первинних каолінів.

Позивачу був наданий строк до 14.10.2020 року для усунення виявлених порушень. Вказаний припис позивач отримав 11.09.2020 року, що підтверджується підписом його керівника.

Як зазначено в позові, оскаржуваний припис від 11.09.2019 року є протиправним, так як вимоги відповідача виконати припис від 19.08.2016 року №1036-14/06 щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування в частині проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів Немильнянського родовища первинних каолінів не відповідають вимогам п.25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1994 р. N 865.

Безспірно, приписами Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1994 р. N 865 (надалі - Положення N 865) визначається порядок і умови проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин.

Разом з тим, в дослідженому судом приписі відповідача від 19.08.2016 року №1036-14/06 не міститься жодної вимоги до позивача про проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів Немильнянського родовища первинних каолінів.

У вказаному приписі лише зазначаються два порушення зі сторони Позивача, а саме:

- не допущено посадових осіб Державної служби геології та надр України до здійснення заходів державного нагляду (контролю), які проводилися з дотриманням порядку здійснення державного нагляду (контролю);

- не виконуються умови користування надрами, а саме недотримується вимога Угоди про умови користування надрами від 25.12.2008 року №4831 в частині обов`язку надрокористувача допускати представників Державної служби геології та надр України для здійснення державного геологічного контролю (а.с.96).

Таким чином, вимога відповідача, викладена в оскаржуваному приписі від 11.09.2019 року, про невиконання Позивачем припису від 19.08.2016 року №1036-14/06 щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування в частині проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів Немильнянського родовища первинних каолінів є безпідставною, так як такої вимоги не існувало і, відповідно у позивача не існувало обов`язку таку вимогу виконувати.

Одночасно суд зазначає, що у позові відсутні також жодні обґрунтування щодо протиправності іншої вимоги, наведеної в оскаржуваному приписі від 11.09.2019 року, а саме щодо не проведення позивачем на ділянці надр, наданій у користування робіт, передбачених спеціальним дозволом на користування надрами, не проведення видобування каоліну первинного, придатного в якості сировини для виробництва цегли, чим не виконується мета спеціального дозволу на користування надрами №4831 від 25.12.2008 року.

Позивачем не надано також суду жодних доказів що позивачем на ділянці надр, наданій у користування, проводяться (проводилися) роботи, передбачені спеціальним дозволом на користування надрами, проводиться та проводилося видобування каоліну первинного, придатного в якості сировини для виробництва цегли, чим виконується мета спеціального дозволу на користування надрами №4831 від 25.12.2008 року.

Зазначене свідчить, що оскаржуваний припис від 11.09.2019 року лише в частині про зобов`язання позивача виконати припис від 19.08.2016 року №1036-14/06 щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування в частині проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів Немильнянського родовища первинних каолінів є таким, що не відповідає обставинам справи та не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому в цій частині є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно доводів, які містяться в апеляційній скарзі Державної служби геології та надр України про протиправність винесення рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року в частині задоволення позову, колегія судів приходить до висновку, що вказані доводи являються безпідставними та необґрунтованими, оскільки спростовуються доводами, які містяться в матеріалах справи та були досліджені судом апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційних скарг встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги Державної служби геології та надр України та приватного підприємства "Немильнянський цегельний завод" залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 лютого 2021 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Франовська К.С. Матохнюк Д.Б.