Справа № 320/5564/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Щавінський В.Р.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року Справа № 320/5564/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Сакевич Ж.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі - відповідач), в якому просив:

1) визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести ОСОБА_1 з 30.11.2018 перерахунок та виплатити пенсію без обмеження максимальним розміром та з урахуванням вже проведених виплат.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року позов задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд виходив з того, що обмеження пенсії максимальним розміром застосовується до осіб, яким пенсія призначена після набуття чинності Законом № 3668-VI, тобто після 01.10.2011, та Законом № 911-VIII, тобто з 01.01.2016, та Законом № 1801-VIII, тобто з 01.01.2017.

При цьому, суд зазначив, що пенсія позивачу призначена до 01.10.2011, тому обмеження відповідачем її максимальним розміром при здійсненні перерахунку на виконання рішення суду у даній справі порушує право, набуте до набрання чинності Законами №№ 3668-VI, 911-VIII, 1801-VIII та регламентоване їх нормами, а саме п. 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону № 3668-VI та п. 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII, 1801-VIII.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову повністю, зазначаючи, що розрахунок пенсії позивача було проведено на виконання судового рішення у справі № 320/324/19 і після цього застосовано обмеження максимального розміру його пенсії.

Разом з тим, апелянт вважає, що підстави для зняття обмеження розміру пенсії позивача відсутні до внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Водночас, апелянт посилається ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як норму, якою встановлено обмеження максимального розміру пенсій відповідних категорій осіб.

Також апелянт вважає, що право позивача на пенсійне забезпечення не порушено, оскільки виплата пенсії йому здійснюється в максимальному розмірі.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні цієї справи було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2020 було відкрито апеляційне провадження за апеляцією позивача, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження з 02.02.2021.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Броварським МВ ГУ МВС та перебуває на обліку у Головного управлінні Пенсійного фонду України у Київській області.

Позивач є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 17.02.2006 та має статус учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС №1 (вкладка № НОМЕР_3 ).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06.02.2019 зобов`язано Броварське ОУ ПФУ Київської області провести ОСОБА_1 з 30.11.2018 перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року (5 х 3723,00 грн.), відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

12.03.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою, в якій просив виплачувати пенсію без обмеження її максимальним розміром.

За результатом розгляду вказаної заяви позивача Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області листом від 01.04.2020 № 1624-3133/г-02/8-1000/20 повідомило його про відмову в перерахунку пенсії.

При цьому, у вказаному листі відповідач зазначив, що на виконання рішення суду позивачу нараховано 83107,92 грн. доплати і що, відповідно до ст. 67 Закону № 796-XII, максимальний розмір його пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII), «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VІ (далі - Закон № 3668-VІ), «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII (далі - Закон № 911-VIII).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 67 Закону № 796-XII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Статтю 67 Закону № 796-XII доповнено частиною третьою згідно із Законом № 231-V від 05.10.2006; у редакції Закону № 107-VI від 28.12.2007 - зміну визнано неконституційною згідно з рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008; у редакції Законів № 3668-VI від 08.07.2011, № 1774-VIII від 06.12.2016.

Частиною третьою статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (зі змінами, внесеними згідно з законом № 911 від 24.12.2015) передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31.12.2017, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Зазначена законодавча норма викладена в редакції Закону № 3668-VI та зі змінами, внесеними Законом № 911-VIII.

У пунктах 1, 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону № 3668-VI визначено (набрав чинності з 01 жовтня 2011 року), що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, установленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

У пункті 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII передбачено, що дія його положень щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016.

При цьому, у рішенні Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп зазначено, що стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи в громадян упевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршено прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Надання зворотної сили законам суперечить духу правової держави.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що обмеження пенсії максимальним розміром застосовується до осіб, яким пенсія призначена після набуття чинності Законом № 3668-VI, тобто після 01.10.2011, Законом № 911-VIII, тобто з 01.01.2016, та Законом № 1801-VIII, тобто з 01.01.2017.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачу пенсія призначена до 01.10.2011, а тому обмеження її максимальним розміром при здійсненні перерахунку порушує права позивача, набуті ним до набрання чинності Законами №№ 3668-VI, 911-VIII, 1801-VIII.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 360/1428/17 та від 03.10.2018 у справі № 127/4267/17.

Твердження апелянта про те, що підстави для зняття обмеження розміру пенсії позивача відсутні до внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також його посилання на норму ст. 67 Закону № 796-ХІІ судова колегія вважає необґрунтованими з підстав, наведених вище.

Доводи апелянта про те, що розрахунок пенсії позивача було проведено на виконання судового рішення у справі № 320/324/19, апеляційний суд відхиляє, оскільки вказане судове рішення не стосується обмеження пенсії позивача максимальним розміром, і як зазначає сам апелянт, таке обмеження щодо його пенсії застосовано після проведення зазначеного перерахунку.

Твердження апелянта про те, що право позивача на пенсійне забезпечення не порушено, оскільки виплата пенсії йому здійснюється в максимальному розмірі, колегія суддів до уваги не приймає, так як максимальний розмір пенсії, про який зазначає апелянт, і є її обмеженням, що порушує набуте ним право на належний рівень пенсійного забезпечення.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати в цій справі перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 02 лютого 2021 року.

Головуючий суддя

Судді: