Справа № 140/12155/20
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 140/12155/20 пров. № А/857/15737/20

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Галаз Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 року (рішення ухвалене у м. Луцьку судом у складі головуючого судді Ксензюка А.Я.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій та рішень протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2020 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та рішень від 03 березня 2020 року №5/3 і від 19 березня 2020 року №26 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із заявою від 17 березня 2020 року; зобов`язання здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Волинського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року №03-56/11/20, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року у справі №140/408/19, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2019 року у справі №140/408/19, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року у справі №140/408/19, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що постановою Верховної Ради України № 1515-VIII від 08 вересня 2016 року її звільнено з посади судді у відставку відповідно до пункту 9 частини п`ятої статті 126 Конституції України, а наказом Волинського окружного адміністративного суду № 02-07/93 від 15 вересня 2016 року - відраховано зі штату Волинського окружного адміністративного суду. З 16 вересня 2016 року Луцьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області позивачу призначене і виплачується щомісячне довічне грошове утримання судці у відставці у розмірі 90% від суддівської винагороди працюючого судді відповідно до Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (посадовий оклад + надбавка за вислугу років - 70% від посадового окладу + 1 148, 33 грн. матеріальної допомоги на оздоровлення). У зв`язку із зміною з 01 січня 2020 року розміру складової суддівської винагороди (посадового окладу) судді, який працює на відповідній посаді, позивач 17 березня 2020 року звернулася до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, до якої додала довідку від 10 березня 2020 № 03-56/11/20, видану Волинським окружним адміністративним судом, про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Вказана довідка видана відповідно до Додатку 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, Закону № 1402-VIII зі змінами, рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020. Попередня довідка Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року № 03-56/41/20, подана позивачем відповідачу 02 березня 2020 року, була відкликана судом, оскільки в ній помилково не був зазначений регіональний коефіцієнт 1,1 при обчисленні посадового окладу; натомість видана довідка від 10 березня 2020 № 03-56/11/20, яку позивач подала відповідачу 17 березня 2020 року. До суддівської винагороди рішеннями Волинського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року у справі № 803/59/18 (набрало законної сили 2 травня 2018 року), від 12 квітня 2019 року у справі № 140/408/19 (набрало законної сили 15 липня 2019 року), постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року у справі № 140/408/19 (номер судового провадження 857/11747/19), яка набрала законної сили 03 грудня 2019 року, включено до суддівської винагороди 1148,33 грн. матеріальної допомоги на оздоровлення, як незмінної складової суддівської винагороди, з якої нараховується 90% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Станом на 01 січня 2020 року суддівська винагорода судді, який працює на відповідній посаді, складає 119 070,53 грн. (посадовий оклад 69 366 грн., надбавка за вислугу років 70% від посадового окладу - 48 556,20 грн., матеріальна допомога на оздоровлення 1 148,33 грн.). Лише 17 липня 2020 року позивач отримала поштою від відповідача два рішення від 03 березня 2020 року № 5/3 і від 19 березня 2020 року № 26 про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з супровідним листом, датованим 07 липня 2020 року, з посиланням, зокрема, на те, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводиться у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Натомість, після 18 лютого 2020 року не приймались нормативно-правові акти щодо зміни розміру складових такої винагороди. Просила позов задоволити.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із заявами від 02 березня 2020 року та від 17 березня 2020 року. Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 03 березня 2020 року №5/3 та від 19 березня 2020 року №26 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Волинського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року №03-56/56/20, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року у справі №140/408/19, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2019 року у справі №140/408/19, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року у справі №140/408/19, з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є суддею у відставці, та з 16 вересня 2016 року отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 % грошового утримання працюючого судді, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області (а.с.30-31).

Волинський окружний адміністративний суд відповідно до рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 видав позивачу довідку від 28 лютого 2020 року №03-56/41/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.38). Довідка видана за формою, визначеною додатком 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1.

02 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-2/2020 на підставі довідки від 28 лютого 2020 року №03-56/41/20 (а.с.36-37).

03 березня 2020 року ГУ ПФУ у Волинській області прийняло рішення №5/3 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 02 березня 2020 року про перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", який відмовлено у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 28 лютого 2020 року №03-56/41/20, виданої Волинським окружним адміністративним судом відповідно до рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 (а.с.25).

11 березня 2020 року Волинський окружний адміністративний суд відповідно до рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 видав позивачу довідку №03-56/56/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.41). Довідка видана за формою, визначеною додатком 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1.

Із листа Волинського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року №03-61/2/20 слідує, що довідка Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року №03-56/41/20 є недійсною (а.с.42).

17 березня 2020 року ОСОБА_1 повторно звернулася до відповідача із заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-2/2020 на підставі довідки від 11 березня 2020 року №03-56/56/20 (а.с.36-37).

19 березня 2020 року ГУ ПФУ у Волинській області прийняло рішення №26 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 02 березня 2020 року про перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", який відмовлено у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 11 березня 2020 року №03-56/56/20, виданої Волинським окружним адміністративним судом відповідно до рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 (а.с.26.

З рішень ГУ ПФУ у Волинській області від 03 березня 2020 року №5/3 та від 19 березня 2020 року №26, ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-2/2020 на підставі довідок Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року №03-56/41/20 та від 11 березня 2020 року №03-56/56/20 відповідно у зв`язку із відсутністю на даний час змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та механізму щодо порядку проведення перерахунків щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на виконання рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 (а.с.25-26).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року у справі № 140/408/19 (набрало законної сили 15 липня 2019 року), залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2019 року, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року у справі № 140/408/19, яка набрала законної сили 03 грудня 2019 року, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області, зокрема, здійснити судді у відставці ОСОБА_1 з 01 серпня 2018 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням надалі постійно до судової винагороди 1148,33 грн. матеріальної допомоги на оздоровлення, як незмінної складової судової винагороди, з якої нараховується 90 % щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, визначеної рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року, яке набрало законної сили 02 травня 2018 року.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07 липня 2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Частиною 1 статті 142 Закону №1402-VI передбачено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина друга статті 142 Закону №1402-VI).

Відповідно до частиною 3 статті 142 Закону №1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно частинами 4 та 5 цієї ж статті у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно частини 3 статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Розділом ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

У підпункті 4 пункту 24 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII зазначено, що розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року: а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Пункт 23 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII, який передбачав, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07 липня 2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами), виключений з 01 січня 2020 року на підставі підпункту 16 пункту 1 розділу І Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування".

Згідно пункту 25 розділу ХІІ розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

Коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Однак Конституційний Суд України рішенням від 18 лютого 2020 року у справі №2-р/2020 пункт 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII, яким було передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, визнав неконституційним.

У зазначеному рішенні Конституційний Суд України відзначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Частиною 1 статті 91 Закону України 13 липня 2017 року №2136-VIII "Про Конституційний Суд України" передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У пункті 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року у справі №2-р/2020 обумовлено, що положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

З дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, а позивач набула право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до статті 135 та підпункту 4 пункту 24 Розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII, які визначають розмір суддівської винагороди працюючого судді.

Верховний Суд неодноразово у постановах від 06 березня 2019 у справі №638/12586/16-а та від 11 лютого 2020 року у справі №200/3958/19-а висловлював правовий висновок, відповідно до якого підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин, до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнано неконституційним.

Зміна з 01 січня 2020 року розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Перерахунок, який просить здійснити позивач, обумовлений відновленням раніше порушених прав у зв`язку із ухваленням Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року у справі №2-р/2020.

Відтак, у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону №1402-VIII з 19 лютого 2020 року, тобто з наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року у справі №2-р/2020.

Аналогічна правова позиція відображена у рішенні Верховного Суду від 16 червня 2020 року у зразковій справі №620/1116/20, яке набрало законної сили 07 серпня 2020 року. Відповідно до частини третьої статті 291 КАС України цей правовий висновок суд враховує у даній справі, яка є типовою.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що дії та рішення відповідача від 03 березня 2020 року №5/3 та від 19 березня 2020 року №26 щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із її заявами від 02 березня 2020 року та 17 березня 2020 року є протиправними.

Рішенням відповідача від 19 березня 2020 року №26 позивачу відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Волинського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року №03-56/56/20, а не довідки Волинського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року №03-56/11/20, як про це помилково зазначає позивач. Довідка від 10 березня 2020 року №03-56/11/20 позивачем до позовної заяви не додана.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 року у справі №140/12155/20 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 03.02.21