Справа № 580/403/21
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

04 лютого 2021 року справа № 580/403/21

м. Черкаси

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. перевірено матеріали адміністративного позову у справі № 580/403/21

за позовом фермерського господарства «МАРЦИЛІНА-2005»

до Головного управління ДПС у Черкаській області (відповідач 1), Державної податкової служби України (відповідач 2)

про скасування рішення щодо реєстрації податкової накладної та зобов`язання вчинити дії, прийнято ухвалу.

01.02.2021 фермерське господарство «МАРЦИЛІНА-2005», звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області, Державної податкової служби України, просить:

визнати протиправним і скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Черкаській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 28.10.2020 №2076680/33558313;

зобов`язати Державну податкову службу України (43005393) зареєструвати податкову накладну від 29.09.2020 № 1 у сумі 295205,21 грн, у тому числі ПДВ 49200,87 грн;

стягнути на користь фермерського господарства «МАРЦИЛІНА-2005» (33558313) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України у Черкаській області () та Державної податкової служби України (43005393) сплачений судовий збір.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернення до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

У обґрунтуванні позову зазначено множинність : «в оскаржуваних рішеннях», а позовна вимога сформована щодо рішення відповідача 1 і не йдеться про рішення за результатами розгляду скарги від 11.11.020 №61892/33558313/2.

Відповідно до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідчені копії, якщо інше не визначено Кодексом адміністративного судочинства України. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (частина 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України).

Кодексом адміністративного судочинства України (частини 4, 5 статті 94) передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено у порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, що знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Позивачем надано до суду фото/ксерокопії документів, що не засвідчено у встановленому порядку, позаяк відсутня дата засвідчення копій.

У додатках до позовної заяви надано: рішення комісії ДПС про відмову у реєстрації ПН від 28.10.2020 №2076680/33558313; скарга на рішення комісії ДПС про відмову у реєстрації ПН від 28.10.2020 №2076680/33558313; рішення комісії ДПС за результатами розгляду скарги від 11.11.2020 №61892/33558313/2, проте про комісію якого рівня і які «оскаржувані рішення» йдеться позивачем не зазначено.

Позивач звертає увагу на Порядок ведення ЄРПН, проте вимогу зобов`язати Державну податкову службу України (43005393) зареєструвати в ЄРПН податкову накладну від 29.09.2020 № 1 у сумі 295205,21 грн, у тому числі ПДВ 49200,87 грн видану саме позивачем не сформував.

У позовній заяви зазначено, що позивачем була подана скарга на рішення відповідача 1, проте коли і у який спосіб отримано рішення за результатами розгляду скарги від 11.11.2020 позивачем не зазначено.

Суд зазначає, що відповідно до підпункту 56.23.1 пункту 56.23 статті 56 Податкового кодексу України оскарження рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється у порядку, визначеному цією статтею з урахуванням таких особливостей: 56.23.1 скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних подається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Відповідно до абз. 2 пункту 1 порядку розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 розгляд скарги здійснюється комісією центрального рівня за участю уповноваженої особи Мінфіну. Пунктом 17 зазначеного порядку встановлено, що рішення комісії центрального рівня не належить адміністративному оскарженню та може бути оскаржено в судовому порядку у строки, визначені статтею 56 Кодексу.

За результатами розгляду скарги, поданої на рішення про відмову в реєстрації в ЄРПН податкової накладної прийнято рішення комісії ДПС за результатами розгляду скарги від 11.11.2020 №61892/33558313/2, яким скаргу залишено без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Позивач до суду звернувся з пропуском місячного строку, проте клопотання про визнання причин пропуску строку на звернення поважними з наданням доказів до суду не направив.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано у межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

Відповідно до пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 11.10.2019 у справі №640/20468/18 (ЄДРСР 85033140); Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.10.2019 у справі №640/20569/18 (ЄДРСР 85207517) зазначив, що застосування скорочених строків звернення при використанні досудового порядку врегулювання спорів у податкових правовідносинах установлено законом, зумовлено легітимною метою оперативного забезпечення настання правової визначеності для особи - платника податків та у діяльності суб`єктів владних повноважень - контролюючих органів, що кореспондується із встановленим алгоритмом і строками адміністрування податків для забезпечення належного виконання конституційного податкового обов`язку і має пропорційний характер, оскільки скорочення строку звернення не впливає на реалізацію особою права на судовий захист у зв`язку з достатністю часу на підготовку й оформлення правової позиції, ознайомлення з позицією контролюючого органу, залучення за потреби правових і фінансових консультантів в межах процедури адміністративного оскарження, у той час, як скорочені строки забезпечують досягнення зазначеної мети й завдань функціонування податкової системи держави. Більш скорочені строки звернення до суду у випадку попередньої реалізації досудових процедур полягають у забезпеченні наступності юрисдикційних проваджень (адміністративних і судових) та пов`язанні з необхідністю мінімізувати темпоральний проміжок між досудовими процедурами та судовим провадженням.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24.04.2020 №520/6895/19 (ЄДРСР 88909256).

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України під час вибору і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Адміністративна процедура оскарження завершилась 11.11.2020 прийняттям рішення, а до суду позивач звернувся 01.02.2021, тобто без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Згідно з частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві має бути зазначений зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а у разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, що має сформулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень (його рішення), що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Відповідно до офіційного тлумачення частини 1 статті 55 Конституції України, наданого у рішенні Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп: частину 1 статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб не є абсолютним. Людина має таке право за умови, якщо вважає, що рішення, дія чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб порушують або ущемляють її права і свободи чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Позивачем у позовній заяві не зазначено, яке право позивача порушено кожним із відповідачів з огляду на критерії частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач просить стягнути на користь фермерського господарства «МАРЦИЛІНА-2005» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України у Черкаській області та Державної податкової служби України сплачений судовий збір, проте не обґрунтовує розмір витрат, належних до стягнення щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статті 160, статті 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 160, 161, 169, 241, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовом фермерського господарства фермерського господарства «МАРЦИЛІНА-2005» до Головного управління ДПС у Черкаській області, Державної податкової служби України про скасування рішення щодо реєстрації податкової накладної та зобов`язання вчинити дії, залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви десять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом надання:

нової редакції позовної заяви із зазначенням: обґрунтування дотримання вимог щодо строку звернення до адміністративного суду; надання доказів отримання рішення від 11.11.2020 за результатами розгляду скарги; формування позовних вимог відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України; обґрунтування яке право позивача порушено кожним із відповідачів з огляду на критерії частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України;

засвідчених у встановленому порядку копій документів, доданих до матеріалів позовної заяви.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Суддя Л.В. Трофімова