Справа № 540/1046/20
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/1046/20
Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

Дата і місце ухвалення 06.07.2020р., м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г,

Шевчук О.А.,

за участю секретаря - Андрушкевич М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020р. по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт-Херсон" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропродукт-Херсон" звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 27.01.2020 року:

- № (за формою "Р") про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 459870,50 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями в сумі 367854,00 грн. та за штрафними санкціями в сумі 91963,50 грн. за 2016 та 2017 роки;

- № (за формою "В4") про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додатну вартість на суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 375761,00 грн. за період червень 2019 року.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі подало апеляційну скаргу, в якій посилалось на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі.

На думку апелянта, прийняті податкові повідомлення рішення відповідають вимогам чинного законодавства, є законними та обґрунтованими, а тому скасуванню не підлягають.

З огляду на зазначене, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

26.10.2020 року ТОВ "Агропродукт-Херсон" подало відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, в якому висловило незгоду з доводами, викладеними апелянтом в обґрунтування поданої апеляційної скарги, та просило відмовити у її зхадоволенні. а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 30.10.2019 року по 12.11.2019 року Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі була проведена документальна планова перевірка ТОВ «Агропродукт-Херсон» (код за ), за наслідком якої складено акт № 36/21-22-05- 01/33590624 від 19.11.2019 року.

Згідно висновків акту, перевіркою з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2016 року по 30.06.2019 року, встановлено наступні порушення ТОВ «Агропродукт-Херсон», зокрема:

- ст. 134 Податкового кодексу України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.3 розділу ІІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, п. 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 11 "Зобов`язання", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 №20, п.5.7.8 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 №290, внаслідок чого занижено суму доходу 2 016 163 грн.: за 2016 рік - 1275 878 грн., за 2017 рік - 602923,50 грн., в результаті чого, занижено податок на прибуток па суму 367854,00 грн., у тому числі: за 2016 рік - 259 328 грн., за 2017 - 108 526 грн.

- п. 198.1 п.198.2. п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду ( ряд. 21) за червень 2019 року на суму 375 761 грн.

На підставі акту перевірки від 19.11.2019 року Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі були прийняті податкові повідомлення-рішення від 27.01.2020 року.

- № (за формою «Р») про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 459870,50 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями в сумі 367854,00 грн. та за штрафними санкціями в сумі 91963,50 грн. за 2016 та 2017 роки (декларації № від 09.02.2017 та № від 22.02.2018);

- № (за формою «В4») про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 375761,00 грн. за період червень 2019 року (декларація № від 22.07.2019).

Позивачем були оскаржені вказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку до ДПС України.

За результатами розгляду скарги, ДПС України винесло рішення про результати розгляду скарги № 11893/6/99-00-08-05-01-06 від 02 квітня 2020 р., яким ДПС скасувало податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 27.01.2020 року № в частині заниження податкових зобов`язань з ПДВ на суму 27 472 грн., а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення та податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 27.01.2010 № залишило без змін.

В свою чергу, судом першої інстанції встановлено, що 16.04.2020 р. ТОВ «Агропродукт-Херсон» було отримано лист від ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі № 4851/10/21-22-05-01-11 від 14.04.2020р., в якому контролюючий орган повідомив позивача про те, що враховуючи, що в акті документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Агропродукт-Херсон» (сторінка 20) зазначено як заниження податкових зобов`язань з ПДВ на суму 27472 грн., так і завищення податкових зобов`язань з ПДВ на суму 27472 грн., тому сума ПДВ 27472 грн. з послуг при переробці-грануляції висівок, на яку скасовано податкове повідомлення-рішення від 27.01.2020 № , не врахована Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі в розрахунку податкових зобов`язань при формуванні податкового повідомлення-рішення.

Інших податкових повідомлень-рішень із зменшеною суми грошового зобов`язання на адресу позивача не надходило.

З огляду на зазначене, враховуючи незгоду позивача із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, товариством оскаржуються податкові повідомлення-рішення від 27.01.2020 № , № в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "Агропродукт-Херсон" та визнання протиправними податкових повідомлень-рішень, з огляду на наступне:

Як встановлено в ході розгляду справи, в акті перевірки контролюючий орган посилався на те, що перевіркою повноти визначення задекларованих ТОВ "Агропродукт-Херсон" показників у рядку 01 Декларації "Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку" за період з 01.07.2016 року по 30.06.2019 року встановлено їх заниження на суму 2 043 635 грн.

Вказаного висновку податковий орган дійшов у зв`язку з тим, що позивачем було задокументовано у бухгалтерському обліку операції з ТОВ "Укркапітал.", однак, на думку податкового органу, у зв`язку з відсутністю у вказаного контрагента площ орендованих або власних складських приміщень для розвантаження та зберігання висівок пшеничних, транспортних засобів, не документуванням вказаним контрагентом згідно відомостей Єдиного реєстру податкових накладних операцій зі сторонніми підприємствами по отриманню послуг з оренди будь-яких приміщень у контрагентів-постачальників, а також з огляду на те, що у ТТН вказано замовниками перевезень ТОВ "Агровіра", ТОВ "Лада Хорс", а перевезення здійснювалось фізичними особами: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ін., не можливо підтвердити переміщення задокументованого в товарно-транспортній накладній товару від постачальника до покупця.

Контролюючий орган посилався на відсутність документа стосовно походження висівок пшеничних, що не дає інформації про виробника.

Також в акті перевірки зазначено, що аналіз ТТН свідчить про відсутність обов`язкових реквізитів, а саме: пункту навантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб.

Таким чином, податковий орган дійшов висновку про неможливість здійснення ТОВ "Агропродукт-Херсон" операцій з придбання товару від ТОВ "Укркапітал." у зв`язку з відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг або реального задекларованого виробництва у безпосереднього "постачальника", а також у зв`язку з відсутністю у ТОВ "Укркапітал."

З огляду на зазначене контролюючий орган вказував на здійснення ТОВ "Агропродукт-Херсон" безпідставного документування оформлення нереальної господарської операції з одержання товару (висівок) від контрагента-постачальника ТОВ "Укркапітал."

В акті перевірки контролюючий орган також зазначив, що фактично мало місце використання у господарській діяльності товару, джерело походження якого не встановлено. Наявність факту передачі для переробки висівок є свідченням набуття останніх у власність без будь-яких первинних документів, які опосередковують таке отримання. З огляду на зазначене відповідач вважав, що товариством у порушення ст. 134 ПК України занижено суму доходу від безоплатно одержаних товарів.

В результаті викладених порушень податковий орган дійшов висновку і про порушення позивачем вимог ст. 187 та ст. 188 ПК України у зв`язку з не нарахуванням податкових зобов`язань, а також про заниження податкового кредиту з ПДВ у зв`язку із не доведенням факту отримання товару від постачальника ТОВ "Укркапітал.".

Надаючи оцінку вказаним висновкам контролюючого органу, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності визначає Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затверджені наказом Міністерства фінансів України 31.12.1999 року № 318.

Згідно п. 6 цього Положення встановлено, що витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Отже, об`єктом справляння податку на прибуток є фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності підприємства, за правилами бухгалтерського обліку та відкоригований на різниці, передбачені ПК України.

Таким чином, доходи і витрати беруть участь у розрахунку податку на прибуток, водночас визначальним для цілей податкового обліку є те, що такі витрати та доходи повинні бути сформовані на підставі реальної господарської операції.

Підпунктом 14.1.182 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, в тому числі, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

З наведених законодавчих положень вбачається, що умовами реалізації права платника на податковий кредит та віднесення сум до витрат є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Окрім того, що господарські операції для визначення податкових зобов`язань мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, вони повинні спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, оскільки це є її визначальною ознакою.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку, при цьому для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Також первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. В первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

При цьому, в першу чергу потрібно, щоб такі документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету. Щоб кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатись на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій, адже за відсутності таких документів (ненадання їх до перевірки) неможливо перевірити реальність таких операцій, правильність обчислення та сплати сум податкових (грошових) зобов`язань.

При оцінці податкових наслідків господарських операцій адміністративний суд не повинен обмежуватися встановленням лише формальних умов застосування платником податкових норм, а з урахуванням доводів податкового органу має дослідити фактичні правовідносини учасників поставок, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій та встановити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності.

Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16 квітня 2020 року у справі № 826/7760/15, але не виключно, висловив позицію, що про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, у тому числі і наявність таких обставин: відсутність первинних документів обліку, недоліки в їх заповненні, відсутність економічної доцільності проведення відповідних господарських операцій, неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, та інші обставини, які в можуть свідчити про вчинення операцій, що не мають на меті досягнення позитивного економічного ефекту, натомість мають на меті отримання неправомірної вигоди, у тому числі преференцій з боку держави.

Однак, Суд зазначив, що кожна з вказаних вище обставин не може бути самостійним беззаперечним свідченням (доказом) відсутності реального характеру господарських операцій, проте наявність таких обставин в сукупності, що має бути встановлено судом, може свідчити на користь висновку про неможливість фактичного проведення (вчинення) господарських операцій.

В даному випадку, податковий орган заперечував правомірність формування позивачем показнику витрат, що впливають на фінансовий результат та податкового кредиту за розглядуваними в акті перевірки операціями з ТОВ "Укркапітал.", посилаючись на їх нереальність у зв`язку з відсутністю у контрагента позивача необхідних трудових та матеріальних ресурсів, не встановлення походження товару.

З матеріалів справи встановлено, що 18.10.2016 року між ТОВ «Агропродукт-Херсон» та ТОВ «Укркапітал.» було укладено Договір № 541016, відповідно до п. 1.1 якого Продавець передає у власність Покупця, а Покупець приймає і оплачує товар, вид, кількість, якість, ціна та вартість, якого визначаються відповідно до умов цього договору (т. 1 а.с. 41-42).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.4 Договору № 541016 найменування товару: висівки пшеничні не гранульовані, українського походження; кількість згідно Додаткових угод до даного Договору. Якість товару згідно ДСТУ 3016-95: сирий протеїн в перерахунку на абсолютно суху речовину: мін. 14,0%; волога: макс. 15,0%...(пункт 2.5 Договору № 541016).

Згідно п.3.1 Договору № 541016, ціна за одну метричну тону та вартість Товару на кожну партію Товару визначаються в Додаткових угодах до даного Договору.

Пунктом 4.1 Договору № 541016 передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах, обумовлених в Додаткових угодах до даного Договору (надалі по тексту: пункт поставки) згідно Інкотермс-2010.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 Договору № 541016 форма оплати: безготівковий розрахунок, валюта по даному Договору: - українська гривня.

Пунктом 5.3. Договору № 541016 передбачено, що оплата по даному Договору проводиться Покупцем наступним чином: оплата проводиться в розмірі 80% при отриманні наступних документів, оформлених відповідно до законодавства України: рахунок на оплату - факсокопія; видаткова накладна - факсокопія; товаротранспортні накладні, оформлені відповідно вимогам - оригінал; посвідчення якості Товару від лабораторії Виробника на кожний транспортний засіб - оригінал; довідка про походження Товару від Продавця (Форма 1) - факсокопія; довідка про походження Товару від Виробника (Форма 2) - факсокопія.

Залишок 20% Покупець сплачує після отримання оригінальних документів: рахунку на оплату, видаткової накладної, довідки про походження Товару від Продавця (Форма 1), довідки про походження Товару від Виробника (Форма 2), Договір та додаткова угода.

Згідно з п. 6.2 Договору № 541016 при поставці Товару Продавець зобов`язаний надати наступні супровідні документи, які відповідають вимогам діючого законодавства та видані відповідними органами: документ, який підтверджує якість Товару; видаткові накладні; товаротранспортні накладні; довідка про походження Товару від Продавця; довідка про походження Товару від Виробника.

Товар по даному Договору вважається переданим Продавцем та прийнятим Покупцем в пункті поставки: а) щодо кількості - за показаннями вагів в пункті поставки; б) щодо якості - за результатами лабораторії в пункті поставки, (пункт 7.1 Договору №541016).

Між сторонами було укладено також додаткові угоди до даного договору.

Так, згідно Додаткової угоди № 1 від 18.06.20167 року, визначено товар, його кількість та суму даної додаткової угоди, а саме. встановлено, що товар - висівки пшеничні не гранульовані (в мішках) ДСТУ 3016-95; Кількість, МТ, +/-10% (за опції Покупця) - 100,00; Ціна, укр. грн. з ПДВ - 2970,00 грн.; Сума, +/-10% укр. грн. з ПДВ - 297 00,00 грн.

Умови поставки: СРТ - ТОВ «Агропродукт-Херсон» (м. Херсон, Бериславське шосе, 38- В) (далі по тексту: пункт поставки). Остаточний термін поставки партії Товару: не пізніше 25.10.2016р.

Додатковою угодою № 2 від 21.10.2016р. визначено товар, його кількість, вартість та сума даної дод. угоди: - висівки пшеничні не гранульовані (в мішках) ДСТУ 3016-95; Кількість, МТ, +/-10% (за опції Покупця) - 200,00; Ціна, укр. грн. з ПДВ - 2970,00 грн.; Сума, +/-10% укр. грн. з ПДВ - 594 00,00 грн.

Умови поставки: СРТ - ТОВ «Агропродукт-Херсон» (м. Херсон, Бериславське шосе, 38-В) (далі по тексту: пункт поставки). Остаточний термін поставки партії Товару: не пізніше 02.11.2016р.

Додатковою угодою № 3 від 06.12.2016р. визначено товар, його кількість, вартість та сума даної дод. угоди: Висівки пшеничні не гранульовані ДСТУ 3016-95; Кількість, МТ, +/-10% (за опції Покупця) - 140,00; Ціна, укр. грн. з ПДВ - 3000,00 грн.; Сума, +/-10% укр. грн. з ПДВ - 420 00,00 грн.

Умови поставки: СРТ - ТОВ «Агропродукт-Херсон» (м. Херсон, Бериславське шосе, 38- В) (далі по тексту: пункт поставки). Остаточний термін поставки партії Товару: не пізніше 17.12.2016р.

Додатковою угодою № 4 від 19.12.2016р. визначено товар, його кількість, вартість та сума даної дод. угоди: висівки пшеничні не гранульовані (в мішках) ДСТУ 3016-95; Кількість, МТ, +/-10% (за опції Покупця) - 60,00; Ціна, укр. грн. з ПДВ - 3100,00 грн.; Сума, +/-10% укр. грн. з ПДВ - 186 00,00 грн.

Умови поставки: СРТ - ТОВ «Агропродукт-Херсон» (м. Херсон, Бериславське шосе, 38- В) (далі по тексту: пункт поставки). Остаточний термін поставки партії Товару: не пізніше 12.01.2017р.

У підтвердження виконання умов укладеного договору з урахуванням додаткових угод, позивач надав наступні первинні документи:

- видаткові накладні (т. 1 а.с. 46-72);

- податкові накладні (т. 1 а.с. 165-195, 200-203);

- товарно-транспортні накладні (т. 1 а.с. 84, 86, 88, 91, 93, 96, 98, 100, 102, 104, 106, 108, 110, 112, 114, 116, 118, 120, 122, 124, 126, 128, 130, 132, 134, 136, 138);

- посвідчення якості, видані товариству з обмеженою відповідальністю "Укркапітал.", пропуски на в`їзд і виїзд (т. 1 а.с. 85, 87, 89, 90, 92, 94-95, 97, 99, 101, 103, 105, 107, 109, 111, 113, 115, 117, 119, 121, 123, 125, 127, 129, 131, 133, 135, 137, 139);

- акти-звіти (т. 1 а.с. 89, 94, 129, 131, 135, 137);

- рахунки-фактури (т. 1 а.с. 140-153);

- виписки по рахунку (т. 1 а.с. 154-164);

- акти звірки розрахунків (т. 1 а.с. 196-199, 226, 232);

- картки рахунку 631 (т. 1 а.с. 205-209);

- реєстр довіреностей, виданих посадовим особам ТОВ "Агропродукт-херсон", в яких містяться відомості щодовидачі дровіреностей для отриманнґя ТМЦ від контрагента ТОВ "Укркапітал." (т. 1 а.с. 79-83);

- видані ТОВ "Укркапітал." довідки про виробництво висівок пшеничних не гранульованих від продавця (т. 1 а.с. 73-76); довідка про порядок виробництва висівок відилана ТОВ "Лада Хорс";

- договір поставки № 17 від 15.08.2016 року укладений між ТОВ "Лада-Хорс" та ТОВ "Укркапітал." (т. 1 а.с. 78).

Також позивачем було укладено з ТОВ "Укркапітал." договір № 390917 від 26.09.2017 року (т. 1 а.с. 233-234), за умовами якого Продавець (ТОВ "Укркапітал.") передає у власність Покупця, а Покупець приймає і оплачує товар, вид, кількість, якість, ціна та вартість, якого визначаються відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п.п.2.1, 2.4 Договору найменування товару: висівки пшеничні не гранульовані, українського походження; кількість згідно Додаткових угод до даного Договору. Якість товару згідно ДСТУ 3016-95 - сирий протеїн в перерахунку на абсолютно суху речовину: мін. 14,0% волога: макс. 15,0%...(пункт 2.5 Договору).

Згідно з п.3.1 Договору ціна за одну метричну тону та вартість Товару на кожну партію Товару визначаються в Додаткових угодах до даного Договору. Пунктом 4.1 Договору передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах, обумовлених в Додаткових угодах до даного Договору (надалі по тексту: пункт поставки) згідно Інкотермс-2010. Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 Договору форма оплати: безготівковий розрахунок, валюта по даному Договору: - українська гривня. Пунктом 5.3. Договору передбачено, що оплата по даному Договору проводиться Покупцем наступним чином: 95% за всю партію товару Покупець сплачує Продавцю в день відвантаження Товару; 5% вартості всієї партії товару Покупець сплачує Продавцю на протязі 1-го банківського дня з моменту отримання всієї партії товару в пункті поставки та отримання всіх оригіналів документів, зазначених в пункті 6.2, оформлених згідно законодавства України.

Згідно з п. 6.2 Договору при поставці Товару Продавець зобов`язаний надати наступні супровідні документи, які відповідають вимогам діючого законодавства та видані відповідними органами: документ, який підтверджує якість Товару; видаткові накладні; товаротранспортні накладні; довідка про походження Товару від Виробника.

Товар по даному Договору вважається переданим Продавцем та прийнятим Покупцем в пункті поставки: а)щодо кількості - за показаннями вагів в пункті поставки; б) щодо якості - за результатами лабораторії в пункті поставки, (пункт 7.1 Договору).

Додатковою угодою № 1 від 26.09.2017р. визначено наступне: товар, його кількість, вартість та сума даної дод. угоди: Висівки пшеничні не гранульовані ДСТУ 3016-95; Кількість, МТ, +/-10% (за опції Покупця) - 200,00; Ціна, укр. грн. з ПДВ - 3330,00 грн.; Сума, +/-10% укр. грн. з ПДВ - 666 00,00 грн. Умови поставки: СРТ - ТОВ «Агропродукт-Херсон» (м. Херсон, Бериславське шосе, 38-В) (далі по тексту: пункт поставки). Остаточний термін поставки партії Товару: не пізніше 10.10.2017р.

У підтвердження виконання умов зазначеного договору позивач надав:

- видаткові накладні (т. 1 а.с. 235-244);

- реєстр довіреностей, виданих посадовим особам ТОВ "Агропродукт-Херсон", в яких містяться відомості щодо видачі довіреностей для отримання ТМЦ від контрагента ТОВ "Укркапітал." (т. 1 а.с. 245);

- податкові накладні (т. 2 а.с. 32-48);

- товарно-транспортні накладні (т. 1 а.с. 246, 248, 250, т. 2 а.с. 3, 4, 6, 8, 10, 12, 14);

- посвідчення якості, пропуски на в`їзд і виїзд (т. 1 а.с. 247, 249, т. 2 а.с. 1, 3, 5, 7, 9, 11, 13, 15);

- рахунки-фактури (т. 2 а.с. 16-22);

- підсумкову виписку по рахунку (т. 2 а.с. 23-31);

- акти звірки розрахунків (т. 2 а.с. 49-52).

Крім того, 31.10.2016р., ТОВ «Агропродукт-Херсон» було укладено з ТОВ «Укркапітал.» Договір № 701016, відповідно до п.1.1 якого предметом Договору є надання Виконавцем Замовнику послуг з приймання, грануляції пшеничних розсипних висівок з наступним відвантаженням на автотранспорт товару - висівок пшеничних гранульованих.

Згідно п.2.3. Договору № 701016 кількість товару: відповідно до Додаткових угод до даного договору. Якість поставлених розсипних висівок повинно відповідати ДСТУ-3016-95 від 01.01.1996р.: - волога - не більше 15,0%... Якість висівок гранульованих, перероблених та відвантажених Виконавцем на транспорт Замовника повинна відповідати наступним вимогам: Якість товару: згідно ТУ У 10.6-1:2015 - волога: не більше 16,0%... (п.3.1, 3.2 Договору № 701016).

Пунктом 4.1 Договору № 701016 передбачено, що поставка Товару здійснюється на умовах, обумовлених в Додаткових угодах до даного Договору.

Згідно п. 4.2 Договору № 701016 поставка розсипних висівок відбувається за рахунок Замовника для грануляції з подальшим завантаженням гранульованих висівок на автотранспорт Замовника. Приймання та відвантаження товару по кількості відбувається на автомобільних вагах Виконавця. Якість товару визначається лабораторією Виконавця. В випадку поставки сировини (висівок розсипних) неналежної якості за вологою вище 15,0% така сировина приймається за письмовою згодою Замовника з наступним відвантаженням гранульованих висівок з фактичними показниками якості після грануляції... (п. 4.3, 4.4 Договору № 701016).

Відповідно до п.п.5.1 та 5.2 Договору № 701016 оплата по даному Договору виконується Замовником в розмірі, обумовленому в Додаткових угодах до даного Договору. За надання послуг Замовник виконує 100%- у предоплату за кожну партію Товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця. Строк дії Договору до 31.12.2016р.(п. 6.9 Договору № 701016).

Додатковою угодою № 1 від 31.10.2016р. передбачено послуги, їх кількість, вартість та сума даної додаткової угоди. Послуги з грануляції; Кількість, МТ - до 500 Ціна/1 МТ укр. грн. з пдв - 210,00 грн., МТ - від 500 - 1500 Ціна/1 МТ укр. грн. з пдв - 205,00 грн.; МТ - від 1501 - 3000 Ціна/1 МТ укр. грн. з пдв - 195,00 грн.; МТ - від 3001 Ціна/1 МТ укр. грн. з пдв - 190,00 грн.; Доп. витрати на розвантаження висівок в мішках та машинах, які не відповідають параметрам, зазначеним в п. 4.7., грн/МТ - 30,00 грн.

Пункт поставки Товару - ТОВ «Агропродукт-Херсон» (м. Херсон, Бериславське шосе, 38-В). Кінцевий строк поставки партії товару Замовником в пункт поставки: до 30.11.2016р. Кінцевий розрахунок вартості грануляції Товару відбувається за фактичною вагою, встановленому при здачі-прийманні Товару, доставленого на грануляцію, із розрахунку ціни однієї МТ зазначеної в даній Додатковій угоді.

Додатковою угодою № 2 від 01.12.2016р. передбачено послуги, їх кількість, вартість та сума даної додаткової угоди. Послуги з грануляції; Кількість, МТ - до 500 Ціна/1 МТ укр. грн. з пдв - 210,00 грн., МТ - від 500 - 1500 Ціна/1 МТ укр. грн. з ПДВ - 205,00 грн.; МТ - від 1501 - 3000 Ціна/1 МТ укр. грн. з ПДВ - 195,00 грн.; МТ - від 3001 Ціна/1 МТ укр. грн. з ПДВ - 190,00 грн.; Доп. витрати на розвантаження висівок в мішках та машинах, які не відповідають параметрам, зазначеним в п. 4.7., грн/МТ - 30,00 грн.

Пункт поставки Товару - ТОВ «Агропродукт-Херсон» (м. Херсон, Бериславське шосе, 38-В). Кінцевий строк поставки партії товару Замовником в пункт поставки: до 31.12.2016р. Кінцевий розрахунок вартості грануляції Товару відбувається за фактичною вагою, встановленому при здачі-прийманні Товару, доставленого на грануляцію, із розрахунку ціни однієї МТ зазначеної в даній Додатковій угоді.

У підтвердження виконання умов зазначеного договору позивач надав:

- акти прийому-передачі сировини: висівок пшеничних розсипних (т. 2 а.с. 56-62);

- товарно-транспортні накладні (т. 2 а.с. 63, 65, 67, 69, 71, 73, 75, 77, 79, 81, 83, 85, 87, 89, 91, 93, 95, 97, 99, 101, 103, 107, 109, 111, 113, 115, 117, 119, 121, 123, 125, 127, 129, 131, 133, 135, 137, 139, 141, 143, 145, 148, 169, 171, 173, 175, 177, 179, 181, 183, 185, 187, 189-190, 192, 194, 196, 198, 219, 221, 223, 225, 227, 229, 231, 233, 235);

- посвідчення якості, пропуски на в`їзд і виїзд (т. 2 а.с. 64, 66, 68, 70, 72, 74, 76, 78, 80, 82, 86, 84, 88, 90, 92, 94, 96, 98, 100, 102, 108, 110, 112, 114, 116, 118, 120, 122, 124, 126, 128, 130, 132, 134, 136, 138, 140, 142, 144, 147, 149, 170, 172, 174, 176, 178, 180, 182, 184, 186, 188, 191, 193, 195, 197, 199-200, 220, 222, 224, 226, 228, 230, 232, 234, 236);

- акти-звіти (т. 2 а.с. 70, 72, 74, 78, 80, 86, 94, 96, 98, 100, 102, 110, 112, 114, 116, 118, 122, 124, 128, 132, 134, 136, 140, 146, 149);

- акти прийому-передачі продукції: висівок пшеничних гранульованих - (т. 2 а.с. 103-106);

- рахунки на оплату (т. 2 а.с. 150-160);

- підсумкову виписку по рахунку (т. 2 а.с. 161-168);

- акти надання послуг з переробки (т. 2 а.с. 201-210);

- виробничий акт-звіт (т 2 а.с. 211-218);

- податкові накладні (т. 2 а.с. 237-250, т. 3 а.с. 1-12);

- акт звірки розрахунків (т. 3 а.с. 13-16);

- картка рахунку 026 (т. 3 а.с. 17-20);

- оборотно-сальдова відомість (т. 3 а.с. 21).

З наданих первинних документів судом першої інстанції було вірно встановлено, що поставки товару здійснювалась на умовах СРТ - ТОВ «Агропродукт-Херсон» (м. Херсон, Бериславське шосе, 38-В) вантажним автомобільним транспортом наданим Продавцем згідно товарно-транспортних накладних.

Встановлено, що додатково по кожному транспорту фіксувалися дата та час в`їзду та виїзду, що підтверджується пропусками, наявними в матеріалах справи, а по товару по кожному транспорту надавався документ, який підтверджує якість товару, а саме: посвідчення якості, які також наявні в матеріалах справи.

Судом встановлено, що у разі, якщо товар мав вологість більше ніж 15%, на таку партію товару (автомобіль) складався акт-звіт з зазначенням в ньому фактичного проценту вологи, що підтверджується наданими актами-звітам. При цьому, в кожній ТТН робилася відмітка про фактичний процент вологи товару, оскільки данні показники є суттєвими для даного виду товару.

Оплата товару здійснювалась безготівково, про що свідчать виписки установи банку про рух грошових коштів по банківському рахунку ТОВ «Агропродукт-Херсон».

Актами звірки розрахунків за період: липень 2016р. - грудень 2017 року підтверджується, що станом на 31.12.2017р. заборгованість ТОВ «Агропродукт-Херсон» перед ТОВ «Укркапітал.» за Договорами № 390917 від 26.09.2017р., № 541016 від 18.10.2016р., № 701016 від 31.10.2016р. відсутня.

Надходження товарів від ТОВ «Укркапітал.» відображено позивачем в бухгалтерському обліку по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та підтверджується карткою рахунку 631 за липень 2016 року - червень 2019 року і оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631 за липень 2016 року - червень 2019 року по даному контрагенту.

В ході розгляду справи також встановлено, що придбаний у ТОВ «Укркапітал.» товар в подальшому після грануляції реалізовувався, в т.ч., «COMMODITY SERVISE» LTD відповідно до Контракту № 740116 від 22.01.2016р. з урахуванням Додаткових угод № 2 від 30.11.2016р., № 3 від 13.12.2016р., № 4 від 16.01.2017р., № 9 від 23.10.2017р., а також WELLTRADE SYSTEM LP, UNITED KINGDOM відповідно до контракту № 150916 від 15.09.2016р. з урахуванням Додаткових угод № 3 від 06.10.2016р., № 4 від 28.10.2016р.

Судом встановлено, що висновку про неможливість переміщення товару контролюючий орган дійшов висновку у зв`язку з відсутністю контрагентів позивача необхідних засобів для виконання господарських операцій.

Колегія суддів зазначає, що норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності).

Відсутність у контрагента трудових ресурсів, виробничого обладнання, не можуть спростовувати фактичне виконання операції, оскільки специфіка підприємницької діяльності полягає у тому, що підприємство не завжди має мати у власності задекларовані значну кількість працівників, наявність основних засобів та транспорт для виконання взятих на себе зобов`язань, звичаями ділового обороту визначені й інші можливості залучення ресурсів для виконання робіт, надання послуг, як от на підставі цивільно-правових договорів.

Відсутність у контрагента добросовісного платника податку матеріальних та трудових ресурсів, не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції, та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом фактично не здійснювалась належна перевірка можливості виконання контрагентами позивача обсягу робіт за укладеними з позивачем договорами.

Відповідач обмежився лише посиланням на наявну податкову інформацію про відсутність відомостей щодо залучення до виконання робіт третіх осіб.

Вказане, на думку колегії суддів, свідчить про відсутність у контролюючого органу об`єктивних відомостей про можливість виконання контрагентом позивача умов укладених договорів.

Що стосується посилань податкового органу на недоліки у товарно-транспортних накладних, колегія суддів зазначає наступне:

У наданих товарно-транспортних накладних містяться відомості. які дають змогу ідентифікувати учасників процесу перевезення, дату такого перевезення, транспортний засіб, яким здійснювалось перевезення товару, товар, його вагу, пункт розвантаження. Дійсно у графі товарно-транспортних накладних "пункт навантаження" вказано лише населений пункт, без уточнення адреси навантаження. Однак, колегія суддів вважає, що вказаний недолік не може свідчити про нереальність здійснюваних господарських операцій.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що недоліки складання товарно-транспортних накладних не можуть слугувати підставою невідбуття певних господарських операцій, оскільки метою складання зазначених документів є підтвердження правомірності відображення в податковому обліку витрат, пов`язаних із транспортуванням, проте, зазначені документи не впливають на формування податкового кредиту за господарськими операціями з приводу постачання товарно-матеріальних цінностей. Висновки про відсутність фактичного виконання господарської операції не можуть обґрунтовуватися в залежності від наявності чи відсутності товарно-транспортної накладної, технічних документи або паспортів на отримані товари.

В акті перевірки податковий орган посилався на те, що у ТТН замовником перевезень вказано ТОВ "Агровіра" та ТОВ "Лада Хорс", а перевізниками є фізичні особи. Однак, відповідно до податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 4 кв. 2016 року - 4 кв. 2017 року взаємовідносини фізичних осіб-перевізників із замовниками перевезення (ТОВ "Агровіра", ТОВ "Лада Хорс") відсутні.

Колегія суддів вважає такі доводи контролюючого органу у підтримання висновку про нереальність господарських операцій між "Агропродукт-Херсон" та ТОВ Укркапітал." необґрунтованими. Судом першої інстанції вірно відмічено, що поставка товару на адресу позивача здійснювалась відповідно до умов СРТ Інкотермс 2010. Вказаний термін поставки означає фрахт/перевезення оплачені до (...назва місця призначення, відповідно до умов якого продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Тобто перевезення здійснювалося Продавцем за власний рахунок на склад Покупця і позивач не мав жодних договірних відносин з Перевізниками.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

На думку суду апеляційної інстанції, наданими позивачем первинними документами, в тому числі товарно-транспортними накладними, у сукупності, підтверджується факт реального виконання позивачем господарських операцій з розглядуваним в акті перевірки контрагентом, оскільки, вони містять достатню інформацію відносно змісту господарських операцій, які були опосередковані складенням цих документів, та дають змогу вважати, що господарські операції реально відбулися і тягнуть настання реальних правових наслідків.

Позивачем підтверджено факт подальшого використання придбаного у ТОВ "Укркапітал." товару у власній господарській діяльності.

З огляду на доведення позивачем належними та допустимими доказами факту придбання товару у ТОВ "Укркапітал.", твердження контролюючого органу про не підтвердження походження товару, та відповідно порушення вимог податкового законодавства в частині формування витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, є безпідставними.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат чи податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Колегія суддів звертає увагу на те, що судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника та інших учасників у сфері економіки, у зв`язку з чим презюмується економічна виправданість дій платника, спрямованих на одержання податкової вигоди, та достовірність відомостей його податкової та бухгалтерської звітності.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам за умови доведення факту, що відомості, які містяться в таких документах, є недостовірними. При цьому, податкова вигода може бути визнана необґрунтованою, зокрема, у випадках, якщо для цілей оподаткування операції обліковані не у відповідності з їх дійсним економічним змістом або враховані операції, що не обумовлені розумними економічними або іншими причинами (цілями ділового характеру).

В даному випадку контролюючим органом не наведено доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені належними документами, а також не представлено доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в поданих позивачем документах недостовірні та (або) суперечливі. Також, не подано відповідачем доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його постачальника. Також, відповідачем не надано належних доказів у підтвердження невідповідності господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, які б окремо або в сукупності свідчили, що вчинення таких операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру) та наміром одержати економічний ефект тощо.

Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування витрат, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, та податкового кредиту можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Підсумовуючи все вищевикладене колегія суддів вважає, що реальність здійснення господарських операцій між позивачем та розглядуваним в акті перевірки контрагентом підтверджується належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, отже, фактичні обставини об`єктивно засвідчують правомірність формування позивачем витрат та податкового кредиту відповідно до первинних бухгалтерських документів.

З огляду на викладене прийняті відповідачем спірні податкові повідомлення-рішення не можуть

Відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020р. - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 03.02.2021 року.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.А. Шевчук