Справа № 400/5143/20
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 р. № 400/5143/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Державної архітектурно-будівельної інспекції України, б-р Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133 в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056

третя особа:Державна сервісна служба містобудування України, б-р Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133

про:визнання протиправними та скасування рішення від 25.12.2015 № 25 і наказу від 25.12.2015 № 132,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту Позивач) звернулась з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (далі по тексту Управління ДАБІ, Відповідач), третя особа що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна сервісна служба містобудування України, про визнання протиправними та скасування Рішення Управління ДАБІ № 25 від 25.12.2015 р. та Наказу Управління ДАБІ № 132 від 25.12.2015 р.

Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовує, тим що Відповідач, приймаючи Рішення «Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт від 13.09.2011 р. № МК 9» не дотримався вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 р. № 553 (далі по тексту Порядок № 553). Крім того, Позивач заперечує висновки, до яких дійшов Відповідач, щодо здійснення ним будівництва, у тому числі й самочинного.

Відповідачем до суду Відзив на позовну заяву не направлявся, про дату та час розгляду справи Відповідач був повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки в судове засідання Відповідач суд не повідомляв.

При відкритті провадження Ухвалою суду від 24.11.2020 р. суд залучив до участі у справі в якості третьої особи без заявлення самостійних вимог на стороні відповідача Державну сервісну службу містобудування України.

Третя особа також не скористалася своїм правом на подачу пояснень та своєї позиції щодо заявленого предмету спору.

За клопотанням позивача, на підставі ч. 5 ст. 205 КАС України, суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

07.09.2011 р. за вхідним № 1084-18-11н Позивачем подано до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області та зареєстровано Інспекцією 13.09.2011 р. за № МК9 декларацію про початок виконання будівельних робіт на об`єкті «Бізнес-центр з магазином промтоварів по вул. Фалеєвській, 10а, м. Миколаїв».

Позивачем тривалий час не здійснювалась забудова земельної ділянки по вул. Фалеєвській, 10-а в м. Миколаєві.

У 2020 році Позивач мала намір розпочати будівельні роботи та вирішила перевірити інформацію про актуальний стан зареєстрованої декларації у реєстрі будівельної діяльності. Інформація про декларацію № МК9 у реєстрі буда відсутня.

Звернувшись до управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради з приводу отримання актуальної інформації про чинність декларації від 13.09.2011 р. за № МК9, вона отримав лист від 21.09.2020 р. № 1941/22.03-06, яким було повідомлено позивача, що наказом Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (далі також Відповідач) від 25.12.2015 р. № 132 реєстрацію декларації від 13.09.2011 р. за № МК9 скасовано.

На запит представника Позивача відповідач своїм супровідним листом від 16.10.2020 р. № 40-303-1800/20 позивачу надав копію рішення від 25.12.2015 р. № 24 та наказу від 25.12.2015 р. № 132 Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (далі також оскаржуване рішення від 25.12.2015 р. № 25 та наказ від 25.12.2015 р. № 132) разом із копіями інших документів, які стали підставою для їх прийняття.

Відповідно до змісту наказу від 25.12.2015 р. № 132 підставою для його прийняття стали

- службова записка головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Савчук О.С. від 25.12.2015 р. № 115;

- рішення головного інспектора будівельного нагляду сектору по роботі з дозвільними документами ОСОБА_2 від 25.12.2015 р. № 25.

Рішення головного інспектора будівельного нагляду сектору по роботі з дозвільними документами ОСОБА_2 від 25.12.2015 р. № 25 прийнято за результатами розгляду листа управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради від 09.12.2015 р. № 17-7036 (вхідний № 10192-14-15 від 23.12.2015 р.), згідно якого містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № 218 від 05.04.2010 р. на будівництво бізнес-центру з магазином промтоварів за адресою: АДРЕСА_2 а Управлінням містобудування та архітектури Миколаївської міської ради не надавалися. У зв`язку з чим був зроблений висновок, що зазначені недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, оскільки будівництво здійснюється без належно затвердженого проекту. Відповідно до ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 22 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 466, реєстрація такої декларації підлягала скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження органів державного архітектурно-будівельного контролю у спірних правовідносинах регламентуються, зокрема, законами України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про основні засади державного нагляду (контрою) у сфері господарської діяльності», Порядком № 553.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Частина друга статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», (в редакції на час прийняття оскаржуваного рішення та наказу) передбачала, що у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Таким чином, реєстрація декларації може бути скасована у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту наведення у ній недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно з абзацами сьомим та восьмим пункту 22 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 466 (далі - Порядок № 466), у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, виключною підставою для скасування декларації про початок будівництва є встановлений факт здійснення самочинного будівництва, зокрема, якщо: 1) будівництво здійснюється на земельній ділянці, що не відведена для цієї мети; 2) будівництво здійснюється за відсутності документа, який дає право виконувати будівельні роботи; 3) будівництво здійснюється за відсутності затвердженого проекту або будівельного паспорту; 4) скасовано містобудівні умови та обмеження.

Як було зазначено вище 07.09.2011 р. за вхідним № 1084-18-11н Позивачем подано до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області та зареєстровано інспекцією 13.09.2011 р. за № МК9 декларацію про початок виконання будівельних робіт на об`єкті «Бізнес-центр з магазином промтоварів по вул. Фалеєвській, 10а, м. Миколаїв».

Згідно з частинами першою та другою статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Пунктом 2 Порядку № 553 встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно з пунктами 6, 7 Порядку № 553 плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, окрім іншого, вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Пунктом 16 зазначеного Порядку № 553 встановлено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Відповідно до пункту 17 Порядку № 553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Виходячи із системного аналізу наведених правових положень, можна дійти до висновку про те, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у формі планових і позапланових перевірок, за його результатами посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки, а у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом із приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Вказаний порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю має бути дотриманий також у випадку застосування заходів, визначених частиною другою статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (скасування декларації про початок будівництва та декларації про готовність завершеного об`єктом будівництва до експлуатації).

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що міститься, зокрема, у постанові від 26.06.2018 р. у справі № 826/20445/16, у постанові від 18.10.2018 р. у справі № 695/3442/17.

Крім того, вищенаведена редакція ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 22 Порядку № 466 не передбачали такої підстави для віднесення об`єкту до самочинного будівництва, як скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, що давало підстави для скасування декларації про початок будівельних робіт.

Відповідно до наданих Відповідачем матеріалів підтверджено, що оскаржуване рішення від 25.12.2015 р. № 25 видане не за результатами здійснення архітектурно-будівельного контролю, а на підставі інформації, отриманої від управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради у формі листа від 09.12.2015 р. № 17-7036 (вхідний № 10192-14-15 від 23.12.2015 р.).

Разом з тим, інформація, отримана від управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради, за своєю суттю не є формою державного архітектурно-будівельного контролю, а тому не може бути підставою для прийняття рішення про скасування реєстрації декларацій.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 814/1914/16.

До того ж, посилання відповідача в оскаржуваному рішенні від 25.12.2015 р. № 25 на відсутність затвердження проекту на будівництво спростовується даними, зазнаними у самій декларації. В пункті 12 декларації № МК9 «Інформація про проектну документацію» замовником ОСОБА_1 затверджений робочий проект № 14-6 «Бізнес-центр з магазином промтоварів по вул. Фалєєвська, 10а м. Миколаїв наказом № 21 від 15.08.2011 р. та отриманий позитивний комплексний висновок державної експертизи від 02.09.2009 р. № 01/209, що цілком відповідає приписам ч. 1, 2 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За таких обставин суд приходить до висновку, що скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 13.09.2011 р. № МК9 щодо об`єкта «Бізнес-центр з магазином промтоварів по вул. Фалеєвській, 10а, м. Миколаїв» суперечить вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», отже, рішення від 25.12.2015 р. № 25 та наказ від 25.12.2015 р. № 132 Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, якими скасовано таку реєстрацію, є протиправними та підлягають скасуванню.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. До адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Крім того, в абз. 10 п. 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 р. № 3-рп/2003 наголошено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

До того ж, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення суду.

З огляду на положення ч. 4 ст. 159 КАС України а ні Відповідач, а ні Третя особа не скористалися своїм процесуальним правом на подання до суду Відзиву та пояснень на позовну заяву та/або іншу процесуальну заяву, суд розцінює таку процесуальну поведінку Відповідача як визнання позовних вимог.

Таким чином, позовні вимоги належать задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надала квитанції про сплату судового збору в загальній сумі 1681,60 грн, що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (б-р Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133, ідентифікаційний код 37471912) в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056), за участю третьої особи Державної сервісної службо містобудування України (б-р Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133, ідентифікаційний код 43660527), про визнання протиправними та скасування рішення від 25.12.2015 р. № 25 та наказу від 25.12.2015 р. № 132 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області від 25.12.2015 р. № 25, яким скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 13.09.2011 р. за № МК 9, замовник ОСОБА_1 .

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області від 25.12.2015 р. № 132 про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 13.09.2011 р. за № МК 9, замовник ОСОБА_1 .

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України (б-р Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133, ідентифікаційний код 37471912) судовий збір у сумі 1681,60 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна грн 60 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 03.02.2021 р.

Суддя Н.В. Лісовська