Справа № 640/3501/19
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3501/19 Головуючий у 1 інстанції Шрамко Ю.Т.
Суддя-доповідач Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого Василенка Я.М.,
суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,
за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.10.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, урахуванням уточненої позовної заяви, просив:
- визнати протиправним та незаконним наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві № 37 від 23.01.2019;
- скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві № 37 від 23.01.2019;
- визнати протиправним та незаконним наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві № 127о/с від 22.02.2019 «Щодо особового складу»;
- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві №185 о/с від 22.02.2019 «Щодо особового складу».
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.10.2020 позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Печерського управління поліції» від 23.01.2019 №37 в частині звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського управління поліції за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у неналежному виконанні функціональних обов`язків підлеглого, який здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005900, яке розпочато 27.12.2018, внаслідок порушення вимог пункту 1 розділу V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.07.2017 №570, пунктів 1,2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.08.2017 № 672; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві №127о/с «щодо особового складу» в частині призначення ОСОБА_1 (0037055) дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Святошинського управління поліції з посадовим окладом 2500 гривень, звільнивши його з посади заступника начальника слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського управління поліції; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві №185о/с «щодо особового складу» в частині призначення ОСОБА_1 (0037055) дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Святошинського управління поліції з посадовим окладом 2 500 гривень, звільнивши його з посади заступника начальника слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського управління поліції; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з 24.01.2019; в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Національної поліції у м. Києві звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи, зокрема, з копії особової справи ОСОБА_1 , вбачається, що останній з вересня 2010 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, з 07 листопада 2015 року проходить службу в органах поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві № 487о/с від 25.05.2017 прийнятий на посаду заступника начальника слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 27.12.2018 Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за вх. №17751 зареєстрована заява начальника управління безпеки акціонерного товариства «Сбербанк» ОСОБА_2 про вчинення кримінального правопорушення, адресована Київській місцевій прокуратурі №6, відповідно до якої останній просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості щодо факту вчинення службовими особами товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІСТЕЙТСЕРВІС», товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті-Стейт», товариства з обмеженою відповідальністю «АККО ГРУП» та ОСОБА_3 , за попередньою змовою групою осіб, заволодіння шляхом обману чужим майном (грошовими коштами) в особливо великих розмірах, тобто, злочину, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України, а також визнати акціонерне товариство «Сбербанк» потерпілою стороною у кримінальному провадженні.
27.12.2018 слідчим слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві Анісімовим Д.Д. подано рапорт начальникові Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з проханням надати дозвіл на внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактами, викладеними у вказаній вище заяві.
Відповідно до наявної в матеріалах справи копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, ОСОБА_1 до реєстру внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 Кримінального кодексу України на підставі заяви ОСОБА_2 від 27.12.2018 за №0005900.
Постановою про призначення слідчих від 28.12.2018 за підписом заступника начальника слідчого відділення відділу поліції Павленка М.А. призначено у кримінальному провадженні групу слідчих у складі: слідчого Котенко І.М., ОСОБА_4 , Анісімова Д.Д., старшого слідчого Поплавського В.М., заступника начальника СВ ВП Павленка М.А. Старшим групи призначено ОСОБА_5 .
В той же час, з матеріалів справи вбачається, що слідчому слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського управління поліції Анісімову Д.Д. на підставі наказу від 28.12.2018 № 1321о/с надано щорічну чергову оплачувану відпустку за 2018 рік тривалістю всього 32 доби із 29.12.2018 по 29.01.2019 з перебуванням у місті Запоріжжя відповідно до його рапорту від 30.11.2018.
В свою чергу, з наданої суду копії цього рапорту ОСОБА_6 вбачається, що на ньому наявна резолюція заступника начальника слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського управління поліції Павленка М.А. стосовно відсутності заперечень з його боку щодо надання ОСОБА_6 відпустки на вказаний вище період.
Також, відповідно до копії листа за підписом директора товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР РЕАЛТІ», останній не заперечував та дозволив проведення слідчої дії «Огляд» у приміщеннях, які перебувають в оренді товариства на підставі укладених з акціонерним товариством «Сбербанк» договорів оренди від 22.12.2018, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з перебуванням в провадженні слідчого слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського управління поліції Беженар Д.В. кримінального провадження за фактом вчинення шахрайських дій посадовими особами товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті-Стейт», товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІСТЕЙТСЕРВІС» та товариства з обмеженою відповідальністю «Акко Груп» за ознаками злочину, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України.
У відповідності до наявної в матеріалах справи копії протоколу огляду місця події від 29.12.2018 вбачається, що слідчим слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві Анісімовим Д.Д. 29.12.2018 у період часу з 11 години 03 хвилини по 11 годину 15 хвилин у присутності двох понятих, за участю власників приміщення із застосування фотокамери «Sony» проведено огляд 1го поверху будівлі за адресою: АДРЕСА_1 . Під час огляду, відповідно до протоколу, будь-яких предметів вилучено не було.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 02.01.2019 на ім`я т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві від т.в.о. начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві надійшла доповідна записка, в якій зазначено про надходження доповідної записки від начальника слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві щодо порушення службової дисципліни працівниками Печерського управління поліції, яке виразилось у здійсненні виїзду без дозволу керівництва за межі Київського гарнізону (до Київської області, Бориспільського району, села Щасливого) та проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0005900, яке розпочато 27 грудня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 Кримінального кодексу України, у зв`язку чим т.в.о. начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві просив дозволу за викладеним фактом призначити службове розслідування.
Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 02.01.2019 №3 «Про призначення та проведення службового розслідування» за інформацією про порушення службової дисципліни працівниками Печерського управління поліції, яке виразилось у здійсненні виїзду без дозволу керівництва зазначеного управління поліції за межі Київського гарнізону та проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0005900, яке розпочато 27.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 Кримінального кодексу України призначено службове розслідування, яке доручено провести дисциплінарній комісії у відповідному складі.
Як вбачається з наданої суду копії письмових пояснень ОСОБА_1 від 11.01.2019, наданих останнім в ході службового розслідування, позивач пояснив, що він згідно наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві від 25.05.2017 № 487о/с перебуває на посаді заступника начальника слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського управління поліції.
Його безпосереднім підлеглим є слідчий Анісімов Д.Д.
Крім того, у письмових поясненнях зазначено, що слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0005900, розпочатого 27.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 Кримінального кодексу України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до слідчого відділення надійшла заява ОСОБА_2 щодо вчинення невстановленою слідством особою самоправних дій всупереч установленому законом порядку, які завдали шкоди інтересам акціонерного товариства «Сбербанк».
28.12.2018, як вказав ОСОБА_1 , ним було винесено постанову про призначення групи слідчих у кримінальному провадженні 0005900 у складі: слідчих ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , старшого слідчого ОСОБА_7 старшим групи призначено ОСОБА_5 .
29.12.2018 ОСОБА_1 , як вказано у письмових поясненнях, на мобільний телефон зателефонував начальник сектору ВКП Печерського управління поліції ОСОБА_8 та повідомив, що є клопотання (кого саме не уточнив) у кримінальному провадженні № 0005900 про проведення слідчих дій, а саме: огляду місця події та виклику особи для допиту. Самого клопотання, як вказує ОСОБА_1 , він не бачив. Також, йому не відомо про те, чи надавалось у порядку статті 40 Кримінального процесуального кодексу України у зазначеному кримінальному провадженні доручення і чи являвся ОСОБА_8 виконавцем даного доручення.
Під час телефонної розмови ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_9 про те, що слідчих на даний час немає, але у відділенні є слідчий Анісімов Д.Д., який можливо може провести слідчі дії.
У подальшому ОСОБА_1 зателефонував слідчому Анісімову Д.Д. та запропонував прийняти участь у слідчих діях у кримінальному провадженні № 0005900, на що ОСОБА_6 погодився, тоді ОСОБА_1 повідомив йому, що більш детальніше отримати інформацію він може від начальника сектору ВКП Печерського управління поліції Беженара Д.
29.12.2018 у період часу з 11 години 03 хвилини по 11 годину 15 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , будинок 14 слідчим Анісімовим Д.Д. було проведено огляд місця події за участю власників цього будинку АДРЕСА_1 .
Також, у письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що 29.12.2018 йому на мобільний телефон зателефонував слідчий ОСОБА_6 та повідомив, що коли він закінчив проведення огляду то за вищезазначеною адресою приїхали працівники Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з відповідальним. Після чого, ОСОБА_1 сказав слідчому, щоб останній пояснив їм про те, що він проводить слідчі дії у кримінальному провадженні.
Після розмови з слідчим ОСОБА_6 йому зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що необхідно приїхати за вищезазначеною адресою для уникнення можливого конфлікту. Приблизно через 20 хвилин ОСОБА_1 прибув за вказаною адресою до села Щасливого, Бориспільського району, Київської області. Їхав на громадському транспорті. Про те, що він їде до Київської області, він не поставив до відома свого керівника ОСОБА_10 , а коли приїхав, то побачив, що ніякого конфлікту не було. Огляд місця події слідчим Анісімовим Д. було завершено.
Більш того, у письмових поясненнях вказано, що через деякий час, коли ОСОБА_1 перебував у місті Києві, то йому на мобільний телефон зателефонував заступник начальника Печерського управління поліції - начальник слідчого відділу ОСОБА_10 та запитав, де на даний час перебуває слідчий ОСОБА_6 , на що ОСОБА_1 повідомив, що останній поїхав проводити огляд місця події та вручення повідомлення про виклик для допиту по кримінальному провадженню за межі Київського гарнізону, а саме: до Київської області.
У подальшому ОСОБА_1 стало відомо від слідчого ОСОБА_6 , що під час проведення вищезазначеного огляду орендарям будинку АДРЕСА_1 було повідомлено про те, що буде відбуватись тільки огляд місця події та ніяке майно не буде вилучено, права нікого не буде обмежено.
Наказ про відрядження до Київської області для проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0005900 ніхто не готував.
Про відрядження ОСОБА_6 до Київської області 29.12.2018 та проведення слідчих дій ОСОБА_1 заступнику начальника Печерського управління поліції - начальнику слідчого відділу Недошовенку С.С. не доповідав.
З приводу того, що слідчий Анісімов Д.Д. з 29.12.2018 перебуває у черговій відпустці за 2018 рік ОСОБА_1 , як вказано у письмових поясненнях, було відомо.
Також, у письмових поясненнях вказано, що 29.12.2018, після того як ОСОБА_6 прибув до Печерського управління поліції після проведення слідчих дій в Київській області, то сам ОСОБА_1 виявив, що заяву про вчинення кримінального правопорушення начальника управління безпеки акціонерного товариства «Сбербанк» ОСОБА_2 адресовано до Київської місцевої прокуратури № 6, а не до Печерського управління поліції та відсутність будь-якого супровідного документу з Київської місцевої прокуратури № 6.
Також, ОСОБА_1 пояснив, що 28.12.2018 він виніс постанову про призначення слідчих у кримінальному провадженні № 0005900, не вивчивши в повному обсязі матеріали зазначеного кримінального провадження.
Вказані письмові пояснення відібрані старшим слідчим ОМВ СУ ГУНП у м. Києві Колесніковою І.О. та них на міститься власноручний допис ОСОБА_1 «з моїх слів надруковано та мною прочитано. Заяви відсутні. (дата, підпис) ОСОБА_11 ».
За результатами службового розслідування дисциплінарною комісією 15.01.2019 складено висновок службового розслідування на виконання наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві від 02.01.2019 № 3, окрім іншого, було встановлено, що заступник начальника слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського управління поліції ОСОБА_1 здійснив дисциплінарний проступок, який виразився у неналежному виконанні функціональних обов`язків з організації діяльності підпорядкованого слідчого підрозділу, порушенні вимог пункту 4 розділу V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом міністерства внутрішніх справ України від 06 липня 2017 року №570, частини 1 статті 39 Кримінального процесуального кодексу України, що полягає у неналежній організації досудового розслідування у кримінальному провадженні, пунктів 1,2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 серпня 2017 року №672.
Крім того, у висновку зазначено, що вказані порушення стали можливими внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків начальника слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського управління поліції ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, дисциплінарна комісія вважала, що за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у неналежному виконанні функціональних обов`язків з організації діяльності підпорядкованого слідчого підрозділу, порушенні вимог пункту 1 розділу V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом міністерства внутрішніх справ України від 06 липня 2017 року №570, пунктів 1,2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 серпня 2017 року №672, заступника начальника слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 слід звільнити з займаної посади (пункт 2 резолютивної частини висновку).
Згідно з наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Печерського управління поліції» від 23 січня 2019 року №37 за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у неналежному виконанні функціональних обов`язків підлеглого, який здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005900, яке розпочато 27 грудня 2018 року, внаслідок порушення вимог пункту 1 розділу V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 липня 2017 року №570, пунктів 1,2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 серпня 2017 року №672, заступника начальника слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено з займаної посади (пункт 2 резолютивної частини наказу).
В матеріалах справи також наявна копія рапорту старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві Колесникової І.О. від 23 січня 2019 року, в якому остання доповіла начальникові відділу документального забезпечення Головного управління Національної поліції у м. Києві про те, що 15 січня 2019 року за фактом порушення дисципліни співробітниками Печерського управління поліції проведено службове розслідування. 23 січня 2019 року під час візування наказу про притягнення співробітників Печерського управління поліції до дисциплінарної відповідальності начальник Київського міського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України ОСОБА_12 відмовився ставити свій підпис, мотивуючи своє рішення тим, що він не погоджується з рішенням про звільнення співробітників зазначеного управління з займаних посад.
Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 22 лютого 2019 року №127 о/с (щодо особового складу) відповідно до пункту 3 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0037055) призначено дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Святошинського управління поліції з посадовим окладом 2500 гривень, звільнивши його з посади заступника начальника слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського управління поліції на підставі наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві від 23 січня 2019 року №37 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 » та доповідної записки начальника управління кадрового забезпечення полковника поліції ОСОБА_13 від 19 лютого 2019 року (абзаци 4,5 наказу).
Більш того, в матеріалах справи наявна копія наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві «Про направлення на стажування» від 11 лютого 2019 року №127о/с, на підставі якого поліцейські, до переліку яких не входить позивач, були направлені для стажування до Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України.
В той же час, як вбачається з наявної в матеріалах справи копії наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві від 22.02.2019 №185о/с (щодо особового складу) відповідно до пункту 3 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0037055) призначено дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Святошинського управління поліції з посадовим окладом 2500 гривень, звільнивши його з посади заступника начальника слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського управління поліції на підставі наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві від 23 січня 2019 року №37 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 » та доповідної записки начальника управління кадрового забезпечення полковника поліції ОСОБА_13 від 19.02.2019 (абзаци 4,5 наказу).
З наказом від 22.02.2019 №185о/с, як свідчать матеріали справи, позивач ознайомлений 23.02.2019.
Не погоджуючись з наказами Головного управління Національної поліції у м. Києві «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Печерського управління поліції» від 23.01.2019 № 37, від 22.02.2019 № 127 о/с (щодо особового складу) та від 22.02.2019 № 185о/с (щодо особового складу), позивач звернувся до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачем належним чином не обґрунтовано свій висновок про правомірність застосування до позивача заходу дисциплінарного стягнення звільнення з посади. При цьому, стягнення було накладене без урахування тяжкості проступку, обставин, за яких його скоєно, ставлення позивача до виконання службових обов`язків та без урахування характеристики позивача.
Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі.
Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з рішенням суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п.13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
Отже, оскільки апелянт у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині задоволення позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Згідно з частиною 1 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі по тексту Закон України від 02.07.2015 №580-VIII) служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Згідно з положеннями статті 19 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 року №2337 VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі по тексту Дисциплінарний статут).
Частиною 1 статті 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (частина 1 статті 12 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до частини 1 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (частина 2 статті 13 Дисциплінарного статуту).
Згідно пункту 6 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських може застосовуватися такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з посади.
Відповідно до частини 2 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Згідно з частиною 3 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина 10 статті 14 Дисциплінарного статуту).
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (надалі Порядок №893).
У відповідності до абзацу 2 пункту 1 розділу ІІ Порядку №893 підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. (аналогічна норма міститься й у частині 4 статті 14 Дисциплінарного статуту).
Розділом IV Порядку №893 визначені повноваження уповноваженого керівника та осіб, які беруть участь у проведенні службового розслідування, зокрема, у пунктах 2, 3, 5 цього розділу зазначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має інші права, визначені статтею 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
У відповідності до пункту 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Згідно пунктів 1,2 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення (пункт 4 розділу VI Порядку №893).
З матеріалів справи вбачається, що начальником Головного управління Національної поліції в м. Києві видано наказ про проведення службового розслідування № 3 від 02.01.2019, яким призначено службове розслідування та створено дисциплінарну комісію, якою, в свою чергу, проведено таке розслідування, відібрано письмові пояснення у тому числі від позивача та складено відповідний висновок за результатами проведеного службового розслідування.
Як вже було зазначено вище та вбачається з наявної в матеріалах справи копії висновку службового розслідування, зокрема, дисциплінарною комісією було встановлено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який виразився у неналежному виконанні функціональних обов`язків з організації діяльності підпорядкованого слідчого підрозділу, порушенні вимог пункту 4 розділу V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом міністерства внутрішніх справ України від 06 липня 2017 року №570, частини 1 статті 39 Кримінального процесуального кодексу України, що полягає у неналежній організації досудового розслідування у кримінальному провадженні, пунктів 1,2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 серпня 2017 року №672, а також зазначено, що вказані порушення стали можливими внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків начальника слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського управління поліції Павленком М.А.
Як вірно було встановлено судом першої інстанції, матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів в тій частині, що позивач дійсно у грудні 2018 року займав посаду саме начальника слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського управління поліції, що, в свою чергу, дозволяє дійти висновку про помилковість висновку дисциплінарної комісії щодо неналежного виконання своїх службових обов`язків саме на посаді начальника слідчого відділення, оскільки позивач займав посаду заступника начальника слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського управління поліції.
Більш того, колегія суддів звертає увагу на те, що дисциплінарна комісія, встановивши порушення з боку позивача вимог пункту 4 розділу V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 липня 2017 року №570, частини 1 статті 39 Кримінального процесуального кодексу України, що полягає у неналежній організації досудового розслідування у кримінальному провадженні, пунктів 1,2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 серпня 2017 року №672 в описовій частині висновку службового розслідування, дійшла все ж таки висновку у резолютивній частині щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який виразився у неналежному виконанні функціональних обов`язків з організації діяльності підпорядкованого слідчого підрозділу, порушенні вимог пункту 1 розділу V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом міністерства внутрішніх справ України від 06 липня 2017 року №570, пунктів 1,2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 серпня 2017 року №672.
Наведене в сукупності дозволяє дійти висновку, що під час проведення службового розслідування, дисциплінарна комісія, встановивши порушення пункту 4 розділу V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 липня 2017 року №570, частини 1 статті 39 Кримінального процесуального кодексу України, що полягає у неналежній організації досудового розслідування у кримінальному провадженні, пунктів 1,2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 серпня 2017 року №672, вирішила, що притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади позивач підлягає за такі порушення:
- вимог пункту 1 розділу V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 липня 2017 року №570,
- пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію»,
- Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 серпня 2017 року №672.
Так, у пункті 1 розділу V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 липня 2017 року №570 зазначено, що начальник ГСУ, слідчого управління, відділу, відділення органу Національної поліції України, крім повноважень і обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством, є відповідальним за стан досудового розслідування в підпорядкованих органах Національної поліції України, організацію їх роботи, виконання покладених на них завдань.
Згідно з пунктом 4 цього ж розділу Положення Начальник слідчого відділу територіального (відокремленого) підрозділу Національної поліції України, крім повноважень, передбачених КПК України:
1) керує діяльністю слідчого відділу та є відповідальним за виконання покладених на нього завдань, дотримання підпорядкованими слідчими вимог законодавства України;
2) організовує та забезпечує постійний моніторинг стану оперативної обстановки на території обслуговування й реагування на її зміни, оперативне інформування начальника територіального (відокремленого) підрозділу поліції про стан правопорядку та боротьби зі злочинністю, наявні проблеми і пропозиції щодо їх розв`язання;
3) забезпечує в межах компетенції координацію діяльності слідчого відділу та підрозділів оперативно-технічних заходів та оперативної служби ГУНП щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій оперативними підрозділами ГУНП та міжрегіональними територіальними органами поліції; забезпечує ефективне використання слідчими оперативної інформації при досудовому розслідуванні кримінальних правопорушень, розшуку осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду;
4) організовує та забезпечує взаємодію слідчих з органами, що здійснюють судово-експертну діяльність, органами прокуратури і суду;
5) заслуховує на оперативних нарадах звіти працівників слідчого відділу та інших працівників територіального (відокремленого) підрозділу поліції з питань виявлення та розслідування кримінальних правопорушень (не рідше двох разів на тиждень), уживає заходів щодо усунення недоліків на цьому напрямі діяльності;
6) установлює спеціалізацію слідчих в розслідуванні кримінальних правопорушень окремих категорій;
7) у разі встановлення в кримінальних провадженнях, досудове розслідування в яких розпочато слідчим відділом, ознак злочинів, передбачених підпунктом 17 пункту 3 цього розділу, негайно повідомляє про це слідче управління з метою вирішення у встановленому законодавством порядку питання про визначення підслідності кримінального правопорушення;
8) розглядає заяви і повідомлення про кримінальні правопорушення, що надходять до територіального (відокремленого) органу поліції, а також інші матеріали про кримінальні правопорушення, виявлені поліцією, і забезпечує невідкладне, але не пізніше 24 годин після надходження, внесення слідчими відповідних відомостей до ЄРДР та повідомлення прокурора про початок досудового розслідування; при внесенні слідчими відомостей до ЄРДР контролює правильність попередньої правової кваліфікації вчинених протиправних дій, а також об`єктивність та своєчасність внесення слідчими відомостей до ЄРДР про рух кримінальних проваджень;
9) забезпечує чергування слідчих (слідчих груп) та інспекторів-криміналістів (техніків-криміналістів) у складі слідчо-оперативних груп для виїзду на місця подій за заявами і повідомленнями про кримінальні правопорушення, віднесені до підслідності слідчих органів Національної поліції; особисто виїжджає на місця вчинення вмисних убивств, інших особливо тяжких злочинів, а також кримінальних правопорушень, які викликають значний суспільний резонанс; веде облік результатів оглядів місць подій та застосування при цьому науково-технічних засобів, уживає заходів щодо підвищення ефективності цієї роботи; у разі виявлення недоліків при проведенні огляду місця події організовує його повторне проведення;
10) своєчасно вирішує питання про створення слідчих груп для розслідування найбільш складних кримінальних правопорушень;
11) вивчає кримінальні провадження про тяжкі та особливо тяжкі злочини, в яких у 10-денний строк після внесення слідчим відомостей до ЄРДР не складено письмове повідомлення про підозру; за результатами надає слідчому письмові вказівки, які не можуть суперечити рішенням та вказівкам прокурора, контролює їх виконання;
12) здійснює контроль за:
- своєчасністю та повнотою внесення відомостей до ЄРДР, відповідністю даних про попередню правову кваліфікацію кримінальних правопорушень матеріалам кримінального провадження;
- достовірністю даних про розслідування у кримінальних провадженнях та про їх рух, об`єктивністю відображення відомостей в ЄРДР і звітах;
- своєчасністю здачі до архіву підрозділів інформаційно-аналітичного забезпечення закритих кримінальних проваджень;
13) заслуховує слідчих, інших службових осіб, уповноважених на проведення досудового розслідування, з питань розслідування кримінальних правопорушень;
14) запобігає фактам утручання в процесуальну діяльність слідчих осіб, що не мають на те законних повноважень; про їх виявлення негайно доповідає начальнику слідчого управління та прокурору, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні;
15) забезпечує контроль за своєчасним повідомленням районним (міським) військовим комісаріатам про призовників і військовослужбовців, щодо яких повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, в порядку і строки, визначені пунктом 61 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року № 921;
16) щокварталу організовує перевірки зберігання вилучених з місць подій речових доказів і документів та забезпечує контроль за їх повним й ефективним використанням при встановленні особи, яка вчинила кримінальне правопорушення;
17) розглядає акти прокурорського реагування, рішення слідчого судді, суду про порушення норм кримінального процесуального законодавства; за результатами вживає заходів щодо усунення недоліків у роботі конкретних слідчих та слідчого відділу в цілому;
18) організовує діяльність інспекторів-криміналістів (техніків-криміналістів) щодо належного техніко-криміналістичного супроводження кримінального провадження; забезпечує впровадження в практичну діяльність слідчих передового досвіду досудового розслідування і нових форм та методів криміналістики.
Більш того, колегія суддів наголошує, що у пункті 5 розділу І цього Положення зазначено, що органи досудового розслідування очолюють: в центральному органі управління Національною поліцією - заступник Голови Національної поліції - начальник ГСУ; у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях та місті Києві (далі - ГУНП) - заступники начальників ГУНП - начальники слідчих управлінь; у територіальних (відокремлених) підрозділах поліції - заступники начальників територіальних (відокремлених) підрозділів поліції - начальники слідчих відділів (відділень).
Як вже було зазначено вище, позивач перебував на посаді заступника начальника слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського управління поліції.
При цьому, згідно з функціональними обов`язками заступника начальника слідчого відділення відділу поліції Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції Павленка М.А., погоджених т.в.о. заступника начальника Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві та затверджених начальником Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві 02 січня 2018 року, заступник начальника слідчого відділення виконує обов`язки начальника слідчого відділення та несе персональну відповідальність за результати роботи відділення у разі відсутності начальника слідчого відділення.
Наведене в сукупності дозволяє колегії суддів погодитись з доводами апелянта про те, що на позивача, як на заступника начальника слідчого відділення у період часу з 27 грудня 2018 року по 29 грудня 2018 року поширюються вимоги пункту 1 розділу V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 липня 2017 року № 570.
Водночас, колегія суддів вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби за порушення пункту 1 розділу V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 липня 2017 року № 570, є протиправним, необґрунтованим, непропорційним та за даних обставин несправедливим, оскільки воно не відповідає тяжкості вчиненого позивачем проступку, обставинам, за яких його скоєно.
При цьому, колегія суддів наголошує, що у разі встановлення дисциплінарною комісією порушення позивачем вимог пункту 1 розділу V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 липня 2017 року № 570 в описовій частині висновку службового розслідування та зазначення обставин вчинення такого порушення, дисциплінарна комісія позбавлена повноважень дійти висновку про порушення позивачем вимог пункту 4 цього розділу у резолютивній частині цього ж висновку без встановлення обставин такого порушення.
Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що сам висновок службового розслідування не містить в собі конкретного підпункту пункту 4 розділу V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 липня 2017 року №570, який, на переконання дисциплінарної комісії, порушив позивач, що, в свою чергу, унеможливлює встановлення дійсної наявності або відсутності вини останнього у порушенні будь-якого з підпунктів цього пункту.
Разом із тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що дисциплінарною комісією під час службового розслідування було встановлено порушення усіх підпунктів пункту 4 розділу V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 липня 2017 року №570, у період виконання останнім обов`язків начальника слідчого відділення відділу поліції, як і не містять доказів, що позивач дійсно перебував на такій посаді в оскаржуваний період.
У відповідності до частини 1 статті 39 Кримінального процесуального кодексу України керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування.
Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що керівник органу досудового розслідування уповноважений: 1) визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих; 2) відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування; 3) ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування, давати слідчому письмові вказівки, які не можуть суперечити рішенням та вказівкам прокурора; 4) вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим; 5) погоджувати проведення слідчих (розшукових) дій та продовжувати строк їх проведення у випадках, передбачених цим Кодексом; 6) здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого; 7) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Під керівником органу досудового розслідування слід розуміти керівник органу досудового розслідування - начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу, відділення органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, органу Державної кримінально-виконавчої служби України, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України та його заступники, які діють у межах своїх повноважень (пункт 8 частини 1 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України).
Тобто, вимоги статті 39 Кримінального процесуального кодексу України поширюються на позивача, як на заступника начальника слідчого відділення відділу поліції, однак, колегія суддів зауважує, що в описовій частині висновку службового розслідування зазначено, що дисциплінарна комісія дійшла висновку про порушення позивачем цих вимог, натомість вже із резолютивної частини висновку не вбачається, що позивач вчинив дисциплінарний проступок, чим порушив вимоги статті 39 Кримінального процесуального кодексу України.
Наведене в сукупності свідчить про те, що дійшовши висновку про порушення позивачем вимог статті 39 Кримінального процесуального кодексу України під час проведення службового розслідування, дисциплінарна комісія не вважає, що позивач підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності за вказане порушення.
Як вже зазначалось вище, дисциплінарною комісією встановлено порушення позивачем вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 серпня 2017 року № 672, що полягає у неналежному виконанні функціональних обов`язків з організації діяльності підпорядкованого слідчого підрозділу.
Так, частиною 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
В той же час, відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
У частині 3 статті 1 Дисциплінарного статуту зазначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Відповідно до функціональних обов`язків заступника начальника слідчого відділення відділу поліції Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції Павленка М.А., погоджених т.в.о. заступника начальника Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві та затверджених начальником Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві 02 січня 2018 року, заступник начальника слідчого відділення:
- здійснює процесуальний контроль за розслідуванням кримінальних проваджень відносно осіб усіх категорій злочинів, які перебувають в провадженні відділення; за дорученням начальника слідчого відділу особисто очолює слідчо-оперативні групи по найбільш складним та актуальним провадженням;
- вивчає кримінальні провадження, які перебувають у провадженні слідчих відділень, надає вказівки щодо подальшого провадження досудового слідства;
- надає практичну допомогу в розслідування кримінальних проваджень;
- вивчає кримінальні провадження, що перебувають у слідчих відділеннях та матеріали дослідчих перевірок про злочини вчинені невстановленими особами, що надходять для вирішення питання про внесення до ЄРДР;
- здійснює взаємодію зі структурними підрозділами районного управління у тому числі карного розшуку, експертно-криміналістичними з питань розслідування кримінальних справ, які перебувають у провадженні відділення;
- контролює роботу слідчо-оперативних груп у разі тимчасової відсутності керівника тощо.
Так, як вірно було встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами у справі, слідчий Анісімов Д.Д. був у тому числі підлеглим позивача, як заступника начальника слідчого відділення відділу поліції Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, та входив в групу слідчих у кримінальному провадженні №0005900, тобто, позивач був наділений повноваженнями щодо контролю здійснення слідчим Анісімовим Д.Д. досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню, а також щодо надання практичної допомоги в його розслідуванні.
З матеріалів справи вбачається, що слідчий Анісімов Д.Д., як слідчий, який входив у слідчу групу, 29 грудня 2018 року на пропозицію позивача, як заступника начальника слідчого відділення відділу поліції, яку він отримав у телефонному режимі, виїхав у Київську область, Бориспільський район, село Щасливе, вулиця Лесі Українки, 14 з метою проведення огляду у межах досудового розслідування вказаного вище кримінального провадження.
Відповідно до частини 1 статті 223 Кримінального процесуального кодексу України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (частина 2 статті 223 Кримінального процесуального кодексу України).
Згідно частини 1 статті 237 Кримінального процесуального кодексу України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Підпунктом 1 частини 1 статті 103 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися у протоколі.
Наведене в сукупності свідчить про те, що здійснюючи виїзд у іншу місцевість, зокрема, з міста Києва до села Щасливе, Бориспільського району, Київської області, Бориспільського району, слідчий Анісімов Д.Д. проводив слідчу дію з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження №0005900, за результатами якої було складено протокол огляду місця події, копія якого міститься в матеріалах даної адміністративної справи.
При цьому, у пунктах 2,3 розділу І Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 серпня 2017 року №672 зазначено, що службовим відрядженням вважається поїздка поліцейського за наказом, підписаним керівником органу поліції або особою, яка виконує його обов`язки, його першим заступником або заступниками відповідно до їх компетенції, на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового завдання поза місцем його постійної служби.
Основними завданнями службових відряджень є:
- вивчення і перевірка стану службової діяльності органів (підрозділів) поліції;
- надання практичної допомоги в службовій діяльності органів (підрозділів) поліції;
- проведення оперативно-профілактичних заходів;
- участь у проведенні слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у конкретному кримінальному провадженні;
- проведення службових розслідувань;
- вирішення проблемних питань діяльності органів (підрозділів) поліції;
- участь у проведенні нарад, конференцій, семінарів та інших заходів; вивчення та поширення передового досвіду, новітніх форм і методів роботи; навчання працівників органів (підрозділів) поліції.
Пунктом 1 розділу ІІ цієї ж Інструкції передбачено, що при направленні поліцейського у службове відрядження видається наказ, підписаний керівником органу поліції або особою, яка виконує його обов`язки, його першим заступником або заступниками відповідно до розподілу функціональних обов`язків (посадових інструкцій).
У наказі зазначаються пункт призначення, найменування органу поліції, у тому числі його територіального (відокремленого) підрозділу (управління, відділу, відділення), куди відряджено працівника, строк та мета відрядження.
Зміна строків відрядження або пунктів призначення здійснюється шляхом видання нового наказу.
У разі направлення поліцейських для проведення оперативно-розшукових заходів у наказі можуть не зазначатися пункт призначення, найменування органу поліції, у тому числі його територіального (відокремленого) підрозділу (управління, відділу, відділення). Водночас ці відомості зазначаються у завданні, витяг з якого чи копія якого додається до звіту про використані кошти, надані на відрядження (далі - звіт про використання коштів).
З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що для проведення такої слідчої дії, як огляд місця події, у разі якщо пунктом призначення є інший населений пункт, ніж населений пункт несення служби, в даному випадку мав бути виданий наказ про службове відрядження слідчого Анісімова Д.Д., однак, матеріали справи копії такого наказу не містять, натомість з матеріалів справи вбачається, що такий наказ взагалі не виносився.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що до функціональних обов`язків позивача не входить видання наказів про службові відрядження.
Більш того, колегією суддів не встановлено й обов`язку позивача доповідати про виїзд слідчого у інший населений пункт для проведення слідчих дій в рамках досудового розслідування конкретного кримінального провадження, що, в свою чергу, свідчить про відсутність з боку позивача порушення вимог Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 серпня 2017 року № 672.
Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що слідчому Анісімову Д.Д. було достеменно відомо, що він перебуває у щорічній черговій відпустці з 29 грудня 2018 року, тобто немає у цей час законних підстав на проведення слідчих дій у конкретному кримінальному провадженні у зв`язку з цим, а тому в діях позивача не вбачається порушення вимог законодавства за те, що його підлеглий, будучи обізнаним про надання йому відпустки з 29 грудня 2018 року та незважаючи на це, не повідомив про це позивача, як свого керівника, та виїхав у інший населений пункт з метою проведення огляду.
Стосовно обізнаності позивача про відпустку слідчого Анісімова Д.Д. колегія суддів зазначає, що чинним законодавством не покладено обов`язку на заступника начальника слідчого відділення відділу поліції вести облік поліцейських, у тому числі, своїх підлеглих, які перебувають, або мають з певної дати перебувати у ній, а наявність резолюції щодо відсутності заперечень проти надання відпустки підлеглому від 30 листопада 2018 року не може свідчити про порушення вимог законодавства в цій частині та неналежній організації діяльності підлеглих наприкінці грудня 2018 року.
Також, у відповідності до пунктів 7, 8, 9, 10 частини 1 статті 19 Дисциплінарного статуту поліцейських у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону.
При цьому, право вибору виду дисциплінарного стягнення відповідно до приписів статей 13, 14 Дисциплінарного статуту належить відповідній особі з урахуванням тяжкості проступку, обставин, за яких його скоєно, заподіяної шкоди, попередньої поведінки особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.
Колегія суддів зазначає, що висновок службового розслідування від 15 січня 2019 року взагалі не містить відомостей, що характеризують позивача, а також даних про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень. Натомість матеріалами особової справи, копія якої міститься в матеріалах даної адміністративної справи, підтверджується, що позивач має позитивну службову характеристику, до дисциплінарної відповідальності, починаючи з 13 квітня 2017 року не притягувався.
Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем належним чином не обґрунтовано висновок про правомірність застосування до позивача заходу дисциплінарного стягнення звільнення з посади та стягнення було накладене без урахування тяжкості проступку, обставин, за яких його скоєно, ставлення позивача до виконання службових обов`язків та без урахування характеристики позивача.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про протиправність оскаржуваних наказів та про наявність підстав для їх скасування.
Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Колегія суддів зауважує, що оскільки відповідач звільнив позивача без законних на те підстав, то відповідно до положень статті 235 КЗпП України позивач підлягає поновленню саме на попередній посаді, а саме на посаді заступника начальника слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.
В той же час, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позову та вважає, що судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 159 КАС України.
Також, надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Апелянт не надав до суду належні докази, що підтверджують факт протиправності рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.10.2020 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 01.02.2021.