Справа № 757/20262/20-а
Суддя: Матійчук Г. О.
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2021 року Печерський районний суд міста Києва

суддя Матійчук Г.О.,

секретар судового засідання Хабеця О.О.,

справа № 757/20262/20-а

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Управління патрульної поліції в Харківській області

третя особа: Інспектор батальйону №4 роти №6 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Шашков Андрій Павлович,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області, третя особа - Інспектор батальйону №4 роти №6 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Шашков Андрій Павлович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 09.05.2020 року серії ЕАМ №2506094 про накладення адміністративного стягнення, винесену інспектором батальйону №4 роти №6 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Шашковим А.П.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 09.05.2020 року інспектором батальйону №4 роти №6 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Шашковим А.П. відносно нього було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності від 09.05.2020 року серії ЕАМ №2506094 за ч. 3 ст. 122 КУпАП і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу - 510 грн.

В постанові зазначено, що він керуючи транспортним засобом в населеному пункті Гонтів Яр рухався зі швидкістю 146 км/год, перевищивши встановлене обмеження руху на 96 км/год. Швидкість руху вимірювалась пристроєм TruCAM TC000464.

Не погоджуючись з постановою, зазначає, що в його діях відсутній склад правопорушення, відсутні належні докази в обґрунтування винесеної постанови. Крім того, третьою особою його було позбавлено права звернутись за правовою допомогою.

Зауважив, що інспектор фіксував швидкість руху його автомобіля, тримаючи пристрій TruCAM у руках, що є порушенням. При цьому він рухався зі швидкістю не більше 65 км/год.

Також зазначив, що рухався у лівій смузі на дорозі з двома смугами руху в одному напрямку і на даній ділянці дороги з двома смугами руху відсутні жодні дублюючі дорожні знаки, які б позначали наявність населеного пункту чи обмеження швидкості.

Крім того, на його вимогу він разом з інспектором оглянули пристрій вимірювання швидкості, де з`ясувалось, що останній не опломбований. На вказаний факт інспектор йому зауважив, що він має право оскаржити це в суді.

Вважає, що третьою особою було складено постанову за формою, не передбаченою законом, було порушено його конституційне право на правову допомогу, порушено процедуру накладання стягнення, в зв`язку з чим оскаржувана постанова має бути визнана протиправною та скасована.

Ухвалою суду від 23.06.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами на підставі ч. 6 ст. 12 КАС України, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову до суду.

08.09.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій останній заперечив вимоги позивача з підстав, викладених в запереченнях. Зокрема, відповідач зазначив, що 09.05.2020 року о 10-30 позивач, рухаючись на автомобілі Wolkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_1 по дорозі М-03 (Київ-Харків-Довжанський), в межах населеного пункту Гонтів Яр Харківської області, перевищив швидкість руху на 96 км/год, порушивши п. 12.4. Правил дорожнього руху України (далі - ПДР). Особу кермувальника було встановлено за посвідченням водія серії НОМЕР_2 , після зупинки автомобіля та розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП. При цьому ОСОБА_1 було роз`яснено його права. За наслідками розгляду справи про адміністративні правопорушення було винесено постанову про притягнення порушника до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Доказом вчинення позивачем вказаного правопорушення є файл _G7000_0509_103015.jmf, зафіксований приладом TruCAM LTI 20/20 серії №ТС000464 (який укомплектований свідоцтвом про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/17462 від 27.11.2019 р.), який показав, що швидкість руху позивача складала 146 км/год. При цьому позивач визнає, що він 09.05.2020 року здійснював рух на своєму автомобілі на автодорозі М-03, проте оспорює саму швидкість, з якою рухався. Однак швидкість вимірювалась приладом TruCAM, який здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, та дозволяє ідентифікувати транспортний засіб і номерний знак. TruCAM автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Задля точного вимірювання швидкості, серед компонентів TruCAM, використовується лазерний приціл, який дозволяє лазерному променю прицілитися точно в ціль. Таким чином, реалізовано вимір швидкості конкретного транспортного засобу, що виключає можливість захвату при вимірі швидкості кількох транспортних засобів або іншого автомобілю. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації TruCAM. Прилад додатково має додаткові функції з фото-, відео фіксації, але не є автоматичним засобом фото-, відео фіксації в розумінні ст. 40 Закону України «Про національну поліцію». Прилад працює не в автоматичному режимі, і при вимірюванні швидкості може знаходитись в руках поліцейського, що допускається інструкцією з експлуатації приладу та самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання).

Щодо відсутності пломби на приладу, відповідач зазначає, що відповідно до листа Мінекономрозвітку ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01.10.2019 № 22-38/49 по зазначеному питанню надано роз`яснення, зокрема «Опломбування лазерних вимірювачів швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 не передбачене експлуатаційними документами, методикою повірки або іншими нормативними документами. Під час державних приймальних випробувань вимірювача TruCAM у 2011 році проводились випробування щодо відповідності вимірювача TruCAM вимогам експлуатаційних документів. На той час ще не було державних стандартів України, де б були зазначені вимоги до вимірювачів швидкості транспортних засобів дистанційних. Державний стандарт України «ДСТУ 8809:2018 Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відео фіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторо-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні га технічні вимоги» набрав чинності значно пізніше, у 2018 році. Тим не менш, вимірювач швидкості TruCAM повністю відповідає вимогам цього стандарту. Лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі. В автоматичному режимі без участі оператора забезпечується циклічне виконання послідовності дій: вибір цільового транспортного засобу, вимірювання швидкості руху транспортного засобу, документування результатів вимірювання та фото фіксація належної до цих результатів дорожньої ситуації. Алгоритм обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху транспортних засобів в межах максимально допустимої похибки, як в ручному так і в автоматичному режимах: +/- 2 км/год в діапазоні від 2 до 200 км/год; =/- 1% в діапазоні від 201 до 320 км/год.».

В частині позову щодо порушення права позивача на правову допомогу відповідач зазначив таке.

Інспектор жодним чином не обмежував та не перешкоджав позивачеві реалізувати своє право па правову допомогу. Інспектором під час розгляду справи відносно позивача встановлено всі обставини, які необхідно з`ясувати при розгляді, в чіткій відповідності до статті 280 КУпАП, тому жодні додатково надані відомості позивачем не могли б заперечити факт вчинення ним правопорушення. Отже, права позивача та порядок розгляду справи, визначений статтею 279 КУпАП не було порушено.

Також відповідач у відзиві відзначив, що в листі Укравтодору щодо встановлення дорожніх знаків 5.45 «Початок населеного пункту» та 5.46 «Кінець населеного пункту», які розміщені на автомобільних дорогах М-03 Київ-Харків-Донжанський (додано до відзиву), зазначено, що в населеному пункті Гонтів Яр наявні зазначені дорожні знаки. Крім того, встановлені вони на прямій ділянці автодороги М-03 «Харків-Київ-Довжанський» на території, яка не загороджена зеленими насадженнями.

Таким чином, позивач мав можливість вчасно зреагувати на необхідність дотримання швидкісного режиму, встановленого дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту».

На підставі наведеного відповідач просив відмовити у задоволені позову.

Від третьої особи пояснення на позов не надходили.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

В силу вимог, встановлених правил ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно Конституції та Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судом встановлено, що на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ №2506094 від 09.05.2020 року, винесеної інспектором лейтенантом поліції 4 батальйону 6 роти Шашковим А.П., водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно із зазначеною постановою водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ в населеному пункті Гонтів Яр зі швидкістю 146 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості на 96 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TruCAM ТС000464. Додається фото та відео. Чим порушив п. 12.4. ПДР.

Диспозиція ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину і такі порушення тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України вказує, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідальності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З вказаної норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується. Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, стаття 77 КАС України зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріли, які можуть бути використані як докази у справі.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 р., прийнятої за результатами розгляду справи № 357/10134/17, вказав на обов`язок суб`єкта владних повноважень доводити правомірність прийнятої ним постанови, підтвердження встановлених обставин справи належними і допустимими доказами.

Відповідачем до відзиву додано відеозапис з приладу TruCAM, який зафіксував автомобіль Wolkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача, який 09.05.2020 року об 10-30 год, рухався зі швидкістю 146 км/год. Факт керування вказаним автомобілем саме позивачем підтверджено оспорюваною постановою та фактом подання ОСОБА_1 даного позову.

Судом досліджено відеозапис від 09.05.2020 року, зафіксований не в автоматичному режимі приладом TruCAM і встановлено, що автомобіль Wolkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_1 дійсно рухався зі швидкістю 146 км/год.

Разом з тим, відповідачем не спростовані доводи позивача про місце вчинення правопорушення, зокрема, що відрізок автодороги, по якому рухався позивач, належить до населеного пункту.

З відеозапису видно, що на дорозі наявні дорожні знаки, проте ідентифікувати останні на записі неможливо, в зв`язку з поганою якістю відео.

Лист Служби автомобільних доріг в якому, зокрема, йдеться про встановлення дорожніх знаків 5.45. «Початок населеного пункту» та 4.46. «Кінець населеного пункту», які розміщені на а/д М-03 Київ-Харків-Довжанський (з відповідним додатком) і на який посилається відповідач у відзиві, датований 2019 р. В той час, як порушення мало місце у травні 2020 року.

Отже інспектором Шашковим А.П. хоча і зафіксовано швидкість руху автомобіля 09.05.2020 року о 10-30 год Wolkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_1 , однак не доведено (в т.ч. в ході судового розгляду справи), що ТЗ рухався в населеному пункті.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження наявності дорожніх знаків 5.45. та 4.46. на відрізку а/д, по якій рухався позивач на своєму автомобілі зі швидкістю руху 146 км/год.

Пункт 12 ПДР містить вичерпний перелік швидкісних режимів для різних умов руху транспортних засобів, в т.ч. поза межами населеного пункту, однак оскаржувана постанова винесена відносно позивача містить дані щодо його руху в межах населеного пункту.

Інших доказів, які б належним чином підтверджували вину позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, відповідачем не надано, відтак у суду відсутні правові підстави вважати, що висновки, відображені в оскаржуваній постанові, відповідають дійсним обставинам справи (в частині зазначення місця скоєння правопорушення, а саме: населений пункт Гонтів Яр).

При цьому суд відкидає доводи позивача, що він рухався зі швидкістю не більше 65 км/год, оскільки ця обставина позивачем не доведена жодним доказом.

Щодо твердження позивача про складання постанови за формою, що не передбачена законом, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 222 КУпАП до компетенції працівників Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 122 КУпАП, розгляд яких відповідно до ст. 258 КУпАП, здійснюється поліцейським за місцем вчинення правопорушення шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст. 283 КУпАП.

Відповідно до частини другої та третьої ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За вимогами п. 2 Розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, в тому числі, передбаченої частинами першою, другою і третьою статті 122, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже вбачається, що оскаржувана постанова по формі та змісту відповідає вимогам закону, справа розглянута повноважною особою, факт руху автомобіля позивача зі швидкістю 146 км/год зафіксовано приладом TruCAM, який має відповідне свідоцтво про повірку.

Однак, оскільки матеріали справи не містять доказів, що позивач, рухаючись зі швидкістю 146 км/год перебував саме в населеному пункті, відсутні підстави вважати, що він вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП та п.12.4. ПДР.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має змогу спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення, в іншому випадку правомірність дій водія доводиться у судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, з можливістю скористатись правовою допомогою.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 247, 251, 258, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5-10, п. 1 ч. 1 ст. 20, ст. 73-77, 241-246, 285, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРШІИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області, третя особа - Інспектор батальйону №4 роти №6 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Шашков Андрій Павлович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора батальйону №4 роти №6 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Шашкова Андрія Павловича серії ЕАМ № 2506094 від 09.05.2020 року в частині накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня отримання її копії до Шостого апеляційного адміністративного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності КАС України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції в Харківській області, 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315А;

Третя особа: Інспектор батальйону №4 роти №6 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Шашков Андрій Павлович, 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315А.

Суддя Г.О. Матійчук