Справа № 240/17581/20
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 109020000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Липи В.А.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
В обґрунтування позову зазначив, що звернувся до відповідача із відповідним клопотанням про надання дозволу на розробку документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки, однак листом відповідач відмовив у наданні вказаного дозволу. Вважаючи бездіяльністю розгляд клопотання без прийняття відповідного управлінського рішення протиправною та такою, що порушує права та законні інтереси позивача, останній звернувся до суду із вказаним позовом.
Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідачем, на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, до суду направлено відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Заперечуючи проти позовних вимог вказав, що позивач звернувся з клопотанням до Головного Управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою з відведення земельної ділянки у власність, до якого було додано графічний матеріал, який не відповідає положенням Закону України "Про державний земельний кадастр" та Порядку ведення Державного земельного кадастру, тому були відсутні підстави для надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою та дії Головного управління Держгеокадастру були правомірними. Відмітив, що у зв`язку з тим, що позивач бажає отримати земельну ділянку площею 2 га з уже сформованої земельної ділянки, якій присвоєно кадастровий номер, йому потрібно звертатися до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з відповідною заявою про надання дозволу на розробку технічної документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.
ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із клопотанням від 27.07.2020 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га на території Садківської сільської ради Романівського району Житомирської області.
Листом № В-8101/0-1177/0/22-20 від 18.09.2020 Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області відмовило в наданні дозволу на розробку документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га, з тих підстав, що земельна ділянка, вказана у клопотанні, відповідно до вимог законів, не може бути визначена на картографічних матеріалах, доданих до клопотання, отже її невідповідність місця розташування вимогам законів, які передбачають порядок отримання земельної ділянки у власність, є підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Вважаючи відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, викладену в листі № В-8101/0-1177/0/22-20 від 18.09.2020, протиправною та такою, що порушує права та законні інтереси позивача, останній звернувся до суду із вказаним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються і не можуть бути скасовані, а держава повинна утримуватись від прийняття будь-яких актів, які б призводили до скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно зі ст. 121 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), кожен громадянин України має право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності.
Частиною 1 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частин шостої та сьомої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Як вбачається з наданих позивачем до заяви графічних матеріалів, останні дають можливість встановити місце розташування земельної ділянки, оскільки містять відмітку щодо бажаної земельної ділянки та пояснення про те, що земельна ділянка знаходиться в користуванні позивача на території Садківської сільської ради Романівського району Житомирської області. Тобто вказані матеріали містять інформацію щодо прив`язки земельної ділянки до відповідного населеного пункту.
У той же час, ст. 118 Земельного кодексу України наведено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою: а) надати дозвіл; б) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.
Отже, у разі вчинення інших дій, ніж визначені ст. 118 Земельним кодексом України, вони є незаконним способом поведінки органу, є проміжними відповідями на звернення, не містять чіткого та однозначного рішення про відмову, а отже не можуть вважатися "відмовою у наданні дозволу" у розумінні частини сьомої статті 118 ЗК України.
Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 червня 2020 року у справі №806/316/17.
Суд відмічає, що дозвіл або відмова у його наданні є змістом відповідного індивідуального правового акту.
Правовий статус Головного управління Держгеокадастру в області визначено Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженим Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 29.09.2016 №333 (далі - Положення №333).
У пункті 8 Положення №333 передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Відповідно до пункту 10 начальник Головного управління підписує накази Головного управління.
Отже, рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом - наказом Головного управління Держгеокадастру. Відповідно, такі рішення не можуть оформлятися листами у відповідь на клопотання заявника.
Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що за результатом розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки, відповідачем жодного розпорядчого правового акту прийнято не було, відповідь надано у формі листа.
Суд не вбачає підстав для надання правової оцінки викладеній у листі відповідача від 18.09.2020 відмові та перевіряти її на відповідність вимогам Земельного кодексу України, оскільки відповідач не прийняв жодного передбаченого законом рішення за наслідками розгляду заяви позивача , а лише надіслав позивачу лист, у якому повідомив про відсутність підстав для надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.
Таким чином, відповідач не прийняв жодного передбаченого законом рішення за наслідками розгляду клопотання позивача.
Верховний Суд у постанові від 18 червня 2020 року у справі №806/316/17 дійшов висновку про те, що відсутність належним чином оформленого наказу Головного управління Держгеокадастру в області про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на надсилання заявнику листів про розгляд клопотання, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом. Отже, має місце протиправна бездіяльність.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.
Отже, відповідач, допустив протиправну бездіяльність, не прийнявши жодного з передбачених статтею 118 Земельного кодексу України рішень.
Враховуючи те, що відповідачем не розглянуто заяву позивача у встановленому законом порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо не розгляду у передбачений законодавством спосіб заяви про надання дозволу на розроблення документації землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області розглянути заяву та видати за наслідками його розгляду наказ по суті порушеного у клопотанні питання у відповідності з вимогами статті 118 Земельного кодексу України.
Частиною 1 та 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України, судові витрати ОСОБА_1 у вигляді 840,80 грн. судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.
Керуючись статтями 77, 139, 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо нерозгляду, у передбачений законодавством спосіб, клопотання ОСОБА_1 від 27.07.2020 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо одержання безоплатно земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства на території Садківської сільської ради Романівського району Житомирської області.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп. сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Липа