Справа № 620/1958/20
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року Чернігів Справа № 620/1958/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., за участю секретаря Шашери М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за первісним позовомГоловного управління Державної податкової служби у Чернігівській області
до ОСОБА_1
про та за зустрічним позовом до про за участю сторін: від первісного позивача,зустрічного відповідача від первісного відповідача, зустрічного позивача стягнення податкового боргу ОСОБА_1 Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Протченко О.М., Чередніченко О.М.
У С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі по тексту - ГУ ДПС у Чернігівській області, податковий орган) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути з останнього податковий борг по земельному податку з фізичних осіб в розмірі 185563,38 грн.

ГУ ДПС у Чернігівській області в обґрунтування позовних вимог зазначило, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Прилуцькому управлінні Головного управління ДПС у Чернігівській області як платник земельного податку з фізичних осіб. Він несвоєчасно і не в повному обсязі сплачує до бюджету належні суми платежів. Станом на 28.04.2020 за ОСОБА_1 обліковується податковий борг по земельному податку в розмірі 185563,38 грн. У зв`язку з наявною заборгованістю податковим органом вживались заходи щодо погашення податкового боргу шляхом направлення на адресу ОСОБА_1 податкової вимоги форми «Ф» від 18.08.2016 року № 1498-17.

У відзиві ОСОБА_1 зазначив, що він є власником нежитлових будівель та споруд по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 на підставі договорів купівлі-продажу, укладених з ПАТ «Прилуцький завод продовольчих товарів», які купувались за окремими договорами купівлі-продажу і розташовані окремо, а не як цілісний майновий комплекс. ОСОБА_1 користується земельними ділянками виключно під набутими у власність будівлями та спорудами, а не як вважає ГУ ДПС у Чернігівській області - земельними ділянками площею 11994 кв.м. та площею 3007 кв.м., мотивуючи тим, що саме такою площею земельні ділянки перебували у користуванні ПАТ «Прилуцький завод продовольчих товарів», виходячи з якої позивач провів нарахування йому земельного податку. Зазначає, що ставка земельного податку за земельну ділянку в межах населеного пункту визначена як річний розмір плати за одиницю площі оподатковуваної земельної ділянки, тобто виходячи з вартості 1 квадратного метра оподатковуваної земельної ділянки помноженої на площу земельної ділянки. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки визначається на підставі вартості 1 квадратного метра земельної ділянки помноженої на площу такої земельної ділянки і визначається на підставі технічної документації з такої оцінки. В свою чергу, ГУ ДПС у Чернігівській області не додано до позовної заяви жодних доказів, які б підтверджували правомірність нарахування земельного податку та саме у визначеному ним розмірі. Зазначає, що Податкова вимога форми «Ф» від 18.08.2016 № 1498-17 не має відношення до нарахування плати за землю за 2018-2019 роки на підставі спірних Податкових повідомлень-рішень. Тому у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі.

У відповіді на відзив ГУ ДПС у Чернігівській області зазначило, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Органи виконавчої влади з питань земельних ресурсів за запитом відповідного органу ДПС за місцезнаходженням земельної ділянки надають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до наявної у податкового органу інформації у користуванні ОСОБА_1 перебувають земельні ділянки загальною площею - 11994 кв.м. (остання відома нормативна грошова оцінка земельної ділянки визначена в розмірі - 5 101 887,78 грн) та загальною площею - 3007 кв.м. (остання відома нормативна грошова оцінка земельної ділянки визначена в розмірі - 1 344 610,12 грн).

Для земельних ділянок, які перебувають у користуванні ОСОБА_1 відповідно до рішення Прилуцької міської ради Чернігівської області від 23.04.2018 № 15 ставка податку визначена у розмірі - 1 %. Тому, вважає, що ГУ ДПС у Чернігівській області при винесенні оскаржуваних Податкових повідомлень-рішень, діяло у межах повноважень, у спосіб та у порядку, визначених чинним законодавством.

В запереченнях ОСОБА_1 зазначив, що оскаржувані Податкові повідомлення-рішення він не отримував. Відповідно і скористатись своїм правом на звернення до податкового органу для звірки був позбавлений можливості. У даній справі саме на ГУ ДПС у Чернігівській області покладається обов`язок довести розмір нарахованого земельного податку.

У зустрічному позові, посилаючись, на аргументи зазначені у відзиві, ОСОБА_1 просив визнати протиправними та скасувати Податкові повідомлення-рішення від 30 червня 2018 року № 4990-13-2516 на суму 11 267,22 грн, від 03 липня 2019 року № 56690-5206-2516 на суму 20 424,36 грн щодо нарахування земельного податку за земельну ділянку по АДРЕСА_2 , та від 30 червня 2018 року № 4989-13-2516 на суму 60 922,32 грн, від 03 липня 2019 року № 56691-5206-2516 на суму 92 949,48 грн щодо нарахування земельного податку за земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

У відзиві на зустрічний позов ГУ ДПС у Чернігівській області зазначило, що не визнає позовні вимоги у повному обсязі, оскільки сам же ОСОБА_1 зазначає, що ним у ПАТ «Прилуцький завод продовольчих товарів» були придбані нежитлові будівлі та споруди по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 . Відповідно до Інформаційної бази «Податковий блок» ВАТ «Прилуцький завод продовольчих товарів» згідно поданої податкової декларації з плати за землю та додатку № 1 до неї за 2012 рік, вказано про перебування у його користуванні двох земельних ділянок загальною площею 3007 кв. м. та 11994 кв. м. відповідно. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Зазначає, що ОСОБА_1 до Прилуцького управління ГУ ДПС у Чернігівській області протягом 2018-2019 років із заявами про проведення звірки у зв`язку із виявленням розбіжностей між даними податкового органу та даними платника податків - не звертався. Також він жодним чином не наводить та не надає доказів щодо нарахування та сплати земельного податку протягом 2018-2019 років хоча б за земельну ділянку, яку він використовує.

У відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 зазначив, що посилання ГУ ДПС у Чернігівській області на положення статті 120 ЗК України є необґрунтованим, оскільки він набув право власності не на цілісний майновий комплекс ВАТ «Прилуцький завод продовольчих товарів», як повний цикл завершеного виробництва, а на окремі будівлі та споруди, і відповідно до нього перейшло право на користування земельними ділянками під набутими у власність будівлями та спорудами, а не право на здійснення господарської діяльності з виробництва продовольчих товарів на земельній ділянці, яка виділялась для цих цілей і в такому розмірі. Також ГУ ДПС у Чернігівській області до суду не надано докази того, що у користуванні ОСОБА_1 перебувають земельні ділянки площею 3007 кв.м. та площею 11994 кв. м., воно лише вказує що така інформація мається в Інформаційному блоці «Податковий блок» ВАТ «Прилуцький завод продовольчих товарів» і вона отримана від Прилуцької міської ради, хоча він має керуватися даними Державного земельного кадастру. Його посилання на належність на праві власності нежитлових будівель та споруд і їх площу, згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно також є неприпустимим, оскільки така інформація не є інформацією з Державного земельного кадастру і стосується не земельних ділянок. Крім того, в Реєстрі мітиться загальна інформація про об`єкти нерухомого майна, в тому числі щодо її площі, проте, не міститься інформація щодо поверховості, наявності цокольних приміщень та підвалів. При цьому, загальна площа об`єкта нерухомого майна визначається сумою площ всіх поверхів, цокольних та підвальних приміщень.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 01.07.2020 клопотання ОСОБА_1 задоволено частково - продовжено строк на подання відзиву до суду на 5 днів з дня отримання даної ухвали, в іншій частині клопотання - про зобов`язання позивача направити копію позовної заяви з доданими документами позивачеві - відмовлено.

Ухвалою суду від 09.09.2020 ухвалено: перейти зі скороченого провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання; продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів; об`єднати зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень в одне провадження з первісним позовом Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Ухвалами суду від 17.09.2020 та від 06.10.2020 клопотання представника первісного відповідача, зустрічного позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою суду від 28.10.2020 у задоволенні клопотання представника первісного відповідача, зустрічного позивача у справі за первісним позовом Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Згідно із Довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Чернігівській області від 11.06.2020 та копії Довідки відділу адміністративних послуг Прилуцької міської ради від 04.05.2020 № б/н ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 11, 16).

18.08.2016 податковим органом було сформовано Податкову вимогу форми «Ф» № 1498-17, згідно якої загальна сума податкового боргу ОСОБА_1 за узгодженими грошовими зобов`язаннями станом на 17.08.2016 становить 72189,54 грн, яка була направлена ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 та повернута податковому органу за закінченням терміну зберігання, що підтверджується копіями конверту та повідомлення про вручення за трек № 75 (а.с. 6).

Згідно Довідки по запиту користувача станом на 28.04.2020 ОСОБА_1 має податковий борг зі сплати земельного податку з фізичних осіб у розмірі 185563,40 грн (а.с. 5).

30.06.2018 податковим органом було сформовано Податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 4989-13-2516, згідно якого загальна сума податкового зобов`язання ОСОБА_1 за платежем: земельний податок з фізичних осіб, становить 60922,32 грн. В підтвердження того, що вказане Податкове повідомлення-рішення було направлено ОСОБА_1 та отримано ним 27.06.2018, податковим органом надано до суду копію Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з трек № 365 (а.с. 7).

30.06.2018 податковим органом було сформовано Податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 4990-13-2516, згідно якого загальна сума податкового зобов`язання ОСОБА_1 за платежем: земельний податок з фізичних осіб, становить 11267,22 грн. В підтвердження того, що вказане Податкове повідомлення-рішення було направлено ОСОБА_1 та отримано ним 27.06.2018, податковим органом надано до суду копію Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з трек № 365 (а.с. 8).

03.07.2019 податковим органом було сформовано Податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 56691-5206-2516, згідно якого загальна сума податкового зобов`язання ОСОБА_1 за платежем: земельний податок з фізичних осіб, становить 92949,48 грн. В підтвердження того, що вказане Податкове повідомлення-рішення було направлено ОСОБА_1 та отримано ним 02.07.2019, податковим органом надано до суду копію Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з трек № 212 (а.с. 9).

03.07.2019 податковим органом було сформовано Податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 56690-5206-2516, згідно якого загальна сума податкового зобов`язання ОСОБА_1 за платежем: земельний податок з фізичних осіб, становить 20424,36 грн. В підтвердження того, що вказане Податкове повідомлення-рішення було направлено ОСОБА_1 та отримано ним 02.07.2019, податковим органом надано до суду копію Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з трек № 212 (а.с. 10).

Згідно копії рішення сорок другої сесії сьомого скликання Прилуцької міської ради Чернігівської області «Про внесення змін до рішення міської ради від 08 жовтня 2015 року № 4 «Про місцеві податки і збори (95 сесія 6 скликання)» від 23.04.2018 № 15 ставка земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі від нормативної грошової оцінки землі, зокрема, для земель промисловості - 1,0 % (а.с. 64-66).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 23.09.2020 вбачається, зокрема, що ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу від 29.04.2011 володіє за адресою: АДРЕСА_2 : нежитловою будівлею, будівлею карамельного цеху під літ. А-3, загальною площею 938,2 кв. м та під літ. Г-1, загальною площею 817,8 кв. м; нежитловою будівлею, будівлею котельні карамельного цеху під літ. Д-1, загальною площею 120,9 кв. м; нежитловою будівлею, будівлею складу під літ. Е-1; спорудою: огорожею з воротами.

А також на підставі договорів купівлі-продажу від 29.04.2011 за адресою: АДРЕСА_1 - володіє: спорудою: огорожею з воротами; нежитловою будівлею, будівлею кондитерського цеху та контори під літ. А-1, загальною площею 401,5 кв. м; нежитловою будівлею, будівлею ковбасного цеху Б-1, загальною площею 305,8 кв. м; нежитловою будівлею, будівлею складу № 1 з підвалом В-1, загальною площею 578,4 кв. м.; нежитловою будівлею, будівлею складу спирту В-1, загальною площею 104,0 кв. м; нежитловою будівлею, будівлею складу № 2 з підвалом Д-1, загальною площею 157,6 кв. м; нежитловою будівлею, будівлею безалкогольного цеху Г-1, загальною площею 531,8 кв. м; нежитловою будівлею, будівлею винного цеху Г-1, загальною площею 427,7 кв. м; нежитловою будівлею, будівлею гаражу З-1, загальною площею 63,9 кв. м; нежитловою будівлею, будівлею гаражу для автомашин К-1, загальною площею 178,1 кв. м; нежитловою будівлею, будівлею харчблоку з прибудовою Л-1, загальною площею 101,7 кв. м; нежитловою будівлею, будівлею прохідної М-1, загальною площею 59,7 кв. м; нежитловою будівлею, будівлею складу столярної майстерні Н-1, загальною площею 12,1 кв. м (а.с. 102-107).

В листі Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 02.12.2020 № 8-25-0.182-711/120-20 зазначило, що відповідно до розроблених та сесійно затверджених матеріалів грошової оцінки земель м. Прилуки розрахунок грошової оцінки проводиться індивідуально по кожній земельній ділянці з урахуванням 24 локальних факторів, вплив яких визначається у відповідності до схем їх прояву, тобто без наявності технічної документації із землеустрою на земельну ділянку (визначення її меж) провести остаточний розрахунок її грошової оцінки неможливо. Враховуючи вищевикладене, нормативна грошова оцінка земельної ділянки 1 кв.м. (з урахуванням, що ділянка забезпечена централізованим водопостачанням, газопостачанням, каналізацією, теплопостачанням та примикає до вулиці з твердим покриттям, з урахуванням коефіцієнту використання земельної ділянки) орієнтовно становить, а саме: АДРЕСА_2 : комерційного призначення 1414,91 грн, промислового призначення - 707,22 грн; АДРЕСА_1 комерційного призначення - 1563,38 грн, промислового призначення - 781,89 грн (а.с. 177).

Із копії рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.10.2016 у справі № 742/1148/16-ц вбачається, що заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Прилуцької міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив стягнути з нього упущену вигоду від оренди земельних ділянок по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 за період з березня 2013 року по травень 2015 року в розмірі 279102,43 грн. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 згідно договорів купівлі - продажу будівель і споруд, укладених 29.04.2011 із ВАТ «Прилуцький завод продовольчих товарів» є власником нежитлових приміщень за вказаними адресами. Земельні ділянки, на яких розташовані вказані об`єкти належали ВАТ «Прилуцький завод продовольчих товарів» на праві користування. Розглянувши зазначену цивільну справу, суд вирішив позов заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету м. Прилуки упущену вигоду від оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 за період з квітня 2013 року по травень 2015 року в розмірі 223694,69 грн. У решті - в задоволенні позову відмовлено (а.с. 178-180).

Відповідно до постанови Верховного Суду від 11.12.2019 у зазначеній вище цивільній справі постановлено рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2016 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 09 лютого 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету міста Прилуки 223 694,69 грн змінити, виклавши їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови. Поновити виконання рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2016 року у нескасованій частині та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 09 лютого 2017 року (а.с. 181-184).

У відповідь на звернення ОСОБА_1 стосовно надання відомостей про належність земельних ділянок, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , Міськрайонне управління у Прилуцькому районі та м. Прилуках Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області листом від 18.12.2020 № Р-455/0-0.182-455/150-20 повідомило, що на даний час відомості про вищезазначені земельні ділянки в Національній кадастровій системі відсутні, кадастрові номери не визначались. Правовстановлюючі документи на дані земельні ділянки в архів управління не надходили. Вищевказані земельні ділянки відносяться до земель комунальної власності м. Прилуки (а.с. 196).

Представник ГУ ДПС у Чернігівській області в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх повність, а у задоволенні зустрічних позовних вимог - просив відмовити повністю.

Представник Редька В.В. в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх повність, а у задоволенні первісних позовних вимог - просив відмовити повністю.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (далі по тексту - ПК України, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Статтею 206 Земельного кодексу України (далі по тексту - ЗК України) встановлено, що використання землі в Україні є платним, а об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Згідно з п.п. 14.1.72, п.п. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України, земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу); землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Згідно з п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Об`єктами оподаткування земельним податком є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні та земельні частки (паї), які перебувають у власності (ст. 270 ПК України).

Пункт 287.6 ст. 286 ПК України передбачає, що при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Таким чином, обов`язок платника податку сплачувати плату за землю виникає у власників та землекористувачів з дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою.

Право власності та користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі по тексту - Закон № 1952-IV).

Питання переходу права власності на земельну ділянку у разі набуття права на житловий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюються ст. 120 ЗК України і ст. 377 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України).

Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно з ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частиною 1 ст. 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Наведеними нормами чітко встановлено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

Тобто, фізична особа - власник нежилого приміщення є платником земельного податку з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу від 29.04.2011, укладених з ВАТ «Прилуцький завод продовольчих товарів», з 19.03.2012 є власником нежитлових приміщень та споруд за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_1 .

За таких обставин, на думку суду, незважаючи на те, що позивач не зареєстрував право власності чи користування земельною ділянкою під належним йому на праві власності нежитловим приміщеннями та спорудами, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у п. 5.2 ст. 5 ПК України, обов`язок зі сплати земельного податку виник у позивача з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Така правова позиція відповідає висновку щодо застосування зазначених норм матеріального права, викладеному в постанові Верховного Суду від 16.04.2020 у справі № 804/6405/16.

Водночас, суд зазначає, що в п. 286.1 ст. 286 ПК України визначено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 14.1.42 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що дані державного земельного кадастру - сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону.

З матеріалів справи вбачається, що податковим органом ОСОБА_1 було розраховано розмір земельного податку з фізичних осіб з урахуванням площі, визначеної на підставі інформації, яка міститься в Інформаційній базі «Податковий блок» про те, що у ВАТ «Прилуцький завод продовольчих товарів», перебували в користуванні дві земельні ділянки загальною площею 3007 кв. м. та 11994 кв. м., а також з урахуванням відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Однак, судом встановлено, що станом на 18.12.2020 відомості про земельні ділянки, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , в Національній кадастровій системі відсутні, кадастрові номери не визначались. Вказані земельні ділянки відносяться до земель комунальної власності м. Прилуки, що підтверджується копією листа Міськрайонне управління у Прилуцькому районі та м. Прилуках Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 18.12.2020 № Р-455/0-0.182-455/150-20 (а.с. 196).

Також судом в ГУ ДПС у Чернігівській області витребовувався витяг з Державного земельного кадастру щодо спірних земельних ділянок, який до суду наданий не був. Проте, представником податкового органу до суду було надано копії рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.10.2016 та постанови Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 742/1148/16-ц за позовом заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Прилуцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача упущеної вигоди від оренди земельних ділянок по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (а.с. 178-180, 181-184).

Вказані рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області та Верховного Суду судом не можуть бути взяті до уваги, оскільки предметом розгляду цивільної справи № 742/1148/16-ц було стягнення недоодержаного доходу і при розгляді справи суд керувався нормами земельного та цивільного законодавства, а предметом розгляду даної адміністративної справи є питання сплати земельного податку, сфера якого регулюється, перш за все, нормами податкового законодавства.

Крім того, як зазначалося вище, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, посилання на який в рішеннях Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.10.2016 та Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 742/1148/16-ц відсутні.

Таким чином, розмір земельного податку податковим органом в оскаржуваних Податкових повідомленнях-рішеннях розрахований з порушенням вимог п. 286.1 ст. 286 ПК України, що свідчить про їх протиправність.

Також суд зазначає, що відповідно до п. 271.1 статті 271 ПК України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Згідно зі п. 289.1 ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV цього Кодексу - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (п.п. 14.1.125 п. 14.1 ст. 125 ПК України).

У відповіді на відзив ГУ ДПС у Чернігівській області зазначило, що відповідно до наявної у податкового органу інформації у користуванні ОСОБА_1 перебувають земельні ділянки загальною площею - 11994 кв.м., остання відома нормативна грошова оцінка земельної ділянки визначена в розмірі - 5 101 887,78 грн та загальною площею - 3007 кв.м., остання відома нормативна грошова оцінка земельної ділянки визначена в розмірі - 1 344 610,12 грн.

Водночас документів, які б підтверджували вказану інформацію до суду не надано.

ГУ ДПС у Чернігівській області до суду надано лист Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 02.12.2020 № 8-25-0.182-711/120-20, в якому зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки 1 кв.м. становить за адресою: АДРЕСА_2 : комерційного призначення - 1414,91 грн, промислового призначення - 707,22 грн; АДРЕСА_1 комерційного призначення - 1563,38 грн, промислового призначення - 781,89 грн, проте із змісту вказаного листа вбачається, що вона є орієнтовною, а отже не може бути взятою до уваги при розрахунку суми плати за землю.

З приводу посилань ОСОБА_1 на те, що Податкова вимога форми «Ф» від 18.08.2016 № 1498-17 не має відношення до оскаржуваних ним Податкових повідомлень-рішень суд зазначає, що пунктом 59.5 статті 59 ПК України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Водночас, суд зауважує, що згідно п. 287.5 ст. 287 ПК України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 286.5 ст. 286 ПК України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (абз. 1 п. 58.3 ст. 58 ПК України).

Згідно з п. 42.1, 42.2 ст. 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Зі змісту наведених норм вбачається, що факт отримання податкових повідомлень-рішень платником податків має важливе значення, оскільки з цим моментом законодавство пов`язує відлік певних строків. Вважається, що документи належним чином вручені, якщо вони надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Дослідивши, надані до суду ГУ ДПС у Чернігівській області на підтвердження надіслання ОСОБА_1 оскаржуваних Податкових повідомлень-рішень, копії Рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення з трек № 365, № 212, суд зазначає, що із їх змісту неможливо встановити, які саме документи направлялися ОСОБА_1 , коли вони були йому направлені та чи були вони отримані ОСОБА_1 особисто або його представником.

Також до зазначених вище доказів суд ставиться критично, і тому, що Податкові повідомлення-рішення форми «Ф» № 4989-13-2516 та № 4990-13-2516 датуються 30.06.2018. Водночас, копія Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з трек № 365 містить інформацію, що документи, які направлялися ОСОБА_1 були вручені 27.06.2018.

Податкові повідомлення-рішення форми «Ф» № 56691-5206-2516, № 56690-5206-2516 датуються 03.07.2019. Водночас, копія Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з трек № 212 містить інформацію, що документи, які направлялися ОСОБА_1 були вручені 02.07.2019.

З вказаного слідує, що документи, які направлялися ОСОБА_1 були вручені раніше, ніж були сформовані оскаржувані Податкові повідомлення-рішення.

Крім того, Податкові повідомлення-рішення форми «Ф» № 56691-5206-2516, № 56690-5206-2516 були сформовані 03.07.2019, тобто з порушенням строку, передбаченого п. 286.5 ст. 286 ПК України.

Таким чином, доказів, які б підтверджували направлення податковим органом спірних Податкових повідомлень-рішень ОСОБА_1 ГУ ДПС у Чернігівській області до суду не надано. За встановлених у даній справі обставин відсутності доказів направлення на адресу ОСОБА_1 спірних Податкових повідомлень-рішень рекомендованим листом з повідомленням про вручення суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з нього спірної суми податкових зобов`язань, оскільки в розумінні ПК України таке рішення контролюючого органу не вважається належним чином надісланим (врученим), що призвело до неможливості встановлення строку, передбаченого пунктом п. 287.5 ст. 287 ПК України, із закінченням якого законодавець пов`язує виникнення у контролюючого органу права на стягнення податкового боргу.

Згідно із частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного вище, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ГУ ДПС у Чернігівській області до ОСОБА_1 слід відмовити повністю, а позов ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Чернігівській області необхідно задовольнити повністю.

Квитанцією від 26.08.2020 № П1018580 підтверджується сплата ОСОБА_1 судового збору у розмірі 1855,60 грн (а.с. 57).

У відповідності до вимог частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1855,60 грн.

Керуючись статтями 139, 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні первісного позову Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - відмовити повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

від 30 червня 2018 року № 4990-13-2516 на суму 11 267,22 грн та від 03 липня 2019 року № 56690-5206-2516 на суму 20 424,36 грн щодо нарахування земельного податку за земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ;

від 30 червня 2018 року № 4989-13-2516 на суму 60 922,32 грн, від 03 липня 2019 року № 56691-5206-2516 на суму 92 949,48 грн щодо нарахування земельного податку за земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1855,60 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Первісний позивач, зустрічний відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області, вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, .

Первісний відповідач, зустрічний позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Дата складення повного рішення суду - 04.02.2021.

Суддя Ю. О. Скалозуб