Справа № 620/3110/20
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3110/20 Суддя першої інстанції: Заяць О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання незаконною відмови та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - Відповідач, ГУ ПФ в Чернігівській області) про:

- визнання незаконною відмови ГУ ПФ в Чернігівській області у призначенні пенсії за віком відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язання ГУ ПФ в Чернігівській області призначити та виплатити з 06.12.2019 року пенсію за віком відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи та отримання допомоги по безробіттю, зазначені в її трудовій книжці НОМЕР_1 , та час догляду за дітьми до досягнення ними 3-річного віку.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.10.2020 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується факт народження ОСОБА_1 п`яти дітей та виховання їх до шестирічного віку, а також періоду роботи останньої дояркою і часу отримання допомоги по безробіттю, що дає підстави для призначення дострокової пенсії.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом не враховано факту відсутності доказів виховання Позивачем п`ятьох дітей до досягнення ними шестирічного віку, позаяк останнім не надано копій усіх паспортів, у той час як три з них видані на тимчасово окупованій території. Крім іншого, наголошує, що у трудовій книжці нерозбірливо проставлена печатка органу, який її заповнював, а тому наведені в останній відомості не можуть бути враховані.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі і встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що додала до заяви всі документи, які у неї були в наявності, на підтвердження факту народження та виховання дітей, а неможливість прочитання відбитку печатки на трудовій книжці не може бути підставою для відмови у зарахуванні трудового стажу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.03.2020 року звернулася до ГУ ПФ в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як жінці, яка народила і виховала до шестирічного віку п`ятьох дітей (а.с. 17-19).

Для призначення пенсії були подані заява та необхідні документи (трудова книжка, свідоцтва про народження 5 дітей; паспорти 4 дітей, свідоцтва про шлюб) (а.с. 35-52).

Однак, у призначенні пенсії ОСОБА_1 було відмовлено листом ГУ ПФ в Чернігівській області від 23.03.2020 року №2500-0346-8/9518 (а.с. 34), яке обґрунтовано відсутністю необхідного страхового стажу не менше 15 років та підтвердження документами виховання дітей до шестирічного віку.

Враховуючи встановлені вище обставини, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 19, 22 Конституції України, ст. ст. 1, 24, 26, 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон), ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також Порядку подання та оформлення документів для призначення (розрахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1), суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на підтвердження належними і допустимими доказами фактів роботи Позивача та народженні й вихованням ним п`ятьох дітей до шестирічного віку.

З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 1 Закону передбачено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу - з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку - 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

У свою чергу, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема, жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Отже, як вірно підкреслено судом першої інстанції, право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років має жінка, яка народили п`ятеро або більше дітей і виховала їх до шестирічного віку та за наявності не менше 15 років страхового стажу.

Пунктом 2.1 розділу II Порядку № 22-1 визначено перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії.

Так, згідно п. 2.17 розд. ІІ Порядку №22-1 при призначенні пенсій жінкам, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, матерям інвалідів з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, а також, у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку - на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини.

Отже, доказами народження дитини та її виховання до зазначеного віку є або свідоцтво про народження, або паспорт.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 народжено шість дітей:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 44);

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 45);

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який із слів Позивача 18.10.1990 помер;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 47);

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 48), яка на даний час уклала шлюб і змінила прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с. 49);

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 50).

Указані обставини підтверджуються копіями відповідних свідоцтв про народження, які були надані разом із заявою про призначення пенсії.

Отже, у розумінні положень п. 2.17 Порядку №22-1 ОСОБА_1 були надані ГУ ПФ в Чернігівській області документи, які підтверджують факт народження і виховання п`яти дітей до досягнення ними шестирічного віку.

Крім того, матеріали справи свідчать, що Позивачем додатково до заяви про призначення пенсії були додані копії паспортів чотирьох дітей - ОСОБА_9 (а.с. 13), ОСОБА_8 (а.с. 14-16), ОСОБА_3 (а.с. 51) та ОСОБА_9 (а.с. 52). Паспорт ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 не могла у зв`язку з проживанням останнім на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим.

Колегія суддів погоджується, що в силу ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне підкреслити, що відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005 року, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Таким чином, зважаючи на гарантоване ст. 46 Конституції України право громадян на соціальний захист, колегія суддів вважає, що у ГУ ПФ в Чернігівській області наявні правові підстави для врахування поданих ОСОБА_1 документів (копій паспортів її дітей) при вирішенні питання про призначення пенсії Позивачу.

Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 23.01.2018 року у справі № 583/392/17, від 30.10.2018 року у справі №234/3038/17, від 11.12.2018 року у справі № 360/1628/17, від 23.12.2019 року у справі № 235/2773/17, від 04.03.2020 року у справі № 235/2008/17, від 08.04.2020 року у справі № 242/1568/17.

У свою чергу, судовою колегією враховується, що згідно ч. ч. 1-2 ст. 24 Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За правилами ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, із змісту наявної у матеріалах справи копії трудової книжки Позивача серії НОМЕР_1 (а.с. 35-40) не вбачається, що у здійснювалися підчистки чи виправлення, відсутній в останній також і пошкодження. Усі записи в ній зроблені в чіткій послідовності, завірені печатками та підтверджують її роботу на ряді підприємств та отримання допомоги по безробіттю.

Посилання Апелянта на те, що всупереч вимог п. 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, у трудовій книжці відсутній розбірливо проставлений відбиток печатки підприємства, яке її заповнювало, судова колегія оцінює критично, оскільки, по-перше, заповнення трудової книжки 05.12.1988 року об`єктивно унеможливлює збереження відбитку печатки у тій же самій якості, яка мала місце 32 роки тому, по-друге, Інструкція, на яку посилається ГУ ПФ в Чернігівській області, станом на 05.12.1988 року (дата заповнення трудової книжки), не була чинною.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками Чернігівського окружного адміністративного суду про те, що ГУ ПФ в Чернігівській області безпідставно не зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.12.1988 року по 08.09.1995 року дояркою в птахорадгоспі «Токаревський» (6 років 9 місяців та 8 днів).

Крім того, всупереч аргументів Апелянта, останнім не було зараховано до страхового стажу періоду догляду за сином ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_7 , оскільки безпосередньо це вказано у листі ГУ ПФ в Чернігівській області від 23.03.2020 року №2500-0346-8/9518 (а.с. 34).

Враховуючи вищевикладене колегія суддів повністю погоджується з позицією суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено та підписано «03» лютого 2021 року.