Справа № 200/6154/20-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року справа №200/6154/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі позивача ОСОБА_1 , представників позивача Полякова І.В., Сагірова Ф.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року (повне судове рішення складено 20 жовтня 2020 року в м. Слов`янську) у справі № 200/6154/20-а (суддя в І інстанції Голубова Л.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - Управління) про:

- визнання протиправним та скасувати висновку службового розслідування від 19.05.2020, в частині порушення службової дисципліни, що виразились у недотриманні вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст.18, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 1 ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» п.п. 1, 2, 6, 15 ч. 3 ст. 1, п. 7 ч. 1 ст. 3, ч. 5 ст. 4 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1, 4 п. 5 розділу І, абзаців 1, 2, 3 п. 1, абзацу 4 п. 2 розділу II, абзацу 2 п. З розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, п.п. 9, 12 розділу III Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757, неналежному виконанні службових обов`язків, віддані незаконних наказів, використанні службових повноважень та державного майна в приватних інтересах, відсутності контролю за дотриманням підлеглими службової дисципліни, лейтенантом поліції командиром взводу № 1 роти № 1 батальйону конвойної служби ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_1 ;

- визнання протиправним та скасування наказу № 1085 від 01.06.2020 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками батальйону конвойної служби ГУ НП в Донецькій області та їх покарання» в частині звільнення лейтенанта поліції командира взводу № 1 роти № 1 батальйону конвойної служби ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_1 ;

- визнання протиправним та скасування наказу № 229 о/с від 02.06.2020 «По особовому складу» в частині звільнення лейтенанта поліції командира взводу № 1 роти № 1 батальйону конвойної служби ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_1 за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

- зобов`язання поновити на посаді командира взводу № 1 роти № 1 батальйону конвойної служби ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_1 ;

- стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, починаючи з дня звільнення по час поновлення на посаді.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі наказу начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 229 о/с від 02.06.2020 позивача звільнено з посади командира взводу № 1 роти № 1 батальйону конвойної служби ГУ НП в Донецькій області за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». Підставою звільнення з займаної посади став висновок службового розслідування за фактом можливих неправомірних дій з боку позивача та окремих працівників БКС ГУНП в Донецькій області від 19 травня 2020 року та прийнятий за його наслідками наказ № 1085 від 01.06.2020 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками батальйону конвойної служби ГУ НП в Донецькій області та їх покарання».

Позивач не згодний з оскаржуваними наказами відповідача та висновком службового розслідування, оскільки згідно Дисциплінарного статуту НП України звільнення є крайньою мірою дисциплінарного впливу. Вважає, що позивачем порушено строки проведення службового розслідування та призначено розслідування незаконно, не за заявою, повідомленням, рапортом чи скаргою громадян чи посадових осіб, а згідно доповідної записки щодо порушення автотранспортної діяльності працівниками взводу № 2 роти № 2 БКС ГУНП в Донецькій області.

Зазначає про хибні висновки службового розслідування, яким встановлено привласнення державного майна - палива позивачем, вважаючи, що тільки шляхом слідчих дій можна встановити такі неправомірні дії.

Позивач вважає неправомірними оскаржувані накази та висновок службового розслідування, в результаті яких його звільнили.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, якими вмотивовано позовну заяву та додаткові пояснення, які подавались під час розгляду справи місцевим судом.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

В судовому засіданні представники позивача підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити. Представник відповідача до апеляційного суду не прибув.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 проходив службу на посаді командира взводу № 1 роти № 1 батальйону конвойної служби ГУНП в Донецькій області. Зазначене підтверджується послужним списком (т. 1 а.с. 185-198) та трудовою книжкою (т. 1 а.с. 9-11).

Доповідною запискою від 20.03.2020, спрямованою на адресу начальника ГУНП в Донецькій області, старший інспектор автотранспортного відділення ЦЗ ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_2 повідомив керівництво про порушення автотранспортної діяльності працівниками взводу № 2 роти № 2 БКС ГУНП в Донецькій області (т. 1 а.с. 98-99).

Зокрема, зазначено, що за даними дорожнього листа, журналу виїздів та повернення автотранспортного взводу № 2 роти № 2 батальйону конвойної служби ГУНП в Донецькій області автомобіль ГАЗ 3307 н/з НОМЕР_1 здійснив виїзд 27.02.2020 (загальний пробіг за день склав 198 км). Працівниками автотранспортного відділення було переглянуто відео з камер спостереження Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області за 27.02.2020 та встановлено, що зазначений транспортний засіб не здійснював виїзд.

Також за даними дорожньої документації в період з 03.03.2020 по 05.03.2020 з загальним пробігом 199 км здійснював виїзд автомобіль ПАЗ-4234 н/з НОМЕР_2 , однак під час перегляду відео з камер спостереження ВП ГУНП в Донецькій області за 05.03.2020 встановлено, що зазначений транспортний засіб також не здійснював виїзд.

Під час огляду автомобілю ГАЗ 3307 н/з НОМЕР_1 встановлено, авто обладнано ГБО та залишки газу в баці ГБО відсутні, однак на датчику рівня палива (газу) залишок палива складає 1/4 баку.

Під час звірки дорожніх листів та показників спідометру розбіжностей не виявлено. На службовий автомобіль ГАЗ 3302 н/з НОМЕР_3 згідно дорожнього листа паливо не видавалось, враховуючи загальний пробіг на момент перевірки за березень 2020 року 2373 км, із залишком палива з минулого місяця 14 л, що призвело до порушення вимог п. 10, 12 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання службового транспорту Національної поліції, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757. Відомості про видачу палива за березень 2020 року майор ОСОБА_3 , відповідальний за автотранспортну діяльність взводу № 2 роти № 2 батальйону конвойної служби ГУНП в Донецькій області, не вів взагалі, контрольно-наглядова справа для перевірки останнім не надавалась, що призвело до порушення вимог п. 6 розділу І Порядку використання і зберігання службового транспорту Національної поліції.

Крім того, під час перевірки боксу, в якому зберігалися службові автомобілі ПАЗ-4234 н/з НОМЕР_2 та ГАЗ 3307 н/з НОМЕР_1 виявлено нову автогуму в кількості 12 шт., однак актами встановлення від 18.12.2019, засвідченого підписами матеріально-відповідальних осіб на вказані службові автомобілі було встановлено нову автогуму. При огляді зазначених авто на них було виявлено стару автогуму.

Крім того, доповідною запискою від 31.03.2020, спрямованою на адресу начальника ГУНП в Донецькій області, старший інспектор автотранспортного відділення ЦЗ ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_2 та старший інженер автотранспортного відділення ЦЗ ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_4 повідомили керівництво про порушення автотранспортної діяльності працівниками взводу № 4 роти № 2 БКС ГУНП в Донецькій області (т. 1 а.с. 100-101).

Вказаною доповідною запискою повідомлено те, що під час огляду службового автотранспорту на ньому за документами мали бути нові автомобільні шини, проте на авто виявлено старі шини, а нові знайдено в приватних гаражах заступника командира взводу № 4 роти № 2 ОСОБА_5 та командира взводу № 4 роти № 2 ОСОБА_6 .

Крім того, на службовому спеціальному автомобілі ГАЗ-3302-206 н/з 051849 було виявлено не зареєстроване газобалонне обладнання.

28.03.2020 на вказаному авто здійснив виїзд поліцейський водій взводу № 4 роти № 2 БКС ГУНП в Донецькій області сержант поліції ОСОБА_7 , однак записи до журналу виїзду та повернення транспортних засобів, журналу обліку інструктажів водіїв, журналу видачі та повернення ключів не вносилися.

Також перевіркою дорожньої документації виявлені порушення в веденні дорожніх листів.

На адресу начальника ГУНП в Донецькій області спрямовано доповідну записку від 01.04.2020 старшого інженера автотранспортного відділення ЦЗ ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_4 про встановлені ним порушення автотранспортної діяльності працівниками взводу № 2 роти № 1 БКС ГУНП в Донецькій області (т. 1 а.с. 102). У доповідній записці повідомлено про те, що за обліками ГУНП в Донецькій області за взводом № 2 роти № 1 значаться 2 одиниці службового автотранспорту, з яких 1 одиниця у технічно справному стані, а 1 одиниця підлягає списанню.

Під час перевірки встановлено, що спеціальний службовий автомобіль ГАЗ 3302 д.н. НОМЕР_4 потребує акумуляторної батареї, цей автомобіль знаходився без неї, у зв`язку з чим його експлуатація була неможлива, однак згідно дорожнього листа № 204 за січень 2020 та дорожнього листа № 12 за лютий 2020 вказаний автомобіль використовувався та його пробіг склав 3248 км.

Також на адресу начальника ГУНП в Донецькій області спрямовано доповідну записку від 01.04.2020 старшого інспектора автотранспортного відділення ЦЗ ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_2 про встановлені ним порушення автотранспортної діяльності працівниками взводу № 3 роти № 1 БКС ГУНП в Донецькій області (т. 1 а.с. 103).

Під час перевірки встановлено, що за взводом № 3 роти № 1 значаться 9 одиниць службового автотранспорту, з яких 5 одиниць у технічно справному стані, 2 одиниці підлягають списанню та 2 одиниці відповідно рапортів співробітників БКС перебувають на поточному ремонті, а саме: спеціальні службові автомобілі ГАЗ 3302 д.н. НОМЕР_5 та ГАЗ 3302 д.н. НОМЕР_6 . Однак, на момент перевірки спеціальні службові автомобілі ГАЗ 3302 д.н. НОМЕР_5 та ГАЗ 3302 д.н. НОМЕР_6 знаходилися в справному стані.

Перевіркою також встановлено численні порушення ведення дорожньої документації щодо ведення дорожніх листів.

Крім того, на адресу начальника ГУНП в Донецькій області спрямовано доповідну записку від 30.03.2020 старшого інспектора автотранспортного відділення ЦЗ ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_2 про встановлені ним порушення автотранспортної діяльності працівниками взводу № 1 роти № 1 БКС ГУНП в Донецькій області, тобто, структурного підрозділу, командиром якого був позивач (т. 1 а.с. 104).

В доповідній записці зазначено, що 27.03.2020 старшим інспектором автотранспортного відділення ЦЗ ГУНП в Донецькій області капітаном поліції ОСОБА_2 сумісно з провідним інженером автотранспортного відділення центру забезпечення ГУНП в Донецькій області ОСОБА_14 встановлено, що за взводом № 1 роти № 1 БКС ГУНП в Донецькій області обліковується 11 транспортних засобів, з яких на момент перевірки за даними дорожньої документації ГАЗ 3307 н/з НОМЕР_7, ГАЗ 5312 н/з НОМЕР_9 перебували в несправному стані. У ГАЗ 3307 н/з НОМЕР_7 26.03.2020 вийшов з ладу двигун згідно рапорту № 509 від 27.03.2020 в результаті перегріву. ГАЗ 5312 н/з НОМЕР_9 відповідно до запису в журналі виїзду та повернення транспортних засобів за 26.03.2020 стан автомобіля після закінчення роботи - зламаний. При цьому, пробіг на зазначеному авто за поточний місяць склав 400 км, а в січні та лютому по 2400 км. Переважно на зазначеному автомобілі здійснював виїзди в якості водія заступник командира БКС ГУНП в Донецькій області ОСОБА_10 .

Службовий автомобіль ГАЗ 5312 н/з 050487 на час перевірки при поверхневому огляді перебував у розукомплектованому вигляді (відсутні дзеркала заднього виду, сидіння салону, карбюратор, глушник, стартер). Також на цьому авто встановлена автогума, що не відповідає акту встановлення і заміни автомобільних шин від 10.06.2019, натомість, автогума без наявних ознак пробігу зберігалась в боксі, а пробіг згідно картки обліку станом на 01.03.2020 складає 25277 км.

Відповідно до рапорту № 517 від 27.03.2020, що надійшов до автотранспортного відділення центру забезпечення ГУНП в Донецькій області від заступника командира БКС ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_10 , станом на 01.03.2020 службовий автомобіль ГАЗ 5312 н/з НОМЕР_8 не експлуатується та підлягає списанню. При цьому, пробіг на зазначеному авто в січні та лютому 2020 року склав по 2000 км кожного місяця.

Під час звірки дорожньої документації встановлено, що в наявності лише журнал виїзду та повернення транспортних засобів та журнал обліку інструктажів водіїв, які прошиті, пронумеровані, скріплені печаткою, однак відсутній реєстраційний номер на обох журналах. Замість журналу видачі ключів відповідні записи ОСОБА_1 здійснював в графі «примітка» журналу виїзду та повернення транспортних засобів.

Отже, наведеними вище доповідними записками начальника ГУНП в Донецькій області було повідомлено про порушення, встановлені в структурних підрозділах - взводах батальйону конвойної служби ГУНП в Донецькій області, в тому числі, у взводі № 1 роти № 1 БКС ГУНП в Донецькій області, командиром якого був позивач, тому 23.03.2020 начальником ГУНП в Донецькій області прийнято наказ № 569 про призначення службового розслідування за вказаним фактом та створено дисциплінарну комісію (т. 1 а.с. 107).

Наказом начальника ГУНП в Донецькій області від 21.04.2020 № 785 з метою належного опрацювання значної кількості матеріалів, зібраних під час проведення службового розслідування за фактом можливих неправомірних дій з боку окремих працівників батальйону конвойної служби ГУНП в Донецькій області, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин продовжено строки службового розслідування до 20.05.2020 (т. 1 а.с. 110).

Відповідно до приписів частини 2 статті 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів. Зазначений наказ спростовує твердження позивача про порушення відповідачем строків службового розслідування.

Висновком службового розслідування за фактом можливих неправомірних дій з боку окремих працівників батальйону конвойної служби ГУНП в Донецькій області від 19.05.2020, затвердженого начальником ГУНП в Донецькій області 19.05.2020, стосовно порушень у взводі № 1 роти № 1 БКС ГУНП в Донецькій області, командиром якого був позивач встановлено наступне (т. 1 а.с. 142-182).

В ході проведеного службового розслідування встановлено, що опитаний за даним фактом ОСОБА_1 пояснив, що спеціальний автомобіль ГАЗ 5312 н.з. НОМЕР_8 підлягає списанню, однак у ньому в наявності всі передбачені конструкцією автомобіля частини.

По факту реєстраційних номерів на журналі виїзду та повернення транспортних засобів та журнал обліку інструктажів водіїв ОСОБА_1 пояснив, що журнали зареєстровані, але реєстраційні номери були написані простим олівцем, який останньому видала канцелярія батальйону (т. 1 а.с. 148).

З приводу журналу видачі ключів від службових транспортних засобів ОСОБА_1 ставив відповідну відмітку в журналі виїзду та повернення транспортних засобів в графі № 15 «примітка». В даній графі не забороняється фіксування будь-якої інформації стосовно транспортних засобів Національної поліції України (пункт 7 розділу ІІ).

В ході службового розслідування було встановлено, що дійсно в журналі реєстрації журналів БКС ГУНП в Донецькій області за реєстраційним номером 188 від 28.12.2019 зареєстровано журнал виїзду та повернення транспортних засобів та за номером 189 від 28.12.2019 - журнал обліку інструктажів водіїв, які є в наявності, однак журнал видачі ключів відсутній.

Стосовно факту присвоєння пального опитаний командир взводу № 1 роти № 1 БКС ГУНП в Донецькій області ОСОБА_1 пояснив, що до його посадових обов`язків входить організація роботи взводу (т. 1 а.с. 169). Приблизно з червня - серпня 2019 року він є матеріально-відповідальною особою взводу № 1 роти № 1 БКС ГУНП в Донецькій області. До його обов`язків входить отримання в автотранспортному відділенні ЦЗ ГУНП в Донецькій області паливно-мастильних матеріалів на службові автомобілі та видача палива водіям цих авто згідно з потребою.

З моменту створення батальйону до лютого 2020 року у взводі № 1 роти № 1 БКС ГУНП в Донецькій області обліковувалося 11 автомобілів, на які позивачем отримувалося пальне в середньому близько 4500 л. у зв`язку з тим, що даний об`єм палива автомобілями взводу фактично не використовувався, він звернувся до заступника командира БКС ГУНП в Донецькій області ОСОБА_10 та запитав, що робити із залишками пального, які у середньому складали 2000 л. Останній запропонував списувати залишок, як використаний, а в реальності розподіляти його навпіл між ними. Позивач погодився на цю пропозицію.

З вересня 2019 року по лютий 2020 року позивач, отримуючи пальне як у талонах, так і на старт-карти, залишки пального розділяв з ОСОБА_10 навпіл. Позивач заносив йому талони на паливо чи старт-карти із залишком палива, після чого, через деякий час ОСОБА_10 віддавав позивачу заправні чеки, які він долучав до дорожніх листів та передавав їх до ЦЗ ГУНП в Донецькій області.

Як розпоряджався ОСОБА_10 своєю частиною залишків позивач не знає, а із своєї половини частину він використовував на ремонт службового автотранспорту, частину переводив у готівку, яку залишав собі. Таким чином, після продажу палива, готівкою він отримував в середньому від 5000 гривень до 15000 гривень щомісяця.

З метою списання такої кількості палива він завищував загальний пробіг у дорожніх листах, виданих на автомобілі.

Процедура списання пального відбувалась наступним чином: водії, в тому числі і позивач, при використанні автомобіля, розписувалися у дорожньому листі за прийняття автомобіля. Всі інші графи у дорожньому листі позивач заповнював особисто, у тому числі і загальний пробіг за зміну. В основному він списував бензин на автомобілях з механічними спідометрами, які в подальшому підкручував для приховування факту правдивого пробігу відповідного автомобіля.

Наведене підтверджується особистими підписами позивача у дорожніх листах з вересня 2019 року по лютий 2020 року, де в графах показників спідометрів та пробігу позивач розписувався особисто.

Крім того, наведене підтверджується поясненнями позивача від 04.04.2020 (т. 1 а.с. 113-114) та поясненнями поліцейських водіїв взводу № 1 роти № 1 БКС ГУНП в Донецькій області ОСОБА_15 від 16.04.2020 та ОСОБА_13 (а.с. 130-132).

Частиною першою статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Частиною другою статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Матеріали справи не містять доказів надання позивачем скарг під час проведення службового розслідування.

При цьому він був ознайомлений зі своїми правами та отримав відповідну Пам`ятку (т.1 а.с.114), що спростовує доводи апеляційної скарги про порушення відповідачем прав ОСОБА_1 на захист.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 01.06.2020 № 1085 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками батальйону конвойної служби ГУНП в Донецькій області та їх покарання» за порушення службової дисципліни, що виразились у недотримані вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст.18, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 1 ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» п.п. 1, 2, 6, 15 ч. 3 ст. 1, п. 7 ч. 1 ст. З, ч. 5 ст. 4 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1, 4 п. 5 розділу І, абзаців 1, 2, 3 п. 1, абзацу 4 п. 2 розділу II, абзацу 2 п. З розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, п.п. 9, 12 розділу III Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757, неналежному виконанні службових обов`язків, віддані незаконних наказів, використанні службових повноважень та державного майна в приватних інтересах, відсутності контролю за дотриманням підлеглими службової дисципліни, лейтенантом поліції командиром взводу № 1 роти № 1 батальйону конвойної служби ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції (т. 1 а.с. 53-55).

Слід зазначити, що частина працівників батальйону конвойної служби ГУ НП в Донецькій області звільнилася в квітні 2020 року з різних підстав, тобто під час проведення службового розслідування, тому їх не було притягнуто до відповідальності.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 02.06.2020 № 229 о/с відповідно до розділу VII Закону України «Про національну поліцію» за п. 6. ч 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) лейтенанта поліції ОСОБА_1 - командира взводу № 1 роти № 1 батальйону конвойної служби ГУ НП в Донецькій області звільнено зі служби в поліції (т. 1 а.с. 56). Також даним наказом позивачу обчислено вислугу років - 11 років 01 місяць 24 дні у календарному обчисленні, у пільговому обчисленні - 17 років 00 місяців 09 днів. Даний наказ прийнято на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 01.06.2020 № 1085.

Крім усього зазначеного вище, Першим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, здійснюється кримінальне провадження № 0001124 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України за фактом надходження матеріалів ДУ ДВБ НП України про заволодіння бензином марки А-95 в кількості 5067,9 літрів та дизельним паливом в кількості 1554,7 літрів за попередньою змовою службовими особами батальйону конвойної служби ГУНП в Донецькій області, про свідчить відповідний витяг з ЄРДР від 10.06.2020 (а.с. 239-240).

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Загальні засади діяльності, а також статус поліцейських, підстави дисциплінарної відповідальності встановлено Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VІІІ (далі - Закон № 580-VІІІ), Дисциплінарним статутом Національної поліції України.

Статтею 19 Закону № 580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України.

За приписами статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Обов`язки керівника визначені статтею 3 Дисциплінарного статуту, відповідно до якої керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний:

1) створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського;

2) поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій;

3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського;

4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень;

5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності;

6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними;

7) контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень;

8) у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, звільнення з посади.

При цьому, Дисциплінарним статутом не передбачено застосування дисциплінарних стягнень в порядку послідовності, визначення виду стягнення вирішується начальником згідно його повноважень, з урахуванням висновків службового розслідування та при наявності підстав для його накладення.

Звільнення зі служби, як вид стягнення може провадитися як за систематичне порушення дисципліни, так і за вчинення проступку, несумісного з перебуванням на службі в органах поліції.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з Національної поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Принципи етики для працівників Національної поліції визначають Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), затверджених наказом МВС України від 09.11.2006 року № 1179.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил, зокрема, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

- у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;

- неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України;

- виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;

- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

Згідно зі статтею 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

«Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

При цьому, вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників органів внутрішніх справ, приймаючи присягу працівника Національної поліції України ОСОБА_1 склав присягу «дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки», тоді як вищезазначені обставини, встановлені відповідачем під час службового розслідування у відношенні ОСОБА_1 , суперечать морально-етичним принципам, встановленим співробітникам Національної поліції.

Крім того, вчинення подібних дій призводить до встановлення негативної суспільної думки населення щодо органів Національної поліції, які у відповідності до своїх службових обов`язків повинні неупереджено дотримуватись законодавства України.

Недодержання працівником поліції наведених вище норм є безумовною підставою вважати його таким, що вчинив дисциплінарний проступок.

Згідно із частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідачем надано у якості доказів неправомірної поведінки деяких поліцейських та позивача витяг щодо кримінального провадження № 0001124 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, за фактом матеріалів ДУ ДВБ НП України про заволодіння бензином марки А-95 в кількості 5067,9 літрів та дизельним паливом в кількості 1554,7 літрів за попередньою змовою службовими особами батальйону конвойної служби ГУНП в Донецькій області, про свідчить відповідний витяг з ЄРДР від 10.06.2020.

При цьому, позивача звільнено не за вчинення кримінального правопорушення (пункт 10 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII), а у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII).

Однак, факт незаконного заволодіння пальним не спростований, а доведений поясненнями підлеглих позивача та самого позивача.

Також відповідачем у якості доказів неправомірних дій працівників батальйону конвойної служби ГУ НП в Донецькій області до матеріалів справи надано низку доповідних записок та рапортів, складених посадовими особами батальйону конвойної служби ГУНП в Донецькій області стосовно порушень, встановлених службовим розслідуванням.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в доповідних записках (крім від 21.03.2020) відсутні візи, вказівки керівництва, не спростовують висновків службового розслідування, оскільки доповідні записки є узагальнюючим матеріалом відповідної посадової особи та самі по собі не є доказом.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірності проведення службового розслідування по іншим взводам (ротам), ніж взводу № 2 роти № 2 БКС ГУНП (по ймовірним порушенням в якому ініційовано службове розслідування), не заслуговують на увагу, оскільки в наказі про призначення службового розслідування визначено його проведення стосовно взагалі БКС ГУНП без виокремлення якихось конкретних рот чи взводів.

Частиною першою статті 22 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

За приписами підпункту «з» пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, зокрема є поліцейські.

Крім того, підстави звільнення зі служби в поліції визначені частиною першою статті 77 Закону № 580-VIII, відповідно до якої, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6).

Службовим розслідуванням було встановлено грубе порушення дисципліни, яке можливо має ознаки кримінального правопорушення, тому враховуючи характер проступку, обставини, за яких його скоєно, керівником відповідача було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 .

Згідно з частин 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Суд зазначає, що вимога позивача про визнання протиправним та скасування висновку службового розслідування від 19.05.2020 задоволенню не підлягає, оскільки суд вважає, що рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення, дія чи бездіяльність прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюванні рішення, дія чи бездіяльність є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Отже, висновки, викладені в матеріалах службового розслідування, є відображенням дій членів комісії і самі по собі не породжують правових наслідків для позивача та, відповідно, не порушують прав останнього.

Члени комісії не позбавлені права викладати у висновках службового розслідування власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин та обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних, допущених поліцейськими під час несення служби порушень.

Оцінка висновків службового розслідування, викладення у ньому висновків надається при вирішенні спору щодо оскарження наказів, прийнятих на підставі висновків службового розслідування.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем правомірно винесено накази № 1085 від 01.06.2020 та 229 о/с від 02.06.2020 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за вчинки, несумісні з подальшим проходженням служби, а тому підстави для поновлення позивача на роботі відсутні.

На підставі зазначеного, вимоги позивача про визнання протиправним та скасування висновку службового розслідування від 19.05.2020, визнання неправомірним та скасування наказу № 1085 від 01.06.2020 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками батальйону конвойної служби ГУ НП в Донецькій області та їх покарання» в частині звільнення лейтенанта поліції командира взводу № 1 роти № 1 батальйону конвойної служби ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_1 та 229 о/с від 02.06.2020 «По особовому складу» в частині звільнення лейтенанта поліції командира взводу № 1 роти № 1 батальйону конвойної служби ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_1 за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», поновлення на роботі з дня звільнення, стягнення з Головного управління Національної поліції в Донецькій області середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з дня звільнення по час поновлення на посаді є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки судом в даній справі визнано правомірність прийнятих відповідачем наказів про звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції.

З огляду на зазначені норми законодавства та встановлені у справі обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що при звільненні позивача зі служби в поліції відповідачем було враховано тяжкість вчиненого проступку, обставини, за яких його вчинено, шкоду, заподіяну авторитету поліції, відношення позивача до вчиненого, а також встановлено несумісність подальшого проходження позивачем служби в поліції, у зв`язку з чим вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів поліції є законним та обґрунтованим, а оскаржувані накази прийняті відповідачем у межах владних повноважень.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 200/6154/20-а - залишити без змін.

Повне судове рішення - 03 лютого 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук