Справа № 280/1070/20
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2021 року м. Дніпросправа № 280/1070/20

головуючий суддя І інстанції Калашник Ю.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року в адміністративній справі №280/1070/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтаж-Сервіс-2004" до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги в частині,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Монтаж-Сервіс-2004" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги № 60474-50/829 від 10.12.2019 в частині зайво донарахованої пені в сумі 107150,65 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтаж-Сервіс-2004" було задоволено.

Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу № 60474-50/829 від 10.12.2019 в частині нарахованої пені в сумі 107150,65 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Запорізькій області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що пеня, яка визначена у спірній вимозі, була нарахована у відповідності з приписами чинного законодавства, а саме за 2018 та 2019 роки відповідно.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Монтаж-Сервіс-2004"було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останнє просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, Головним управління ДФС у Запорізькій області, на підставі акту перевірки №249/08-01-14-09/32889812 від 23 квітня 2018 року, прийняте податкове повідомлення-рішення № від 03 вересня 2018 року, відповідно до якого позивачу нараховане податкове зобов`язання з податку на прибуток у загальному розмірі 190 669,50грн.

Позивачем у встановлений строк (15.11.2018) податкове зобов`язання не сплачено, у зв`язку із чим відповідачем 10.12.2019 винесено позивачу вимогу №60474-50/829, відповідно до якої сума податкового боргу з податку на прибуток у TOB «Монтаж-Сервіс-2004» складає 340 057,73 грн., з них: 184 609,86 грн. основного боргу з податку на прибуток, 6 059,50 грн. штрафні (фінансові санкції) та 149 388,37 грн. пені.

Не погоджуючись із нарахуванням пені, позивач звернувся до суду із позовом про скасування податкової вимоги у частині нарахованої пені у сумі 107150.65 грн.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у податковій вимозі №60474-50/829 від 10 грудня 2019 року підприємству протиправно було зайво визначено до сплати пеню в сумі 107 150,65 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно п.п. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Приписами п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України визначено, що нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Відповдіно до п.п. 129.3.1 п. 129. 3 ст. 129 Податкового кодексу України, нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що пеня нараховується на суму коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір, але не сплатив у встановлені законодавством строки, та/або на суму штрафної (фінансової) санкції чи санкцій за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності, не сплачених платником у встановлені законодавством строки.

Нарахування пені за правилами підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України (при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки (податкове повідомлення - рішення)), розпочинається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати, визначеного пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, податкового зобов`язання, включаючи період адміністративного та судового оскарження та закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Верховного Суду від 12.02.2019 року по справі №820/6468/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як свідчать встановлені обставини справи, пеня за спірною вимогою була нарахована позивачу з огляду на несплату податкового зобовязання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 03.09.2018 року № .

З пояснень позивача, які податковим органом спростовані не були, вбачається, що наведене податкове повідомлення-рішення було отримано останнім 05.11.2018 року.

Відтак, в силу приписів п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, позивач був зобов`язаний сплатити податкове зобов`язання, визначене в податковому повідомленні-рішенні № від 03 вересня 2018 року не пізніше 15 листопада 2018 року, однак останнє було сплачено 10.12.2019 року.

Так, в період з 16 листопада 2018 року по 10 грудня 2019 року діяли наступні облікові ставки Національного банку України:

З 16.11.2018 по 25.04.2019 - 18,00%;

З 26.04.2019 по 18.07.2019 - 17,50%;

З 19.07.2019 по 05.09.2019 - 17,00%;

З 06.09.2019 по 24.10.2019 - 16,50%;

З 25.10.2019 по 10.12.2019 -15,50%.

Відтак, сума пені, нарахована на грошове зобов`язання 190 669,50 грн. за період з 16.11.2018 по 10.12.2019 становить:

190 669,50 грн.* 18%* 120%/365днів* 161 день = 18 166,36 грн.

190 669,50 грн.* 17,5%* 120%/365днів*84 дні = 9 214,82 грн.

190 669,50 грн.* 17%* 120%/365днів*49 днів = 5 221,73 грн.

190 669,50 грн.* 16,5%* 1 20%/365ДІІІВ*49 днів = 5 068,15 грн.

190 669,50 грн.* 15,5%* 120%/365днів*47 днів = 4 566,66 грн.

Загальна сума пені: 18 166,36+9 214,82+5 221,73+5 068,15+4 566,66=42 237,72 грн.

Отже, за спірною податковою вимогою підприємству протиправно було зайво визначено до сплати пеню в сумі 107 150,65 грн. (149388.37-42 237.72).

З матеріалів справи вбачається, що належність визначення наведеної суми податковим органом не спростовується.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що у податковій вимозі №60474-50/829 від 10 грудня 2019 року позивачу протиправно було визначено до сплати пеню в сумі 107 150,65 грн., що свідчить про необхідність її скасування на вказану суму.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року в адміністративній справі №280/1070/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко