Справа № 200/5226/20-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року справа №200/5226/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гайдара А.В., Сіваченка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сухова М.Є.,

представника відповідача Сенникова А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2020 року у справі № 200/5226/20-а (головуючий І інстанції Грищенко Є.І. ) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30 січня 2020 року № , яким за затримку на 15,16,17 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 203 228,06 грн зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 20 322,81 грн за платежем рентна плата за користування надрами для видобування корисних копалин.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вказане рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки, підприємством було належним чином виконано покладені зобов`язання щодо сплати задекларованої суми рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення. Крім того, помилки платіжного доручення не є правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми податку у визначений законом строк. Допущена позивачем помилка не спричинила настання будь-яких наслідків або збитків для бюджету, в подальшому кошти були спрямовані за належністю.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2020 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 30 січня 2020 року №.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Позивачем було задекларовано та сплачено податкове зобов`язання у розрізі КОАТУУ згідно платіжних доручень, зокрема, № від 19.11.2019 р. (Степанівська сільська рада) у розмірі 671 643,6 грн., при тому що задекларовано було 874 871,66 грн. Таким чином, сума недоїмки склала 203 228,06 грн. Станом на 20 листопада 2019 року виник податковий борг по Степанівській сільській раді у сумі 203 228,06 грн., який погашений шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку Святогірської селищної ради Добропільського району.

Відповідно до положень Постанови Правління Національного банку України від 21 січня 2001 року №22 Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особа, яка оформляла цей документ і подала до обслуговуючого банку.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, проси її задовольнити.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, , місцезнаходження: м. Добропілля, м. Білицьке, вул. Красноармійська, 1а.

Позивачем було подано податкову декларацію № 27 за 3 квартал 2019 року від 04.11.2019 року якою задекларовано податкове зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин у розмірі 8 256 085, 85 грн, а саме за кодом органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням ділянки надр за КОАТУУ (Ганівська с/р) в сумі 6 934 994, 49 грн., та за кодом органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням ділянки надр за КОАТУУ (Святогірська с/р) в сумі 1 321 091, 36 грн.

04 листопада 2019 року позивачем подано податкову декларацію (уточнюючу) № 29 за 2 квартал 2019 року, якою задекларовано від`ємне значення податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин у розмірі 244 508, 64 грн., а саме за кодом органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням ділянки надр за КОАТУУ (Ганівська с/р) в сумі 41280, 58 грн. та за кодом органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням ділянки надр за КОАТУУ (Святогірська с/р) в сумі 203 228,06 грн.

07 листопада 2019 року позивачем було подано податкову декларацію з рентної плати № 30 за 3 квартал 2019 року, якою задекларовано зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин у розмірі 889 360, 64 грн., а саме за кодом органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням ділянки надр за КОАТУУ в сумі 874 871, 66 грн. (Степанівська с/р) та за кодом органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням ділянки надр за КОАТУУ в сумі 14 488, 98 грн.

Відповідно до платіжного доручення від 19 листопада 2019 року № 216323 позивачем було сплачено рентну плату за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення у розмірі 6 893 713, 91 грн. на рахунок УДКСУ м. Добропілля/ с. Ганівка.

Згідно платіжного доручення від 19 листопада 2019 року № 216324 позивачем сплачено рентну плату за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення у розмірі 1 321 091, 36 грн. на рахунок УДКСУ м. Добропілля/смт. Святогор.

Згідно платіжного доручення від 19 листопада 2019 року № 216323 позивачем було сплачено рентну плату за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення у розмірі 671 643,60 грн. на рахунок УДКСУ Олександр/с. Степанівка.

Відповідно до платіжного доручення від 19 листопада 2019 року № 216325 позивачем було сплачено рентну плату за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення у розмірі 14 488,98 грн. на рахунок УДКСУ в Олександрівському районі.

Крім того, позивачем подано до податкового органу заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у розмірі 203 228,06 грн. на бюджетний рахунок для погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, а саме Головне управління ДПС у Донецькій області (Покровсько-Добропільське управління). Вказана заява була прийнята 22 листопада 2019 року, що підтверджується квитанцією №2.

Таким чином, податковий борг по Степанівській сільській раді Олександрівського району у сумі 203 228,06 грн. погашений шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку Святогірської селищної ради Добропільського району, що підтверджується відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Податковим органом проведено камеральну перевірку ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля з питань своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами за ІІІ квартал 2019 року за результатом якої складено акт від 10 січня 2020 року № 6/05-99-53-42/37014600.

Відповідно до висновків вказаного акту контролюючим органом встановлено порушення терміну сплати узгодженого податкового зобов`язання на 15, 16, 17 днів.

Листом від 27 січня 2020 року № 6745/10/05-99-53-42 щодо результатів розгляду заперечень до акту камеральної перевірки від 10 січня 2020 року № 6/05-99-53-42/37014600 повідомлено про правомірність висновків, викладених у акті.

30 січня 2020 року на підставі висновків акту перевірки від 27 січня 2020 року № 6745/10/05-99-53-42 податковим органом було сформовано податкове повідомлення-рішення № яким за порушення строку сплати грошового зобов`язання з рентної плати в сумі 203 228,06 грн. зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10 % на суму 20 322,81 грн.

Рішенням Державної податкової служби України від 21.04.2020 року за результатом розгляду скарги, скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін.

Матеріали справи свідчать, що рішення ДПС від 21.04.2020 року №13905/6/99-00-08-05-05-06 позивач отримав 25.04.2020 року.

Скасовуючи спірне податкове повідомлення-рішення, суд першої інстанції зазначив, що позивачем у строк, встановлений ПК України були вчинені дії на виконання обов`язків покладених статтею 57 ПК України, а помилкове зазначення розрахункового рахунку в платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов`язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений вказаною нормою ПК України строк, штрафні (фінансові) санкції, що передбачені п. 126.1 ст. 126 ПК України не можуть застосовуватись до позивача.

Оцінка суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, за несплату платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання у певний термін до такого платника застосовуються штрафні санкції.

Нормами Бюджетного кодексу України, а саме, ч. 1 ст. 43 та ч. 5 ст. 45, передбачено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Податки і збори (обов`язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Пунктом 22.4 ст. 22 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні визначено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений п. 57.1 ст. 57 ПК України, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених п. 126.1 ст. 126 ПК України.

Відповідно до ст. 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що у строк, передбачений п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету. А оскільки такі суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове зазначення розрахункового рахунку, який не діяв, у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов`язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений вказаною нормою ПК України строк, а відтак і для застосування на підставі п. 126.1 ст. 126 ПК України штрафних (фінансових) санкцій.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 14.03.2019 р. по справі № 825/2388/18, постанові Верховного Суду від 29.01.2020 року у справі №824/2467/15-а, постанові Верховного Суду від 02.06.2020 року у справі №808/3455/15.

Суд зауважує, що позивачем було своєчасно перераховано до державного бюджету України задекларовані суми грошового зобов`язання з рентної плати у повному обсязі, виправлено допущено помилку, шляхом перерозподілу сплачених до державного бюджету України сум, між бюджетними рахунками селищних рад, що виключає застосування до позивача штрафних санкцій за несплату рентної плати до державного бюджету України.

За таких обставин, суд вважає, що податковий орган своїми діями встановив для платника податку обмеження, не передбачені ПК України, що не відповідає повноваженням податкового органу, та суперечить вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Суд вважає таким, що не підлягає задоволенню клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на таке.

Матеріали справи свідчать, що рішення ДПС від 21.04.2020 року №13905/6/99-00-08-05-05-06 позивач отримав 25.04.2020 року, а з позовною заявою до суду першої інстанції звернувся 25.05.2020 року (том 1, а.с. 49), отже звернення до суду з позовної заявою відбулося у межах місячного строку після закінчення процедури адміністративного оскарження, тобто в межах строку визначеного законом. Відтак доводи, викладені в клопотанні апелянта є незмістовними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2020 року у справі № 200/5226/20-а залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2020 року у справі № 200/5226/20-а залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 04 лютого 2021 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 04 лютого 2021 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

І.В. Сіваченко