Справа № 280/5630/19
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2021 року м. Дніпросправа № 280/5630/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року (головуючий суддя: Стрельнікова Н.В.) по адміністративній справі №280/5630/19

за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2020 року по адміністративній справі №280/5630/19, визнаний протиправним та скасований п. 43 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №124 від 27.09.2019 року; зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо виплати йому одноразової грошової допомоги, як інваліду III групи, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні; в решті позовних вимог відмовлено.

Рішення набрало законної сили 20.05.2020 року відповідно до постанови Третього апеляційного адміністративного суду, якою рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У виконання рішення суду першої інстанції заява ОСОБА_1 розглянута 5.06.2020 року Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум ( далі Комісія МО України), прийнято рішення про призначення позивачу допомоги у зв`язку із встановленням 11 групи інвалідності в 2013 році внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням інтернаціонального обов`язку, в розмірі 30-місячного грошового забезпечення, визначеного на день звільнення з військової служби в сумі 5 197грн. 50коп.

Вважаючи такі дії Міністерства оборони України протиправними, а рішення суду по справі №280/5630/19 не виконаним, позивач звернувся до суду в порядку статті 383 КАС України з вказаною заявою, в якій просив: 1) повідомити Міністерство оборони України про факт невиконання ним рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2020 року у справі №280/5630/19;

2) зобов`язати Міністерство оборони України перерахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу, передбачену Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28.05.2008 року, у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності, у розмірі 48-місячного грошового забезпечення, з урахуванням вже виплаченої суми.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.08.2020 року вищезазначену заяву ОСОБА_1 , подану в порядку ст.383 КАС України , залишено без задоволення з підстав правомірності виконання судового рішення Міністерством оборони України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, а подану ним заяву в порядку ст. 383 КАС України задовольнити. Апеляційна скарга обґрунтована неправомірністю висновків суду першої інстанції щодо залишення заяви без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм процесуального права колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам процесуального закону ухвала Запорізького окружного адміністративного суду від 17.08.2020 року не відповідає, в зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 129 - 1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Приписами ч.2 ст.14, ч.1 ст.370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований, у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, в свою чергу, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 5.02. 2020 року у справі № 640/10843/19, від 28.04.2020 року у справі № 611/26/17.

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту. Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

Як зазначалось, ухвалене по справі №280/5630/19 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2020 року звернуто до виконання.

Колегія суддів звертає увагу, що рішенням суду встановлене право позивача у зв`язку із встановленням йому 8.10.2010 року безстроково ІІІ групи інвалідності на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28.05.2008 року, у розмірі 48-місячного грошового забезпечення, та зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо виплати позивачу як інваліду III групи зазначеної допомоги з урахуванням вже виплаченої суми.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення суду Комісією МО України 05.06.2020 року повторно розглянута заява ОСОБА_1 та додані до неї документи щодо виплати йому одноразової грошової допомоги (а.с.73).

За результатами розгляду даної заяви Комісією МО України прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі його 30 - місячного грошового забезпечення, визначеного на день звільнення з військової служби в розмірі 5 197,50 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28.05.2008 року, виходячи із встановлення йому під час повторного огляду 08.10.2013 року II групи інвалідності, отриманої внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням інтернаціонального обов`язку, що суперечить Закону та змісту рішення суду першої інстанції.

Викладене свідчить, що відповідач безпідставно вчинив зазначені дії щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі його 30 - місячного грошового забезпечення як інваліду II групи, встановленої у 2013 році, за наявності рішення суду, яке набрало законної сили і є обов`язковим до виконання, щодо виплати йому одноразової грошової допомоги як інваліду III групи, встановленої у 2010 році, у розмірі 48-місячного грошового забезпечення, чим порушені права та законні інтереси позивача.

Відтак, враховуючи наведене та приймаючи до уваги правову оцінку аргументів сторін, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем допущено порушення норм чинного законодавства під час виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

В даному випадку належним способом захисту прав позивача є скасування рішення Комісії МО України від 5.06.2020 року про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду II групи інвалідності, в розмірі 30-місячного грошового забезпечення, визначеного на день звільнення з військової служби, в сумі 5 197грн.50коп., та покладання обов`язку на відповідача здійснити розгляд поданої позивачем заяви щодо виплати йому одноразової грошової допомоги, у розмірі 48-місячного грошового забезпечення, станом на час встановлення йому у 2010 році безстроково III групи інвалідності, отриманої внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, з урахуванням виплачених сум.

Оскільки відновлення порушеного права позивача не потребує окремого повідомлення Міністерства оборони України про факт невиконання ним рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2020 року у справі №280/5630/19; заява ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищезазначені обставини заява ОСОБА_1 , подана у порядку статті 383 КАС України, підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню як протиправна.

Керуючись ст. 315, 317, 325, 328, 383 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року по адміністративній справі №280/5630/19 - скасувати та прийняти постанову.

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов`язати Міністерство оборони України вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону - невиконанню рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року по адміністративній справі №280/5630/ 19,

скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 5.06.2020 року про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`я заного із виконанням інтернаціонального обов`язку, в розмірі 30-місячного грошового забезпечення, визначеного на день звільнення з військової служби, в сумі 5 197 грн. 50 коп.

здійснити розгляд поданої ОСОБА_1 заяви про призначення одноразової грошової допомоги як інваліду 111 групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням інтернаціонального обов`язку, у розмірі 48-місяч ного грошового забезпечення, станом на час встановлення йому у 2010 році групи інвалідності, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 13 січня 2021 року, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай