Справа № 295/13830/20
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

03 лютого 2021 року м. Житомир справа № 295/13830/20

категорія 112010201

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., перевіривши дотримання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Богунського районного суду м.Житомира суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області, в якому просила:

- визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області у включенні до складу розрахунку їй пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" інших виплат, а саме: матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових потреб, індексацію на заробітну плату;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" з 28.12.2010 та виплатити різницю між перерахованою та фактично виплаченою пенсією з урахуванням 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 18 листопада 2020 року справу №295/13830/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії передано за підсудністю до Житомирського окружного адміністративного суду.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2021 головуючим суддею для розгляду адміністративної справи №295/13830/20 було визначено суддю Черняхович І.Е.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно із частиною 3 статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначено Законом України від 06.07.2005 № 2747-IV "Про судовий збір".

Статтями 1, 2 Закону України від 06.07.2005 № 2747-IV "Про судовий збір" визначено, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

У контексті вищенаведених законодавчих норм Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 28 листопада 2013 року № 12-рп/2013 зазначив, що «гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14 травня 1981 року № (81) 7: «У тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

За висновками Європейського суду з прав людини, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі "Хаджіанастасіу проти Греції", пункти 32-37).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року справа "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя ("KREUZ v. POLAND" №28249/95).

Частиною 1 статті 9 Закону України від 06.07.2005 № 2747-IV "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір відповідно до Закону України «Про судовий збір» може сплачуватися як у безготівковій, так і в готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв`язку та справляється за місцем розгляду справи.

Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. При сплаті судового збору готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції банківської установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи. Правильність оформлення платіжного документа і надання доказів зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України покладається на платника судового збору. Крім того, відповідні документи про сплату судового збору подаються до суду тільки в оригіналі, таким чином, копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

В матеріалах справи №295/13830/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, що надійшли до Житомирського окружного адміністративного суду від Богунського районного суду м.Житомира, наявна ксерокопія квитанції філії Житомирського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" від 16.11.2020 №17 про сплату судового збору в розмірі 878,80 гривень.

Однак, вказана ксерокопія квитанції не є належним підтвердженням сплати судового збору.

Крім того, зі змісту квитанції вбачається, що судовий збір був сплачений ОСОБА_1 на рахунок, який призначений для сплати судового збору за подачу позовної заяви до Богунського районного суду м. Житомира.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України від 06.07.2005 № 2747-IV "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Сплата судового збору на рахунок призначений для сплати судового збору за подачу позовної заяви до Богунського районного суду м. Житомира, позбавляє Житомирський окружний адміністративний суд можливості перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

В свою чергу, від Богунського районного суду м. Житомира виписка про зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору, сплаченого на підставі квитанції від 16.11.2020 №17, разом з матеріалами справи №295/13830/20 не надходила.

Вказані обставини, стали підставою для висновку суду про недотримання ОСОБА_1 вимог частини 3 статті 161 КАС України.

З огляду на зазначене, а також у зв`язку із встановленням інших недоліків, ухвалою від 11 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду, в тому числі й, належного доказу сплати нею судового збору.

При цьому, в ухвалі позивачу були вказані платіжні реквізити для сплати нею судового збору, а саме: Отримувач коштів: Житомирська міська отг 22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38035726; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA4006797; Код класифікації доходів бюджету: 22030101; Призначення платежу*;101; РНОКПП позивача; Судовий збір, за позовом_____, Житомирський окружний адміністративний суд.

На виконання вимог ухвали від 11 січня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви, до якої позивачем було додано квитанції філії Житомирського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" від 16.11.2020 №17 про сплату судового збору в розмірі 878,80 гривень.

З даного приводу суд зазначає, що вказана квитанція є оргіналом тієї квитанції, копія якої надійшла від Богунського районного суду м. Житомира з матеріалами справи №295/13830/20.

Крім того, судовий збір за вказаною квитанцією був сплачений на рахунок, призначений для сплати судового збору за подачу позовної заяви до Богунського районного суду м. Житомира.

Натомість суд, залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 , в ухвалі від 11 січня 2021 року вказував позивачу на необхідність сплати судового збору на рахунок, призначений для сплати судового збору за подачу позовної заяви до Житомирського окружного адміністративного суду.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що зазначені в ухвалі від 11 січня 2021 року недоліки позовної заяви ОСОБА_1 не усунені.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення (ч. 5, 6 ст. 169 КАС України).

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

З огляду на те, що у встановлений строк недоліки позовної заяви не усунуто, її слід повернути позивачу.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяв у ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.Е.Черняхович