Справа № 500/3326/20
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3326/20

04 лютого 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно" про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно", третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно", у якій просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію, відповідно до пункту "є" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з часу першого звернення до Пенсійного фонду України, а саме: з 01.10.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 6 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак відповідач, листом №1900-0321-8/17388 від 18.10.2020 р., відмовив їй в призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного страхового стажу.

Позивач не погоджується з діями відповідача та зазначає, що їй безпідставно відмовлено в призначенні такої пенсії та не зараховано в стаж роботи періоди навчання, перебування на лікарняних та у відпустках по догляду за дитиною, з огляду на що звернулась до суду з даною позовною заявою.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2020 адміністративну справу № 500/3326/20 передано для розгляду судді Тернопільського окружного адміністративного суду - Шульгачу Миколі Петровичу.

Ухвалою суду від 30.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання.

У встановлений судом строк, відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що згідно довідки від 16.03.2020 №04/130, виданої ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно" за період роботи з 17.07.1984 по 02.04.2012, спеціальний стаж роботи позивачки становить 11 років 04 місяців 09 днів. Також до спеціального стажу зараховано період навчання за фахом з 01.09.1982 по 14.07.1984, що становить 01 рік 10 місяців 14 днів. Таким чином, спеціальний стаж роботи позивача сумарно складає 13 років 02 місяці 23 дні що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах (арк. справи 18-19).

Розпорядженням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.01.2020 № 28 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ" призначено повторний автоматизований розподіл справи № 500/336/20, у зв`язку із відрахуванням зі штату суду судді ОСОБА_2 ..

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2020 адміністративна справа № 500/336/20 передана для розгляду судді Тернопільського окружного адміністративного суду - Мірінович Уляні Анатоліївні.

Ухвалою від 05.01.2021 року головуючою суддею Мірнович У.А. прийнято до свого провадження адміністративну справу № 500/3326/20 та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , у період з 17.07.1984 по 02.04.2012 пропрацювала на посаді ткалі у ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно", про що вчинено записи у трудовій книжці НОМЕР_1 (арк. справи 6-7).

Після досягнення 53-річного віку, 01.10.2020 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільської області із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (арк. справи 20).

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, листом від 18.10.2020 року №1900-0321-8/17388, ОСОБА_1 відмовлено в призначені пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 6 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (арк. справи 10).

Таке рішення відповідач мотивував тим, що спеціальний страховий стаж позивачки сумарно складає 13 років 02 місяці 23 дні, а саме: згідно довідки №04/130 від 17.03.2020 року, виданої ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно", за період роботи з 17.07.1984 по 02.04.2012, спеціальний стаж роботи позивачки становить - 11 років 04 місяців 09 днів та навчання за фахом з 01.09.1982 по 14.07.1984 становить - 1 рік 10 місяців 14 днів, що є меншим за необхідний, тому для призначення пенсії позивачці за віком на пільгових умовах згідно пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», підстав немає.

Не погодившись із відповідним рішенням позивач звернулася до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон -1058), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону № 1058, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 1 Розділу XV Закон №1058, цей закон набув чинності 01.01.2004 р. До набрання ним чинності відповідні правовідносини регулювались нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В силу статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що до страхового стажу враховуються періоди роботи, виконуваної до 01.01.2004 р. на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до вимог статті 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", статті 81 Закону України "Про пенсійне забезпечення" призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно із статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

У відповідності до вимог статей 82, 104 Закону України "Про пенсійне забезпечення" документи про призначення пенсій розглядаються органами Пенсійного фонду не пізніше 10 днів з дня їх надходження. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення. Зазначене рішення органу, який призначає пенсії, може бути оскаржено до суду.

Згідно з пунктом 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком на пільгових умовах призначається, зокрема, робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 583, затверджено список текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком на пільгових умовах.

За приписами статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, для призначення пенсій у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, організацій або їх правонаступників.

Уточнююча довідка підприємства про підтвердження спеціального трудового стажу роботи є підставою для прийняття органами Пенсійного фонду рішення про призначення пенсії на пільгових умовах.

У довідці має бути вказано: період роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія, або посада; характер виконаної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності повинні бути підписані посадовими особами підприємства (керівником, бухгалтером та начальником відділу кадрів) і засвідчено печаткою.

З аналізу наведених норм слідує, що у зв`язку із зверненням позивача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до Закону № 1058-IV, ПФУ зобов`язаний перевірити, зокрема, чи має заявниця не менше 20 років спеціального страхового стажу, на підставі поданих документів до заяви для призначення такої пенсії, в тому числі на підставі трудової книжки. У разі прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії, ПФУ повідомляє про це заявника і зазначає причини такої відмови.

Водночас, відповідно до статті 2 КАС, суд перевіряє, зокрема, чи діяв відповідач обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Як слідує з трудової книжки позивача НОМЕР_1 та довідки із довідки №04/130 від 17.03.2020 року в період з 17.07.1984 по 02.04.2012 ОСОБА_1 працювала повний робочий день на ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно" та виконувала роботи за посадою «ткач».

Судом встановлено, що спеціальний стаж роботи позивача за професією «ткач» у вказані періоди - підтверджується зазначеними копією трудової книжки та довідкою.

Поряд з цим, як слідує із довідки №04/130 від 17.03.2020 року, виданої ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно", за періоди роботи з 17.07.1984 року по 02.04.2012 року, - у ній підприємством визначено спеціальний стаж роботи позивача, який на його думку становить 11 років 04 місяці 09 днів. Наведені в довідці обставини, як на думку відповідача так і на думку третьої особи свідчать, про недостатність стажу для призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах.

Однак, суд звертає увагу на те, що ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно» не є органом, який наділений правом визначати наявність стажу для призначення відповідної пенсії. Натомість, таким органом - є відповідний орган Пенсійного фонду України.

З огляду на що, судом не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на довідку вказаного підприємства №04/130 від 17.03.2020 року як на єдину підставу підтвердження наявності чи відсутності необхідного пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до частини другої статті 181 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини 3 та 6 статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

До спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугою років і на пільгових умовах, зараховується час догляду працюючої особи за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною трирічного віку.

За таких обставин, період відпустки зараховується до загального стажу роботи, а також до спеціального стажу роботи, який дає право особі на пенсію за вислугу років. При цьому виключається можливість зменшення тривалості трудового стажу в зв`язку з невиконанням під час відпустки своїх безпосередніх трудових обов`язків.

Така позиція узгоджується також з висновками, наведеними у постанові Верховного Суду від 22.05.2018 року у справі №607/6447/17-а (адміністративне провадження №К/9901/32448/18).

Аналогічний висновок пізніше був викладений і у постанові Верховного Суду від 16.05.2019 року у справі №607/15077/16-а (адміністративне провадження №К/9901/21149/18).

Таким чином, суд дійшов висновку, що до спеціального стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується час догляду працюючої особи за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виключаючи при цьому можливість зменшення тривалості трудового стажу в зв`язку з невиконанням під час такої відпустки своїх безпосередніх трудових обов`язків.

Суд звертає увагу й на те, що вищезазначені рішення Верховного Суду прийняті за наслідками розгляду аналогічних справ, які виникли з правовідносин щодо призначення пенсій на пільгових умовах колишніх працівників ВАТ "Текстерно", за участю цього ж самого відповідача і цієї ж третьої особи.

Відповідно до статті 242 КАС суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищенаведене, пільговий стаж позивача згідно відомостей трудової книжки складає більше 20 років, що дає їй право на призначення пенсії на пільгових умовах.

З огляду на вищевикладене суд приходить до переконання про те, що відповідачем протиправно відмовлено позивачці в призначенні пенсії відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відтак приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 9, 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Також, суд враховує, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Водночас, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Таким чином, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та без використання повноважень з метою, з якою ці повноваження надано.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн згідно квитанції від 26.10.2020 (арк. справи 1).

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно" про зобов`язання вчинити дії, - задовольнити повністю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію, відповідно до пункту "є" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з часу першого звернення до Пенсійного фонду України, а саме: з 01.10.2020 року.

Сягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на суму 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 лютого 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

відповідач: - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, );

третя особа: - Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно" (місцезнаходження: вул. Текстильна , 18, м. Тернопіль, 46010, ) .

Головуючий суддя Мірінович У.А.