Справа № 140/10439/20
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року ЛуцькСправа № 140/10439/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання дій протиправними щодо незарахування до страхового стажу періоди роботи в Оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті Бабушкінського району з 02.02.1982 по 31.10.1982 та в Дніпропетровському Облміжгосппромоб`єднання з 11.07.1983 по 09.09.1985, та зобов`язання зарахувати позивачу до страхового стажу зазначені періоди роботи та провести перерахунок і виплату пенсії з 02.09.2014 за віком, з урахуванням вказаних періодів страхового стажу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 02.09.2014 року позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України як одержувач пенсії за віком. Листом від 14.04.2020 №2518-2487/С-02/8-0300/20 відповідач повідомив, що до її страхового стажу не зараховано період роботи на Оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті Бабушкінського району з 02.02.1982 по 31.10.1982 (відсутні дані про реорганізацію) та період роботи в Дніпропетровському Облміжгосппромоб`єднання з 11.07.1983 по 09.09.1985 (відомості про звільнення дописані ручкою іншого кольору).

Вказує на те, підставою для призначення пенсії за віком є наявність відповідного страхового стажу роботи та досягнення відповідного віку, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. На думку позивача, записи у її трудовій книжці про періоди роботи на вищезазначених підприємствах відповідають всім вимогам заповнення трудової книжки, оскільки містять чітку дату прийому та звільнення з роботи, переведення на іншу посаду, номери наказів та їх дати, посади на яких вона працювала.

Вважає дії відповідача такими, що порушують гарантоване її Конституцією України право на належну пенсію.

Позивач вважає, що такими своїми діями, як неврахування до страхового стажу періодів роботи з 02.02.1982 по 31.10.1982 в Оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті Бабушкінського району та з 11.07.1983 по 09.09.1985 в Дніпропетровському Облміжгосппромоб`єднання відповідач порушив гарантоване її Конституцією України право на належну пенсію, а тому, для відновлення своїх порушених прав звернулася до суду.

Ухвалою судді від Волинського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву від 31.07.2020 вих. №0300-0802-7/23928 відповідач позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи в Оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті Бабушкінського району з 02.02.1982 по 31.10.1982, в Дніпропетровському Облміжгосппромоб`єднання з 11.07.1983 по 09.09.1985, в ПП Мінерал з 05.05.2010 по 30.06.2011.

Період роботи в Оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті Бабушкінського району з 02.02.1982 по 31.10.1982 зарахувати до загального страхового стажу немає можливості у зв`язку з відсутністю відповідних записів у трудовій книжці про зміну назви організації.

Вказує на те, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки з наказів, особові рахунки та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Спеціалістами управління Пенсійного фонду у м. Луцьку, правонаступником якого є ГУ ПФУ у Волинській області, 05.09.2014 року та повторно 17.10.2014 року надіслано запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області по питанню витребування необхідних документів для підтвердження зазначених вище періодів роботи позивача.

Листами Управління Пенсійного фонду України в Бубушівському районі М. Дніпропетровська від 13.10.2014 та від 05.12.2014 повідомлено, що підтвердження періодів роботи з 02.02.1982 по 31.10.1982 та з 11.07.1983 по 09.09.1985 немає можливості у зв`язку з відсутністю в архівних установах первинних документів зазначених вище підприємств.

Враховуючи вищенаведене, вважає, що позивачу зарахувати зазначені періоди роботи до страхового стажу немає законних підстав.

Ухвалою суду від 20.08.2020 року провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі №510/1286/16-а.

Відповідно до ухвали суду від 04 лютого 2021 року поновлено провадження у даній справі.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 02.09.2014 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що підтверджується копією протоколу Управління ПФУ у м. Луцьку №5977 від 10.09.2014. Відповідно до цього протоколу загальний страховий стаж позивача на час призначення пенсії становив 33 роки 10 місяців 9 днів.

При призначенні пенсії до страхового стажу позивача не було враховано періоди роботи, зокрема в Оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті Бабушкінського району з 02.02.1982 по 31.10.1982 у зв`язку з відсутністю відповідних записів у трудовій книжці про зміну назви організації (реорганізації) та в Дніпропетровському Облміжгосппромоб`єднання з 11.07.1983 по 09.09.1985 у зв`язку із записами в трудовій книжці про звільнення позивача, які дописані ручкою іншого кольору.

Як установлено судом, позивач у заяві від 02.09.2014 просила Управління ПФУ у м. Луцьку, правонаступником якого є відповідач, витребувати довідки про періоди її роботи з 11.07.1983 по 09.09.1985 в Дніпропетровському Облміжгосппромоб`єднання, додавши копію трудової книжки.

У зв`язку з цим Управління ПФУ у м. Луцьку надіслало Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області лист від 05.09.2014 №7890/06-20-12, в якому просило допомогти у витребуванні довідки про період роботи ОСОБА_1 з 11.07.1983 по 09.09.1985 в Дніпропетровському Облміжгосппромоб`єднання.

У відповідь на вказаний лист Управлінню ПФУ у м. Луцьку отримало лист Управління ПФУ в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 13.10.2014 №7498/03/37 з листом архівного управління Дніпропетровської міської ради від 10.10.2014 №3/33-305 щодо неможливості видачі довідки про період роботи ОСОБА_2 в Дніпропетровському Облміжгосппромоб`єднання у зв`язку з відсутністю на зберіганні документів вищезазначеного підприємства.

Крім того, як слідує з листів ГУ ПФУ у Волинській області від 11.03.2020 №641-604/С-02/8-0300/20 та від 14.04.2020 №2518-2487/С-02/8-0300/20, адресованих позивачу, Управління ПФУ у м. Луцьку надіслало 17.10.2014 повторно Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області лист по питанню витребування необхідних документів для підтвердження зазначених вище періодів роботи позивача для зарахування до страхового стажу, на що отримало лист від 05.12.2014 про відсутність в архівних установах первинних документів зазначених вище підприємств. Так, про відсутність затребуваних документів для підтвердження факту роботи ОСОБА_2 в Оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті Бабушкінського району з 02.02.1982 по 31.10.1982 свідчить лист Державного архіву Дніпропетровської області від 26.10.2014 №С-202-214.

Як зазначає відповідач у листах від 11.03.2020 №641-604/С-02/8-0300/20 та від 14.04.2020 №2518-2487/С-02/8-0300/20, в подальшому, на підставі заяви від 21.08.2018 позивачу проведено перерахунок пенсії, під час якого зараховано період роботи з 11.07.1983 по 09.08.1985, однак підтверджуючих документів не було надано. В результаті проведеного перерахунку страховий стаж позивача становив 36 років 04 місяців 06 днів.

В ході розгляду звернення та під час повторної перевірки матеріалів пенсійної справи встановлено, що підстави для зарахування до страхового стажу періоду роботи з 11.07.1983 по 09.08.1985 відсутні. У зв`язку з цим з 01.03.2020 розмір пенсії ОСОБА_1 приведено у відповідність до вимог чинного законодавства в частині обчислення тривалості страхового стажу та визначено з урахуванням страхового стажу 34 роки 03 місяців 07 днів (коефіцієнт стажу 0,34250) та середньомісячного заробітку 7685,72 грн., обчисленого з урахуванням середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки 4404,35 грн. (коефіцієнт заробітної плати 1,74503), та становить 2239,24 грн., в тому числі: 2632,36 грн. розмір пенсії за віком (7685,72 грн. х 0,34250); 65,52 грн. доплата за 4 роки понаднормативного стажу (1638 грн. х 4%); 458,64 грн. зменшення за більш ранній вихід на пенсію.

Відтак, відповідач відмовив позивачу у зарахуванні до страхового стажу вищенаведених спірних періодів її роботи у зв`язку з відсутністю підтверджуючих первинних документів підприємств, а саме: довідок, виписок з наказів, особових рахунків та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо незарахування вищезгаданого страхового стажу, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з наступного.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII).

Згідно з статтею 2 Закону №1788-XII за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до статті 5 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-ІV).

Закон №1058-ІV набрав чинності 01 січня 2004 року.

Періоди трудової діяльності до 01 січня 2004 року, які зараховуються до страхового стажу, визначені статтею 56 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII Про пенсійне забезпечення (надалі Закон №1788-XII).

Так, згідно зі статтею 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Як визначено статтею 62 Закону №1788-XII, частиною першою статті 48 Кодексу законів про працю України (КЗпП України), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII Кабінет Міністрів України постановою від 12 серпня 1993 року №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).

Згідно з пунктами 1, 3 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Як свідчать записи трудової книжки ОСОБА_2 , зокрема, з 02.02.1982 позивач була прийнята на роботу майстром томатоварочного цеху овочевої бази в Оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті Бабушкінського району на підставі наказу № 16 від 22.02.1982.

У зв`язку з реорганізацією 01.11.1982 звільнена по переводу в Дніпропетровськміськплодоовочевоторг відповідно до наказу № 99к від 01.11.1982, про що наявна відмітка про прийняття майстром по переводу з Оптово-роздрібного плодоовочевого комбінату Бабушкінського району відповідно до наказу № 1 від 01.11.1982 (запис № 13), з якого в подальшому звільнена на підставі ст. 38 КЗпП УССР.

Зазначені періоди діяльності відображено у трудовій книжці позивача із зазначенням номерів наказів та дат їх видачі. Записи у трудовій книжці проведено у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року № 162, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин.

На думку суду, записи в трудовій книжці про роботу в період з 02.02.1982 по 31.10.1982 у Оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті Бабушкінського району відповідають всім вимогам заповнення трудової книжки, оскільки містять чітку дату прийому та звільнення з роботи, переведення на іншу посаду, номери наказів та їх дати, посади на яких працювала позивач. Записи про періоди роботи не містять жодних виправлень.

Суд вважає, що відсутність у трудовій книзі даних про реорганізацію підприємства, де працювала позивач не може слугувати підставою для неврахування спірного періоду роботи (з 02.02.1982 по 31.10.1982) до страхового стажу, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів на підприємстві, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

За таких обставин, пенсійний орган фактично переклав відповідальність за належне та правильне оформлення трудової книжки та зберігання інших документів щодо відомостей про періоди роботи на позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження періодів роботи позивача), тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Відтак, суд вважає необґрунтованими та безпідставними доводи відповідача щодо неврахування періоду роботи позивача з 02.02.1982 по 31.10.1982 в Оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті Бабушкінського району з тих підстав, що у трудовій книжці відсутні дані про реорганізацію підприємства.

Щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи позивача в Дніпропетровському Облміжгосппромоб`єднання з 11.07.1983 по 09.09.1985 у зв`язку із записами в трудовій книжці про звільнення позивача, які дописані ручкою іншого кольору суд зазначає наступне.

Як вбачається із записів трудової книжки позивача, зокрема, 11.07.1983 позивача призначено на посаду старшого хіміка-аналітика Дніпропетровського Облміжгосппромоб`єднання (запис № 15) та 09.09.1985 звільнена за власним бажанням (запис № 16). При цьому, у записі № 16 містить допис наказу про звільнення, який зроблений різними чорнилами.

Відповідно до п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року № 162, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи вчиняються арабськими цифрами (число і місяць двозначними), акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.

Таким чином, вказаний спірний період роботи позивача зазначений у її трудовій книжці з дотримання вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, та не містять жодних сумнівів щодо дати прийому та звільнення з роботи, а здійснений допис наказу про звільнення, який зроблений різними чорнилами не спростовує записів про період роботи позивача, які завірені печаткою підприємства. При цьому, вказані записи між собою пов`язані хронологічно, відсутні ознаки підчисток та підробок, у зв`язку із чим наявність записів різними чорнилами не може бути підставою для відмови позивачу у зарахуванні вищезазначеного періоду роботи до стажу.

Як зазначалося вище, з метою отримання архівних довідок для підтвердження факту роботи позивача на вищенаведених підприємствах Управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку надсилало запити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області по питанню витребування необхідних документів, однак ні позивач, ні пенсійний орган отримати їх немає можливості у зв`язку з відсутністю в архівних установах первинних документів згаданих підприємств.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

При цьому, відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить висновку, що стаж роботи позивача з 02.02.1982 по 31.10.1982 в Оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті Бабушкінського району та з 11.07.1983 по 09.09.1985 в Дніпропетровському Облміжгосппромоб`єднання підтверджується відповідними записами в трудовій книжці ОСОБА_2 , що є достатнім для зарахування цих періодів роботи до загального страхового стажу останній, а тому дії відповідача щодо неврахування цих періодів до загального страхового стажу позивача є протиправними.

Задовольняючи позов, суд також враховує відсутність вини позивача у наявних зауваженнях щодо заповнення записів у її трудовій книжці відносно спірних періодів роботи з огляду на те, що обов`язок належного оформлення таких документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб, тому це не може позбавити громадян конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання надання пенсії за віком.

Як передбачено частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем не доведено законність його дій щодо незарахування до страхового стажу позивача періодів її роботи з 02.02.1982 по 31.10.1982 в Оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті Бабушкінського району та з 11.07.1983 по 09.09.1985 в Дніпропетровському Облміжгосппромоб`єднання, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 , є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання таких дій відповідача протиправними та зобов`язання останнього зарахувати позивачу до страхового стажу зазначені періодів роботи, та провести перерахунок і виплату пенсії за віком з врахуванням цього стажу з 02 вересня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд звільнив позивача від сплати судового збору відповідно до ухвали від 20.07.2020, доказів понесення ним інших судових витрат матеріали справи не містять, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 зарахувати до страхового стажу періоди роботи в Оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті Бабушкінського району з 02 лютого 1982 року по 31 жовтня 1982 року та в Дніпропетровському Облміжгосппромоб`єднання з 11 липня 1983 року по 09 вересня 1985 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в Оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті Бабушкінського району з 02 лютого 1982 року по 31 жовтня 1982 року та в Дніпропетровському Облміжгосппромоб`єднання з 11 липня 1983 року по 09 вересня 1985 року, та провести перерахунок і виплату пенсії за віком з врахуванням цього стажу з 02 вересня 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826).

Суддя В.Д. Ковальчук