Справа № 160/15513/20
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

03 лютого 2021 року Справа № 160/15513/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Криворізької місцевої прокуратури №2 про визнання протиправною бездіяльності,-

ВСТАНОВИВ:

23.11.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Криворізької місцевої прокуратури №2, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Криворізької місцевої прокуратури №2, яка виявилася у неприйнятті після розгляду заяви від 08.08.2019 року №59/1-213вх-19 рішення, постанови, тобто правового акту на підставі ст.3, 8, 46, 60, 68 Конституції України, ст.18, 19, 29 Закону України «Про звернення громадян»;

- визнати протиправною бездіяльність Криворізької місцевої прокуратури №2, яка виявилася у порушенні правової позиції ст.3, 19, 34, 60, 68 Конституції України;

- визнати протиправною бездіяльність Криворізької місцевої прокуратури №2, яка виявилася у порушенні права бути присутнім при розгляді заяви (запиту) від 08.08.2019 року з додержанням принципів, правових та організаційних засад Закону України «Про прокуратуру»;

- визнати протиправною бездіяльність Криворізької місцевої прокуратури №2, яка виявилася у невжитті заходів для забезпечення фундаментального права громадянина на рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, права на отримання інформації до правової позиції ст. 3, 22, 34, 46 Конституції України.

26.11.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та у задоволення заяви про звільнення від спати судового збору та залишено позовну заяву без руху через невідповідність вимогам ст.ст.160, 161 КАС України та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.

Позивач отримав вищевказану ухвалу 24.01.2021 року, що підтверджується поштовим повідомленням долученим до матеріалів справи.

01.02.2021 року на адресу суду надійшла заява на виконання вимог ухвали від 26.11.2020 року відповідно до якої просить звільнити від сплати судового збору, у зв`язку з тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача, на підтвердження надано довідку №4588 від 03.08.2020 року про отримання ним щомісячної компенсаційної виплати непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за інвалідом І групи ОСОБА_2 , за період з серпня 2018 року по липень 2020 року.

Розглянувши вказану заяву про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Надаючи оцінку наданої позивачем довідки, суд зазначає, що не може прийняти її як доказ скрутного матеріального стану позивача, оскільки з наданих документів не вбачається сума отриманого позивачем сукупного доходу за попередній календарний рік та не містить відомостей про майновий стан заявника, який може мати інші джерела доходу (вклади, нерухоме та рухоме майно, грошові допомоги, компенсації, тощо). Доказів, що вказана виплата є єдиним доходом, а також інших доказів щодо тяжкого матеріального становища, позивачем не надано.

Тобто, вказана довідка не підтверджує відсутність у позивача іншого доходу для сплати судового збору, а лише встановлює факт отримання ним щомісячної компенсаційної виплати.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що обставини, які зазначив позивач не є підставою для звільнення від сплати судового збору, а сам позивач не надав доказів наявності інших підстав для звільнення його від сплати судового збору, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в ухвалах від 01.11.2019 року по справі №215/1961/19, від 17.10.2019 року №215/3786/18

Таким чином, станом на 03.02.2021 року позивач вимоги ухвали суду про залишення адміністративного позову без руху не виконав та не усунув зазначені в ній недоліки, у встановлений судом строк.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись ст. 169, 248 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 ради про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України, повернення позовної заяви, не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв