Справа № 200/11826/20-а
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 р. Справа№200/11826/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

30 грудня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 27.11.2020 року №62848378 про накладення штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) прийнято постанову №62848378 від 27 листопада 2020 року про накладання штрафу, якою на боржника - Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області накладено штраф у розмірі 10200,00 грн.

Вказану постанову позивач вважає протиправною, оскільки рішення Донецького окружного і адміністративного суду від 01.03.2019 року по справі № 200/14666/18-а було не виконано в частині виплати коштів, за минулий період (з 01.09.2018 року по 31.03.2019 року та з 01.05.2019 року по 30.06.2019 року) з поважної причини, у зв`язку з відсутністю фінансування на виконання рішень суду.

05 січня 2021 року відкрито провадження у даній справі, про що постановлено відповідну ухвалу. Призначено судове засідання на 13 січня 2021 року. В ухвалі було запропоновано відповідачу надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження.

13 січня 2021 замінено первісного відповідача Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) на належного відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Представники сторін до суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

Приймаючи до уваги наведене та враховуючи приписи чинного процесуального законодавства, суд дійшов висновку про розгляд справи у письмовому провадженні та вирішення справи за наявними матеріалами.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 19 серпня 2020 року відкрито виконавче провадження ВП №62848378 з примусового виконання виконавчого листа №200/14666/18-а, що виданий 21 червня 2019 року Донецьким окружним адміністративним судом на виконання рішення цього ж суду від 01 березня 2019 року, яким зобов`язано поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 та сплатити заборгованість за період починаючи з 01.09.2018 року на рахунок уповноваженого позивачем банку.

Листом від 08.09.2020 року № 0582-09/8-3998 Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), що рішення суду у справі № 200/14666/18-а в частині негайного виконання управлінням виконано, рішенням № 72 від 03.06.2019 року поновлено нарахування та виплату пенсії згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.03.2019 року (заборгованість з 01.09.2018 року по 31.03.2019 року та з 01.05.2019 року по 30.06.2019 року складає 58243,11 грн.). Доплата за рішенням суду за період з 01.09.2018 року по 31.03.2019 року та з 01.05.2019 року по 30.06.2019 року потребує додаткового фінансування, та фактично буде виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу. Проводиться виплата поточної пенсії, що підтверджується витягом з Підсистеми Призначення та Виплати Пенсії (т. 1 а.с. 14-15).

06.10.2020 року державним виконавцем направлено до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області вимогу щодо надання наявної інформації відносно належного виконання рішення суду та виконати належним чином зазначене рішення суду в строк до 22.10.2020 року (т. 1 а.с. 16).

Листом від 21.10.2020 року № 0582-09/8/5681 Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повідомило відповідача про те, що керуючись Конституцією України. законодавством України про пенсійне забезпечення рішенням № 72 від 03.06.2019 року ОСОБА_1 поновлено нарахування та виплату пенсії згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.03.2019 року. Зобов`язання здійснити нарахування пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2018 року виконано виходячи з діючої нормативно правової бази в повному обсязі. З метою запит додаткових фінансових ресурсів на виплату нарахованої пенсії за рішенням суду з червня 2019 року Торецьким ОУПФУ в межах закріплених повноважень, направлені відповідні звернення на розпорядника коштів вищого рівня Головного управління ПФУ в Донецькій області по пенсійним справам, по яким винесено рішення, серед яких зазначено особовий рахунок ОСОБА_1 . Після надання інформації за № 0582-09-8/3998 від 08.09.2020 року з метою запиту додаткових фінансових ресурсів на виплату нарахованої пенсії ТОрецьке ОУПФУ в межах закріплених повноважень, продовжує направляти відповідні звернення на розпорядника коштів вищого рівня Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листи: 10.09.2020 року за вих. № 0582-04-9/4089, 147.09.2020 року вих. № 0582-04-9/4344, 01.10.2020 року вих. № 0582-04-9/4920, 08.10.21020 року вих. № 0582-04-9/5193 по пенсійним справам, по яким винесено судове рішення, серед яких зазначено особовий рахунок ОСОБА_1 . Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.03.2019 року по справі № 200/14666/18-а виконано, виходячи з діючої нормативн6о правової бази в повному обсязі та в межах закріплених повноважень. Проводиться виплата поточної пенсії (т. 1 а.с. 17-18).

09.11.2020 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у межах виконавчого провадження № 62848378, відповідно до якої за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду, що зобов`язує боржника виконати певні дії накласти на боржника Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області штраф на користь держави у розмірі 5100 грн. (т. 1 а.с. 11).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 27 листопада 2020 року ВП №62848378 за повторне невиконання без поважних причин у встановлений строк рішення, що зобов`язує боржника виконати дії на боржника - Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області накладено штраф у розмірі 10200,00 грн. (т. 1 а.с. 8-9).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад як, зокрема обов`язковість виконання рішень (ст. 2 вказаного Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 4 ст. 18 вказаного Закону визначено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 63 вказаного Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 3 ст. 63 вказаного Закону виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 75 вказаного Закону, яка визначає відповідальність за невиконання рішення, що, зокрема, зобов`язує боржника вчинити певні дії, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Вказана стаття, як і спеціальний закон, не містить норм, які б звільняли боржника від відповідальності за невиконання без поважних причин рішення суду в залежності від тих чи інших обставин.

Поважними в розумінні наведених норм закону можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його волевиявлення.

В той же час, законодавцем не визначено які саме причини для невиконання рішення суду є поважними. Поняття поважних причин є оціночним, а його вирішення Законом України «Про виконавче провадження» покладено на розсуд державного виконавця при вирішенні питання про наявність підстав для накладення на боржника штрафу, передбаченого ч. 1 ст. 75 наведеного Закону.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду зобов`язано Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 та сплатити заборгованість за період починаючи з 01.09.2018 року на рахунок уповноваженого позивачем банку.

Позивачем в добровільному порядку частково виконано рішення суду, щодо нарахування пенсії з 01.09.2018 року, разом з цим для виплати пенсії не передбачено відповідного фінансування.

Для вирішення питання щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду виконавчий Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зверталося до розпорядника коштів вищого рівня Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявами на фінансування коштів для виплати пенсій: 13.06.2019 року вих. № 4817/04, 20.06.2019 року вих. № 5006/04, 27.06.2019 року вих. № 5213/04, 04.07.2019 року вих. № 5371/04, 11.07.2019 року вих. № 5616/04, 18.07.2019 року вих. № 5871/04, 25.07.2019 року вих. № 6040/04, 01.08.2019 року вих. № 6203/04, 08.08.2019 року вих. № 6430/04, 15.08.2019 року вих. № 6609/04, 22.08.2019 року вих. № 6772/04, 29.08.2019 року вих. № 6913/04, 05.09.2019 року вих. № 7105/04, 12.09.2019 року вих. № 7256/04, 19.09.2019 року вих. № 7461/04, 26.09.2019 року вих. № 7618/04, 04.10.2019 року вих. № 7856/04, 10.10.2019 року вих. № 7988/04, 17.10.2019 року вих. № 8166/04, 24.10.2019 року вих. № 8278/04, 31.10.2019 року вих. № 8457/04, 07.11.2019 року вих. № 8665/04, 14.11.2019 року вих. № 8894/04, 21.11.2019 року вих. № 9084/04, 28.11.2019 року вих. № 9266/04, 05.12.2019 року вих. № 9445/04, 12.12.2019 року вих. № 9748/04, 19.12.2019 року вих. № 9940/04, 26.12.2019 року вих. № 10150/04, 02.01.2020 вих. № 07/04, 09.01.2020 вих. № 107/04, 16.01.2020 вих. № 359/04, 23.01.2020 вих. № 577/04, 30.01.2020 вих. № 797/04, 06.02.2020 вих. № 1059/04, 13.02.2020 вих. № 1341/04, 20.02.2020 вих. № 1552/04, 27.02.2020 вих. № 1795/04, 05.03.2020 вих. № 2094/04, 12.03.2020 вих. № 2258/04, 19.03.2020 вих. № 2523/04, 26.03.2020 вих. № 2676/04, 02.04.2020 вих. № 2850/04, 09.04.2020 вих. № 2994/04, 16.04.2020 року вих. № 3157/04, 23.04.2020 року вих. № 3261/04, 30.04.2020 року вих. № 3466/04, 06.05.2020 вих. № 3592/04, 14.05.2020 року вих. № 3769/04, 21.05.2020 року вих. № 0582-04-9/5, 28.05.2020 року вих. № 0582-04-9/157, 04.06.2020 року вих. № 0582-04-9/370, 11.06.2020 вих. № 0582-04-9/558, 18.06.2020 вих. № 0582-04-9/841, 02.07.2020 вих. № 0582-04-9/1325, 09.07.2020 року вих. № 0582-04-9/1610, 23.07.2020 вих. № 0582-04-9/2227, 30.07.2020 вих. № 0582-04-9/2559, 06.08.2020 вих. № 0582-04-9/2845, 13.08.2020 вих. № 0582-04-9/3131, 20.08.2020 вих. № 0582-04-9/3382, 03.09.2020 вих. № 0582-04-9/3793, 10.09.2020 року вих. № 0582-04-9/4089, 17.09.2020 року, вих. № 0582-04-9/4344, 01.10.2020 року вих. № 0582-04-9/4920, 08.10.2020 року вих. № 0582-04-9/5193, 15.10.2020 року вих. № 0582-04-9/5432, 22.10.2020 року вих. № 0582-04-9/5694, 29.10.2020 року вих. № 0582-04-9/5938, 05.11.2020 року вих. № 0582-04-9/6278 (т. 1 а.с. 31-300).

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 р. № 280 (далі - Положення про ПФУ) Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2 Положення про Пенсійний фонд України передбачено, що Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійний фонд України.

Згідно пункту 7 Положення про ПФУ Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Повноваження органів Пенсійного фонду України, як виконавця бюджетних програм, визначаються перш за все ст.23 Бюджетного кодексу України, а саме: будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Згідно статті 116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України; здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України.

Згідно пункту 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про накладення штрафу належать до відповідальності за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, в редакції Закону України № 2417-VIII від 15 травня 2018 року (далі - Закон № 1404-VIII), особа не несе відповідальності за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, у разі, якщо таке невиконання, сталося з поважних причин.

З урахуванням встановлених у справі обставин та на підставі аналізу зазначених норм права, суд дійшов висновку про те, що невиконання судового рішення позивачем в частині невиплати пенсії ОСОБА_1 за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічна позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі №0840/3476/18, від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19 та від 15 квітня 2020 року у справі №811/1324/18.

Згідно ч. 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки судом встановлено обставини, які свідчать про поважність причин невиконання позивачем рішення суду, постанова про накладення штрафу від 27 листопада 2020 року №62848378 підлягає скасуванню.

Таким чином, позов Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, підлягає задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: вул. Маяковського, 2а, м. Торецьк, Донецька область, 85200, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: бул. Машинобудівників, 32, м. Краматорськ, Донецька область, 84313, ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про накладення штрафу від 27 листопада 2020 року ВП № 62848378 у розмірі 10200,00 гривень, при примусовому виконанні виконавчого листа № 200/14666/18-а, виданого 21 червня 2019 року Донецьким окружним адміністративним судом.

Рішення суду набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Лазарєв