Справа № 380/10823/20
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Братичак У.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016 м. Львів вул. Митрополита Андрея 10) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач, Головне управління ПФУ у Львівській області), у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 18.11.2020 № 45 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу», п.п 10, 12 Закону України від 10.12.2015 № 889 «Про державну службу» з часу звернення за призначенням такої пенсії, тобто з 16.11.2020 року.

В обґрунтування позову зазначено, що відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» є, на його думку, протиправною. Вважає твердження відповідача про те, що у позивача відсутній стаж державної служби, передбачений Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889, не відповідає дійсності. Відповідач протиправно не включає до стажу його державної служби період проходження строкової військової служби.

Ухвалою від 30.11.2021 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 69028 від 21.12.2020), у якому проти позову заперечив та просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що позивач 16.11.2020 звернувся із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 16.12.1992 № 3723 «Про державну службу». Прикінцевими положеннями Закону № 889 від 10.12.2015 «Про державну службу» збережено право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону 3723, зокрема державних службовців, які на день набрання чинності Законом № 889 обіймали посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад. Однак за даними трудової книжки позивача, такий стаж у нього відсутній та становить 9 років 11 місяців 13 днів. Період проходження строкової військової служби відсутній у вичерпному переліку періодів, які зараховуються до стажу державної служби, що зазначений у ст. 46 Закону № 889.

Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Львівській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.03.2003.

16.11.2020 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 16.12.1992 № 3723 «Про державну службу». У зв`язку із дотриманням позивачем, на його думку, необхідних критеріїв для переведення на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» він звернулася до Головного управління ПФУ у Львівській області із відповідною заявою.

До заяви про призначення пенсії відповідно до Закону № 3723 позивачем було долучено довідку № 04/129 від 10.11.2020 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), та довідку № 04/130 від 10.11.2020 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь - які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією видані Державною службою України з безпеки на транспорті.

Рішенням № 545 від 18.11.2020 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889 «Про державну службу» у зв`язку з відсутністю достатнього стажу державної служби.

Позивач вважає таку відмову протиправно, відтак звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору по суті суд виходить з такого.

Верховна Рада України прийняла Закон України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015, який набув чинності 01.05.2016 (далі - Закон № 889-VIII), який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 (далі - Закон № 3723-XII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у державних службовців, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та осіб, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року.

Абзацом першим частини першої статті 28 Закону № 1058-IV встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Тобто, до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016 відповідно до ст. 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, розділом XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, а саме вимог щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування вищезазначених норм матеріального права висловлена у постановах Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 569/350/17, від 03.07.2018 у справі № 586/965/16-а та від 10.07.2018 у справі № 591/6970/16-а.

Суд також зазначає, що стаж державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 обчислюється згідно із законодавством, яке діяло раніше, і на тих умовах і в порядку, що були ним передбачені (п. 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII).

Стаж державної служби до 01.05.2016 обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 (далі - Порядок № 283), та додатка до нього.

У своєму рішенні № 545 від 18.11.2020 про відмову у при значенні песії, за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889 «Про державну службу» відповідач зазначає, що за даними трудової книжки вбачається, що стаж позивача станом на 01.05.2016 року на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723, становить 9 років 11 місяців 13 днів та відповідно є недостатнім для призначення пенсії.

За наслідками судового розгляду суд дійшов висновку, що позивач на час звернення до відповідача із заявою про переведення на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» мав достатній стаж державної служби з огляду на таке.

Згідно з відомостями трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.02.1979 судом встановлено, що ОСОБА_1 , зокрема, у період з 22.11.1979 по 09.11.1978 проходив службу в Радянській армії ( військовий квиток НОМЕР_2 ); з 18.05.2006 прийняв присягу державного службовця та працював на посадах в Головній автотрансінспекції Мінтрансзв`язку, Державній службі України з безпеки на транспорті та станом на 01.05.2016 року ( дату набрання чинності Законом України № 889 «Про державну службу») обіймав посаду головного спеціаліста Відділу державного контролю та нагляду на вантажному транспорті Управління Укртрансбезпеки у Львівській області. Стаж державної служби становить 9 років 11 місяців 13 днів, однак без врахування періоду проходження служби в Радянській армії.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону 889-VIII регламентовано, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, стаж державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 обчислюється відповідно до законодавства, що діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ними передбачені.

Як зазначалося вище, стаж державної служби до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 (далі - Порядок № 283), та додатку до нього (діяли до 01.05.2016). Відповідно до абз.4 п. 3 Порядку № 283 до стажу державної служби включався час військової служби у Збройних силах та інших військових формуваннях.

Окрім того, відповідного до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25 березня 1992 року військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Таким чином, посилання відповідача на те, що час проходження військової служби відсутній у вичерпному переліку періодів, які зараховуються до стажу державної служби, передбаченого ст..46 Закону № 889, не заслуговують на увагу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що станом на 01.05.2016 року у позивача був наявний достатній стаж державної служби (більше 10 років) для призначення пенсії за віком відповідно до Закону №3723, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Суд зазначає, що документом, на підставі якого особа переводиться на інший вид пенсії є рішення, прийняте у встановленому порядку пенсійним органом.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що достатнім і ефективним способом захисту порушених прав позивача є прийняття судом рішення про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 18.11.2020 № 45 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889 «Про державну службу» та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняти рішення про призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 з 16.11.2020.

Обраний спосіб захисту прав позивача не призведе до втручання у дискреційні повноваження відповідача, оскільки дискреційні повноваження не є необмеженими, чи абсолютними, та закінчуються з прийняттям таким органом виконавчої влади певного рішення, яке свідчить про те, що він скористався наданим йому правом свободи дій для його винесення (дискреційними повноваженнями), чим виключив можливість прийняття іншого рішення.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.03.2019 у справі № 817/498/17 (№ К/9901/44445/18).

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач довів обставини, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів, то у суду наявні підстави для задоволення позову.

На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви до суду за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 295, 295 п.п. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 18.11.2020 № 45 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889 «Про державну службу».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016 м. Львів вул. Митрополита Андрея 10; код за ) прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) пенсії за віком з 16.11.2020 відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016 м. Львів вул. Митрополита Андрея 10; код за ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено 02.02.2021 року.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна