Справа № 751/7600/20
Суддя: Овсієнко Ю. К.
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№751/7600/20
Провадження №2-а/751/9/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Овсієнко Ю.К.,

за участю секретаря Ващиліна Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 4 БУПП в Чернігівській області лейтенанта поліції Гаркуша Владислава Володимировича, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора взводу 2 роти 4 БУПП в Чернігівській області лейтенанта поліції Гаркуша Владислава Володимировича, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови серії ДПО18 № 592858 від 20.09.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 та ст..36 КУпАП.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20 вересня 2020 року інспектор взводу №2 роти №4 БУПП в Чернігівській області ДПП лейтенант поліції Гаркуша В.В. відносно нього склав постанову про порушення п.п. 2.9 в, п.п. 2.1.ґ ПДР, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 та ст. 36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. У вище вказаній постанові зазначено, 20.09.2020 року о 16:50 в м. Чернігові по проспекту Миру 217 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом не зареєстрований в уповноваженим органі МВС та при цьому не мав при собі чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних Т/3. Однак, 20.09.2020 року о 16 год. 50 хв., він по проспекту Миру, 217 в м. Чернігові був запаркований без будь-яких порушень правил дорожнього руху.

Вказану постанову вважає незаконною, оскільки вона винесена з порушенням вимог чинного законодавства. Вказує, що інспектор проігнорував його неодноразові зауваження, пояснення, клопотання та заперечення. Крім того, зміст постанови про адміністративне правопорушення не відповідає статті 283 КУпАП, відсутній опис обставин установлених під час розгляду справи. Також зазначив, що інспектором не було роз`яснено прав, передбачених статтею 63 Конституції України, ст. ст. 268, 278, 279, 280 КУпАП.

Ухвалою судді від 16.11.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 07 грудня 2020 року клопотання позивача про розгляд справи з викликом сторін залишено без задоволення.

У встановлений судом строк представником відповідача Департаменту патрульної поліції надіслано відзив на позовну з диском, на якому містяться відеозаписи правопорушення, просить відмовити у задоволенні позову (а.с.25-33).

Позивачем надіслано відповідь на відзив, де зазначає, що доводи викладені у відзиві є необґрунтованими, безпідставними та не відповідають чинному законодавству (а.с.46-51).

Судом встановлено, що інспектором взводу №2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Гаркуша Владиславом Володимировичем 20.09.2020 року складено постанову серії ДПО18 №592858 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення пп. 2.9 в пп. 2.1 «ґ» ПДР, за що передбачена відповідальність ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП, накладено штраф у розмірі 425 грн. (а.с.9).

Згідно із відеозаписів, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Yamaha Gear, б/н, який не зареєстрований в уповноваженому органі МВС та при цьому не мав при собі чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів (а.с.40).

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За умовами ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України зазначено, що транспортний засіб-пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Мопед-двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см. або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Відповідно до п.п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака.

Відповідно до ч.6 ст.121 КУпАП відповідальність за керування транспортним засобом , не зареєстрованим в установленому порядку, тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (№258 від 27.03.2019).

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У п. 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі№536/583/17).

З матеріалів справи вбачається, що в якості доказу скоєння позивачем правопорушення, відповідачем надано відеозапис, з якого вбачається, що позивач керував транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС та при цьому не мав при собі чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, факт адміністративного правопорушення був доведений відповідачем належними та допустимими доказами.

Безпідставним є посилання позивача на те, що інспектором не роз`яснено права, передбачені статтею 63 Конституції України, ст. 268, 278, 279, 280 КУпАП, оскільки на відеозаписах зафіксовано, як поліцейський повідомив водія про причину зупинки, пред`явив законну вимогу надати для перевірки документи, оголосив про розгляд справи, ознайомив з правами, якими наділена особа, стосовно якої проводився розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності до початку винесення оскаржуваної постанови, якими ОСОБА_1 міг вільно користуватися.

Також безпідставним є посилання позивача, що постанови про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 283 КУпАП.

Наказом МВС України від 13.04.2018 року №318 були затверджені деякі зміни до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі - Наказ №3 18) викладено в новій редакції Додаток до Інструкції № 1395 - «Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі».

Проте, наказ №318 не містить вказівки про втрату чинності бланків постанов старого зразка, чи про їх вилучення з обігу.

Таким чином, незалежно від використання поліцейським бланка постанови старого зразка, постанова серії ДПО18 № 592858 від 20.09.2020 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, тобто нормативного акту вищої юридичної сили, ніж вищенаведена Інструкція, затверджена МВС України та зареєстрована в Міністерстві юстиції України.

Отже, постанова серії ДПО18 № 592858 від 20.09.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121, ч. 1 ст. 126, ст..36 КУпАП, винесена інспектором взводу №2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Гаркуша Владиславом Володимирович в межах своїх повноважень, адміністративне стягнення накладено в межах санкції статтей, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначених вище адміністративних правопорушень підтверджується належними доказами по справі.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України передбачено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Суд дійшов висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст.121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому відсутні підстави для скасування постанови серії ДПО18 № 592858 від 20.09.2020року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення у зв`язку з необґрунтованістю вимог.

Також позивачем, при зверненні до суду з цим адміністративним позовом, посилаючись на приписи ст. 288 КУпАП, не сплачено судовий збір.

З цього приводу слід зазначити наступне.

Правова позиція, щодо необхідності сплати судового збору за подання позовної заяви про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №543/775/17.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду відійшла від висновків Верховного Суду України, які викладені в постанові від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16) та вказала, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за звернення до адміністративного суду з даним адміністративним позовом сплачується судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що позивачем при зверненні до адміністративного суду судовий збір не сплачувався та відмову в задоволенні позову, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 9, 33, ст. 132-1, 251, 258, 283, 288 ч.1, 289 КУпАП, ст. ст. 6, 8, 9, 12, 94, 241-246, 255, 257-263, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Залишити постанову серії ДПО18 № 592858 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20.09.2020 року про притягнення ОСОБА_1 , винесену інспектором взводу 2 роти 4 БУПП в Чернігівській області Гаркуша в.В., без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.К. Овсієнко