Справа № 200/5690/20-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року справа №200/5690/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гайдара А.В., Сіваченка І.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року у справі №200/5690/20-а (головуючий І інстанції Голубова Л.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.48-50 том 1) просив:

-визнати протиправним та скасувати наказ відповідача № 1000 від 15.05.2020 року «Про порушення службової дисципліни працівниками Покровського ВП ГУНП в Донецькій області та заходи реагування» в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

-визнати протиправним та скасувати наказ № 204 о/с від 20.05.2020 року «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції;

-поновити позивача на посаді старшого інспектора-чергового служби реагування патрульної поліції № 2 Покровського ВП ГУНП в Донецькій області з 20.05.2020 року;

-зобов`язати нарахувати та сплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.05.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що підставою звільнення з займаної посади є висновок службового розслідування за фактом раптової смерті помічника чергового СРПП № 3 Покровського ВП ГУНП в Донецькій області від 24 квітня 2020 року.

Проте, висновки службового розслідування не містять відомостей, що смерть підлеглого настала внаслідок вживання спиртних напоїв, відсутні докази, що смерть підлеглого наступила під час чергування позивача з 02 по 03 квітня 2020 року; що саме до 08:00 год. 03 квітня 2020 року підлеглий потребував медичної допомоги, і в разі її надання можна було запобігти смерті.

При цьому, службове розслідування проведено не в повному обсязі, відеозаписи після 06:30 год. 03 квітня 2020 року відсутні.

Відповідачем неправомірно застосовано до позивача найсуворіший вид дисциплінарного стягнення, оскільки не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою позивача та смертю підлеглого. Також під час проведення службового розслідування не враховано обставини, що пом`якшують відповідальність позивача.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 1000 від 15.05.2020 року «Про порушення службової дисципліни працівниками Покровського ВП ГУНП в Донецькій області та заходи реагування» в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 204 о/с від 20.05.2020 року «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 2 Покровського ВП ГУНП в Донецькій області з 21.05.2020 року.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та сплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.05.2020 року по 13.10.2020 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 2 Покровського ВП ГУНП в Донецькій області.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Відповідач, проводячи службове розслідування та звільняючи позивача зі служби, діяв в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Матеріали службового розслідування свідчать про порушення позивачем функціональних обов`язків, обов`язків поліцейського, що визначені низкою нормативно-правових актів, які виразилися в сукупності дій: в курінні під час служби у службовому приміщенні, поза межами спеціально відведеного місця, не підтриманні внутрішнього розпорядку щодо запобігання куріння в адміністративній будівлі іншими поліцейськими, наданні доступу до кімнати зберігання зброї сторонній особі, неприйняття заходів щодо надання медичної та медичної допомоги своєму напарнику ОСОБА_2 . При цьому надані позивачем письмові пояснення підтверджують алкогольне сп`яніння напарника, не викликання останньому швидкої допомоги.

Отже, вищезазначені порушення, які підтверджуються поясненнями інших поліцейських, є підставами для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення, та не сприяють посиленню авторитету поліції та довіри до поліцейських.

Позивачем порушено вимоги Інструкції №440 (залишення зали оперативного управління чергової служби на одну особу в той час, як ОСОБА_3 знаходився в безпорадному стані.

Також позивач порушив приписи Інструкції №828, допустивши до кімнати зберігання зброї сторонню особу.

Оскільки відсутні підстави для скасування наказів про звільнення позивача та поновлення його на посаді, тому відсутні підстави для виплати йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Суд першої інстанції не врахував показання свідків, що призвело до неправильних висновків. При цьому, відсутність відеозапису після 06:30 ніяким чином не спростовує факти порушень,вчинених позивачем, які містяться на відеозаписах до цього часу.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Позивач, ОСОБА_1 з 07.11.2015 року проходив службу на посаді старшого інспектора-чергового служби реагування патрульної поліції № 2 Покровського ВП ГУНП в Донецькій області. (т. 1, а.с. 42, 76-89).

03.04.2020 до УКЗ ГУНП в Донецькій області з Покровського відділу поліції ГУНП в Донецькій області надійшла інформація, що у приміщенні кімнати відпочинку чергової служби відділу поліції раптово помер помічник чергового СРПП № 3 Покровського ВП ГУНП в Донецькій області старший сержант поліції ОСОБА_4 .

З метою з`ясування обставин дисциплінарних проступків, на виконання вимог ст. 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України наказом начальника ГУНП в Донецькій області від 03.04.2020 року № 656 призначено службове розслідування та створено дисциплінарну комісію (т. 1, а.с. 7).

Висновком службового розслідування за фактом раптової смерті помічника чергового СРПП № 3 Покровського ВП ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_4 від 24.04.2020 року, затвердженого начальником ГУНП в Донецькій області 24.04.2020 року встановлено, зокрема, порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, неналежне ставлення до виконання службових обов`язків, нехтування моральними і правовими нормами, недотримання вимог п.п.23,32,36 функціональних обов`язків, грубе порушення вимог п.п.1,2,3,4 ч.1 ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію», п.п.1,2,3,5,11,13 ч.3 ст.1, ч.4 ст.17 Дисциплінарного статуту Національної поліції, п.4, пп.10,12 п.7 розділу І, пп.4 п.3 розділу 5, п.29 розділу 6 та пп.2 п.3 розділу 8 Інструкції №440, пп.1 п.1 розділу 9 Інструкції №828, п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, п.1.2 наказу ГУНП в Донецькій області від 20.11.2017 року №2160 «Про встановленні протипожежного режиму на об`єктах та в підрозділах ГУНП в області», що виразилося у непрофесійному виконанні службових обов`язків, неповазі до честі і гідності поліцейського, ненаданні медичної допомоги, недотриманні внутрішнього розпорядку та службової дисципліни, самоусуненні від додержання правил пожежної безпеки та курінні під час служби у службовому приміщенні, яке не є спеціально відведеним місцем, а також наданні доступу до кімнати зберігання зброї сторонній особі. (т. 1, а.с. 104-129).

Відповідно до пункту 5 вказаного висновку рекомендовано звільнити зі служби в поліції старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 2 Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_1 .

В ході проведеного службового розслідування встановлено, що 02 квітня 2020 року о 8 годині позивач заступив на добове чергування спільно з помічником чергового сектору реагування патрульної поліції № 3 Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшим сержантом поліції О.Федоренком, відповідальним від керівництва по Покровському відділу поліції начальником РСС Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області майором поліції С.Крівобоковим та помічником відповідального від керівництва по Покровському відділу начальником СРПП № 3 Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітаном поліції Гряненком А.

03 квітня 2020 року приблизно о 10-55 помічника чергового сектору реагування патрульної поліції № 3 Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_4 виявлено без ознак життя в кімнаті відпочинку чергової служби Покровського ВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області, у зв`язку з чим об 11.05 год. працівниками швидкої допомоги констатовано смерть останнього.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 15 травня 2020 року № 1000 звільнено зі служби в поліції старшого інспектора-чергового служби реагування патрульної поліції № 2 Покровського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 131-133).

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 20 травня 2020 року № 204 о/с у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (т. 1, а.с. 51).

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що висновки службового розслідування не містять даних щодо перебування помічника чергового сектору реагування патрульної поліції № 3 Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області сержанта поліції ОСОБА_4 у стані, небезпечному для його життя чи здоров`я або в такому стані, що потребував би надання йому невідкладної медичної допомоги.

Службове розслідування розпочате саме за фактом раптової смерті помічника чергового старшого сержанта поліції ОСОБА_4 , тому встановлені відповідачем порушення правил пожежної безпеки - куріння в службовому приміщенні, також надання доступу до кімнати зберігання зброї сторонній особі мають похідний характер від розслідування факту смерті поліцейського.

Відповідач порушив принцип співмірності при визначенні покарання позивачу в частині застосування звільнення.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України в органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Загальні засади діяльності, а також статус поліцейських, підстави дисциплінарної відповідальності встановлено Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580- ІІІV (далі Закон № 580- ІІІV), Дисциплінарним статутом Національної поліції України.

Статтею 19 Закону № 580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Пунктами 1-4 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

На підставі пункту 6 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, звільнення з посади.

Дисциплінарним статутом не передбачено застосування дисциплінарних стягнень в порядку послідовності, визначення виду стягнення вирішується начальником згідно його повноважень, з урахуванням висновків службового розслідування та при наявності підстав для його накладення.

Звільнення зі служби, як вид стягнення може провадитися як за систематичне порушення дисципліни, так і за вчинення проступку, несумісного з перебуванням на службі в органах поліції.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з Національної поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

На підставі пунктів 1,2,3,5,11,13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Частина 4 статті 17 Дисциплінарного статуту визначає, що відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) без видання письмового наказу керівника допускається у разі появи на роботі у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та відмови поліцейського від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або на вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Принципи етики для працівників Національної поліції визначають Правила етичної поведінки поліцейських (далі Правила), затверджених наказом МВС України від 09.11.2006 року № 1179.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил, зокрема, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначеніКонституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

- у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;

- неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «;Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України;

- виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;

- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

На підставі пункту 4 розділу І Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 року №440 (далі Інструкція №440) основними принципами роботи чергової служби є: знання оперативної обстановки на території обслуговування, оперативність реагування на кримінальні правопорушення та інші події, безперервний режим роботи, постійна готовність, дотримання законності, службової дисципліни, прав і свобод громадян, тактовне ставлення до них, збереження державної таємниці.

Підпунктами 10,12 пункту 7 розділу І Інструкції №440 визначено, що основними завданнями чергової служби органів (підрозділів) поліції є, зокрема:

- підтримання правил внутрішнього розпорядку в органах (підрозділах) поліції, а в нічний час контроль за дотриманням правил пожежної безпеки, санітарних норм у адміністративних будинках поліції та на прилеглих до них територіях;

-надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до підпункту 4 пункту 3 розділу 5 Інструкції №440 старший інспектор-черговий (інспектор-черговий) чергової частини (СРПП) територіального підрозділу поліції є старшим оперативним начальником щодо нарядів поліції, які виконують на його території обслуговування завдання із забезпечення публічної безпеки і порядку, попередження й припинення правопорушень, встановлення осіб, які підозрюються у їх вчиненні, з ліквідації наслідків надзвичайних подій, та має право, зокрема: вимагати підтримання внутрішнього розпорядку, службової дисципліни, правил пожежної безпеки та державних санітарних норм і правил.

На підставі пункту 29 розділу 6 Інструкції №440 оперативний черговий органу (підрозділу) поліції може відлучитися з приміщення чергової служби (у межах адміністративного будинку) з дозволу начальника цього органу (підрозділу) після детального ознайомлення особи, яка його заміщатиме, з особливостями оперативної обстановки та внесення відповідного запису до зошита для записів чергових. Після повернення черговий приймає доповідь особи, яка його заміщала, про події та зміни в обстановці, що сталися за час його відсутності. Залишати приміщення чергової служби на одного працівника добового наряду категорично забороняється.

Підпунктом 2 пункту 3 розділу 8 Інструкції №440 визначено, що для забезпечення пожежної безпеки, санітарних норм і правил в адміністративних будинках органів (підрозділів) поліції та на прилеглій території оперативний черговий зобов`язаний вимагати від поліцейських та інших осіб, які перебувають в адміністративних будинках органів (підрозділів) поліції та на прилеглій до них території, додержання правил пожежної безпеки і санітарно-гігієнічних норм.

На підставі підпункту 1 пункту 1 розділу 9 Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліїі України, затвердженої наказом МВС України від 11.10.2018 року №828 (далі Інструкція №828) всі приміщення апарату поліції та ТО (МТО, УП), зокрема кімнати зберігання вибухових матеріалів (далі - КЗВМ), призначені для зберігання озброєння, мають забезпечувати надійне збереження і недоступність для сторонніх осіб.

Згідно пунктів 1 та 2 розділу 4 Інструкції №828 видавати та приймати зброю, боєприпаси, спеціальні засоби та засоби індивідуального захисту в органах (підрозділах) поліції має право оперативний черговий (або особа, яка тимчасово його замінює).

Порядок отримання поліцейськими зброї, боєприпасів, спеціальних засобів та засобів індивідуального захисту здійснюється з дотриманням заходів безпеки під час поводження зі зброєю, визначених чинним законодавством.

Пунктом 1 розділу 3 Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю , затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 року №70 (далі Інструкція №70) визначено порядок отримання вогнепальної зброї і боєприпасів, відповідно до якого про необхідність отримання поліцейськими зброї та боєприпасів керівник (заступник керівника, уповноважена особа від керівництва) органу (закладу, установи) поліції повідомляє оперативного чергового про необхідність їх видачі.

З дозволу оперативного чергового під контролем керівника (заступника керівника, уповноваженої особи від керівництва) органу (закладу, установи) поліції поліцейські по одному заходять до спеціально обладнаної кімнати чергової частини для отримання зброї і боєприпасів.

Пунктами 23, 32 функціональних обов`язків старшого інспектора-чергового служби реагування патрульної поліції № 2 Покровського ВП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_1 передбачено підтримання правил внутрішнього розпорядку у відділі (відділенні) поліції, у нічний час контроль дотримання правил пожежної безпеки, санітарних норм у адміністративному будинку поліції та прилеглій до нього території, дотримання норм законності, службової дисципліни, антикорупційного законодавства, службового етикету, конфіденційності та режиму секретності, виконання правил розпорядку, тощо.

Відповідно до пункту 36 функціональних обов`язків ОСОБА_1 несе персональну відповідальність за виконання цих функціональних обов`язків.

Частинами першою та другою статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Згідно з частиною шостою статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

В підтвердження порушення позивачем низки нормативно-правових актів щодо службової дисципліни, обов`язків та етіки поліцейського, відповідачем надано висновок службового рослідування від 24.04.2020 року (том 1, а.с. 104-129).

Опитаний в ході службового розслідування старший інспектор-черговий СРПП № 2 Покровського ВП ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_1 пояснив, що 02.04.2020 о 8:00 заступив на добове чергування як старший інспектор-черговий чергової частини Покровського ВП. У черговій частині він ніс службу разом із помічником чергового старшим сержантом поліції ОСОБА_4 . Протягом дня несли службу у штатному режимі, без зауважень. Під час несення служби ОСОБА_4 нікуди не відлучався та ніхто з цивільних осіб до останнього не приходив.

03.04.2020 приблизно о 00:30 позивач продовжив несення служби, а ОСОБА_4 пішов відпочивати. О 03:20 позивач розбудив у приміщенні кімнати для відпочинку ОСОБА_4 та наказав останньому перебувати у приміщенні чергової частини, а сам залишився у кімнаті відпочинку. Під час перебування у кімнаті запаху алкоголю не чув.

О 05:30 позивача розбудив помічник відповідального від керівництва відділу поліції ОСОБА_5 та повідомив, що ОСОБА_4 лежить на підлозі у приміщенні чергової частини. Коли позивач увійшов до чергової частини, почув запах алкоголю та побачив на підлозі лежачого обличчям донизу О.Федоренка. Позивач підійшов до останнього, спробував перевернути його, при цьому зрозумів, що ОСОБА_4 спить та можливо перебуває у стані сп`яніння, при цьому має ознаки випорожнення, тому позивач вирішив дочекатися інших працівників, щоб перенести помічника чергового до кімнати відпочинку.

О 06:00 до приміщення чергової частини увійшли працівники СРПП ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яких позивач попросив перенести ОСОБА_4 до кімнати відпочинку, що вони і зробили втрьох.

ОСОБА_4 залишили у кімнаті відпочинку на підлозі, на лівому боці, він був у свідомості, але у стані алкогольного сп`яніння.

Про стан алкогольного сп`яніння позивач нікому не доповідав, розраховуючи, що помічник чергового проспиться та піде додому. Швидку медичну допомогу також не викликав, оскільки на погляд позивача стан ОСОБА_4 не потребував медичної допомоги.

З 06:00 до 09:00 03.04.2020 позивач продовжив несення служби, неодноразово відвідавши ОСОБА_4 в кімнаті відпочинку, де останній спав.

Змінившись з чергування о 09:00, позивач пішов додому, а приблизно об 11:15 йому зателефонував начальник сектору моніторингу відділу поліції В.Гіжин та повідомив, що ОСОБА_4 помер у кімнаті відпочинку добового наряду відділу поліції.

Факт знаходження ОСОБА_4 за життя в стані алкогольного сп`яніння підтвердили також опитані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.109-111 т.1), зазначений факт підтверджено висновком експерта 3107 (а.с.247-248а, т.1)

Отже, позивач, (що він не заперечував), не повідомив керівництво відділу поліції про можливе знаходження ОСОБА_4 під час чергування у стані алкогольного сп`яніння, чим грубо порушив вимоги пп.5,13 ст.1 Дисциплінарного статуту. Також ОСОБА_1 проігнорував вимоги ч.4 ст.17 Дисциплінарного статуту, яким передбачено відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків у разі підтвердження факту перебування у стані сп`яніння.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, помилково дійшовши висновку про відсутність доказів появи позивача у стані алкогольного сп`яніння на службі. Між тим перебування ОСОБА_1 під час чергування в стані алкогольного сп`яніння службовим розслідуванням не ставилося у провину позивачу.

Відеозаписами з камер спостереження також підтверджено:

- паління ОСОБА_1 в залі оперативного управління чергової частини (біля вхідних дверей); паління в адміністративній будівлі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 в присутності позивача (порушення вимог пп.6 п.2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, п.1.2 наказу ГУНП в Донецькій області від 20.11.2017 року №2160, пп.4 п.3 розділу 5 Інструкції №440 пп.2 п.3 розділу 8 Інструкції №440)

-ігнорування безпорадного стану ОСОБА_4 , неповагу до гідності людини (переступання через лежачого на підлозі ОСОБА_4 , ігнорування та відсутність зауважень на дії ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які фотографували ОСОБА_4 , який лежав на підлозі в безпорадному стані), не надання допомоги ОСОБА_4 , який знаходився у безпорадному стані внаслідок алкогольного сп`яніння, що є порушенням п.1-4 ч.1 ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію», п.1,2,3,5,11,13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, пп. 4 п.3 розділу 5 Інструкції №440;

-залишення ОСОБА_1 зали оперативного управління чергової служби фактично на одну особу капітана поліції ОСОБА_13 , оскільки ОСОБА_3 знаходився у безпорадному стані, що є порушенням п. 29 розділу 6 Інструкції №440;

- допуск до кімнати із зберігання зброї сторонньої особи старшого сержанта поліції ОСОБА_11 , що є порушенням пп.1 п. 1 розділу 9 Інструкції №828.

Крім вище визначених порушень, позивач допустив недотримання пп.23,32 функціональних обов`язків старшого інспектора-чергового служби реагування патрульної поліції № 2 Покровського ВП ГУНП в Донецькій області, що є підставою для персональної відповідальності ОСОБА_1 відповідно до п.36 його функціональних обов`язків.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність сукупності доказів вчинення позивачем визначених у висновку службового розслідування порушень та достатності підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни, вчинення дій, які не сприяють посиленню авторитету та довіри до органів поліції.

Суд звертає увагу, що перебування ОСОБА_4 в безпорадному стані внаслідок алкогольного сп`яніння - вже є підставою для надання йому допомоги, незважаючи на те, чи такий стан є очевидно небезпечним для його життя чи здоров`я, однак позивач поставився до такого стану ОСОБА_4 байдуже, намагався уникнути негативних наслідків, що й потягло настання тяжких наслідків, а саме настання смерті ОСОБА_4 .

При цьому довідка, що помічник чергового сектору реагування патрульної поліції № 3 Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області сержант поліції ОСОБА_14 здав свою вогнепальну зброю до кімнати зберігання табельної зброї Покровського ВП о 08:20 03.04.2020, не спростовує факт знаходження ОСОБА_14 в безпорадному стані, який потребує допомоги, що підтверджується відеозаписами з камер спостереження.

Є помилковим висновок суду першої інстанції про безпідставне покладення відповідальності на позивача за смерть ОСОБА_4 , яка настала через 3 годи після закінчення позивачем добового чергування, що ОСОБА_4 мав низку хронічних захворювань, несумісних з проходженням служби в поліції, оскільки, по-перше, констатування смерті та час смерті не є тотожніми поняттями, по-друге, сукупність порушень позивачем своїх функціональних обов`язків поліцейського, нехтування службовою дисципліною та правилами внутрішнього розпорядку і призвели до тяжких наслідків у вигляді настання смерті помічника чергового.

При цьому, відсутність відеозапису після 06:30 ніяким чином не спростовує факти порушень,вчинених позивачем, які містяться на відеозаписах до цього часу.

Службовим розслідуванням встановлено факт вчинення позивачем діяння, що дискредитує звання працівника органів Національної поліції.

Так, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги.

Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Стосовно застосування до позивача крайнього заходу дисциплінарного впливу, яким є звільнення з поліції, суд вважає, що встановлення сукупності фактів непрофесійного виконання позивачем службових обов`язків, неповага до честі та гідності поліцейського, ненадання йому домедичної та медичної допомоги, коли поліцейський знаходився у безпорадному стані під чаc несення служби, недотримання внутрішнього розпорядку та службової дисципліни, самоусунення від додержання правил пожежної безпеки та палінні під час служби в службовому приміщенні як безпосередньо, так і ігноруванні паління іншим поліцейським в службовому приміщенні, надання доступу до кімнати зберігання зброї сторонній особі, - є грубим порушенням службової дисципліни, принижує та дискредитує як самого працівника поліції, так і органи поліції в цілому.

Слід відзначити, що в силу статей 1, 2 Дисциплінарного статуту підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, а також Присяги.

З урахуванням викладеного суд вважає, що на позивача було правомірно накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з займаної посади, у зв`язку із наявністю факту вчиненого ним діяння, тому відсутні підстави для скасування наказів про звільнення ОСОБА_1 та поновлення його на службі в органах Національної поліції.

Також суд зазначає, що відповідачем додержана процедура проведення службового розслідування: службове розслідування призначено наказом начальника ГУНП в Донецькій області, висновок службового розслідування затверджено, під час проведення службового розслідування позивачу пропонувалося надати свої пояснення щодо подій, які були предметом дослідження під час проведення службового розслідування, та позивач скористався своїм правом та надав такі пояснення, зміст наказу, який прийнято за результатами службового розслідування та яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби поліції, доведено позивачу, службове розслідування проведено з врахуванням пом`якшуючих відповідальність позивача обставин, та обставин, що відповідальність поліцейських обтяжують.

Зважаючи на встановлені фактичні обставини цієї справи на підставі зібраних і проаналізованих у їх взаємозв`язку доказів, суд погоджується з позицією відповідача про доведеність у даному випадку в діянні позивача недотримання службової дисципліни та, відповідно, складу дисциплінарного проступку, а також із обраним видом дисциплінарного стягнення, внаслідок чого є помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність доказів вчинення позивачем інкримінованих порушень та незаконність звільнення ОСОБА_1 зі служби з поліції, що обумовлює відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування наказів про його звільнення, поновлення на посаді не підлягають задоволенню, тому відсутні підстави для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки ці вимоги є похідними.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пунктів 1,4 частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат по справі не здійснюється.

Керуючись статтями 238, 308, 311, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року у справі №200/5690/20-а задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року у справі №200/5690/20-а скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 04 лютого 2021 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 04 лютого 2021 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

І.В. Сіваченко