Справа № 340/5733/20
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року справа № 340/5733/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши у м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - Управління) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з заявою до Управління про визнання протиправними дій стосовно зменшення відсоткового співвідношення довічного грошового утримання судді у відставці (далі - утримання) до суддівської винагороди (далі - винагорода) з 90% до 60% під час перерахунку утримання на підставі рішення суду.

Водночас, просив суд зобов`язати відповідача перерахувати утримання з 19 лютого 2020 року та сплатити додаткові кошти, застосувавши величину згаданого співвідношення, яка встановлена судом на день звільнення у відставку.

Стверджує, що дії Управління не ґрунтуються на принципах права, оскільки застосовано закон, який не регулює спірні правовідносини, бо набрав чинності після виникнення права на відставку.

Управління заперечило щодо задоволення позову, надіславши відзив на нього (а.с.20-21).

Пояснило, що, виконуючи рішення суду про перерахунок утримання, застосувало базовий розмір відсоткового співвідношення утримання до винагороди у 50%, а не 80%, оскільки так встановлено діючим законодавством.

Ухвалою суду від 17 грудня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.15-16).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення.

Так, рішенням Вищої ради правосуддя від 08 грудня 2016 року суддю апеляційного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 звільнено у відставку (а.с.12).

З 15 грудня 2016 року перебуває на обліку в Управлінні, яке виплачує утримання (а.с.1-2).

Територіальний підрозділ Управління визначив утримання у 80% розміру винагороди (а.с.8-11).

Постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 10 квітня 2017 року територіальний підрозділ Управління зобов`язано нараховувати і виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 утримання у розмірі 90% винагороди судді на відповідній посаді (а.с.8-11).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року Управління зобов`язано перерахувати утримання ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року на підставі довідки Кропивницького апеляційного суду від 28 лютого 2020 року №07-21/98/2020 та виплатити додаткові кошти (а.с.3-5).

Суд не зробив висновок про величину відсоткового співвідношення утримання до винагороди, яке має бути застосовано під час перерахунку утримання.

Виконуючи рішення суду, відповідач застосував відсоткове співвідношення у розмірі 60% (а.с.23).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, вирішуючи спір, суд має дати відповідь на такі запитання: коли у судді Фомічова С.Є виникло право на відставку?; яка правова природа утримання?

Згідно постанови Кіровського районного суду м.Кіровограда від 10 квітня 2017 року стаж судді, що дає право на відставку, склав 25 років 04 місяці 12 днів.

Отже, право на відставку (20 років стажу) виникло до набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року (далі - Закон).

Приписами частини 1 статті 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року (далі - Закон 2) встановлено, суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Таким чином, у судді Фомічова С.Є. право на відставку виникло у 2011 році.

Приписами частини 2 та 3 статті 138 Закону 2 (в редакції на час виникнення права на відставку) визначено, що суддя у відставці, який не досяг пенсійного віку, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного

довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу».

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у

розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до приписів статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таке право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право на пенсію - конституційне право людини.

Згідно приписів пунктів 8 та 11 частини 4 статті 47 Закону 2 (в редакції на час виникнення права на відставку) незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням та правом на відставку.

Конституційний Суд України у рішенні від 08 червня 2016 року №4-рп/2016 зробив висновок, що матеріальне забезпечення суддів після виходу їх у відставку як складова їхнього правового статусу є не особистим привілеєм, а засобом конституційного забезпечення незалежності суддів, які здійснюють правосуддя, і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду за справедливим, неупередженим та незалежним правосуддям.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що утримання за сутнісним змістом ширше поняття, ніж пенсія, оскільки є і гарантією незалежності судді під час здійснення правосуддя.

Приписами частин 2 та 3 статті 22 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, Основний Закон держави забороняє звужувати зміст та обсяг існуючих конституційних прав і свобод.

Під поняттям «існуючі» треба розуміти права, які особа вже набула (реальне право, а не право, котре може виникнути в майбутньому у зв`язку з наявністю певних обставин).

Право судді на відставку виникає у день, коли стаж, що надає таке право, досягає певної кількості років, і не залежить від часу його реалізації.

Здійснюючи перерахунок утримання на виконання рішення суду, Управління керувалось приписами частини 3 статті 142 Закону.

Цією нормою права встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Відповідач визначив відсоткове співвідношення утримання до винагороди на рівні 60%.

Отже, звузив обсяг конституційного права судді у відставці ОСОБА_1 .

Припис частини 3 статті 142 Закону встановив нові правила обчислення утримання (зменшення відсоткової ставки) лише стосовно суддів, у яких на день набрання чинності нормою права не виникло право на відставку (не набули право).

Тому, Управління застосувало до спірних правовідносин норму права, яка не поширює дію на них.

Разом з тим, суд зазначає, що на день призначення утримання (15 грудня 2016 року, коли вже діяв Закон) відповідач встановив його на рівні 80% винагороди.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про протиправність дій Управління щодо порядку перерахунку утримання позивача.

Захист порушеного права полягає у зобов`язанні відповідача перерахувати утримання з 19 лютого 2020 року у розмірі 90% винагороди, яка зазначена у довідці Кропивницького апеляційного суду від 28 лютого 2020 року №07-21/98/2020.

Таким чином, позов належить задовільнити.

Позивач поніс витрати у виді сплати судового збору у сумі 840,80 грн. (а.с.2).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 263, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року у розмірі 60% суддівської винагороди.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перерахувати довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року у розмірі 90% винагороди судді, сума якої зазначена у довідці Кропивницького апеляційного суду від 28 лютого 2020 року №07-21/98/2020, та виплатити додаткові кошти.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 840,80 грн.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині сплати заборгованості з виплати пенсії за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей