Справа № 320/1142/21
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

03 лютого 2021 року м. Київ справа № 320/1142/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши заяву про забезпечення позову, подану в адміністративній справі за позовом Дочірнього підприємства "Дослідне господарство "Озерна" Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків" НААН України до Державного реєстратора Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Олійник Ірини Юріївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Озернянська сільська рада, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

1 лютого 2021 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулось Дочірнє підприємство "Дослідне господарство "Озерна" Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків" НААН України з позовом до Державного реєстратора Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Олійник Ірини Юріївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Озернянська сільська рада, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

У цей же день Дочірнє підприємство "Дослідне господарство "Озерна" Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків" НААН України подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову в цій адміністративній справі шляхом: заборони органам, які здійснюють державну реєстрацію прав здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :10:005:0008 (площею: 714.6820 га), :09:010:0002 (площею: 236.4848 га) та заборонити Озернянській сільській раді вчиняти будь-які дії щодо предмета спору.

В обґрунтування цієї заяви Дочірнє підприємство "Дослідне господарство "Озерна" Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків" НААН України зазначає, що заявник має повне право на користування цими земельними ділянками. Вважає, що у випадку невжиття відповідних заходів забезпечення позову істотно ускладниться ефективний захист заявника, оскільки є ризик настання наслідків, за яких суттєво ускладниться чи повністю унеможливиться повернення спірних земельних ділянок у власність держави та постійного користування ДП "ДГ Озерна". Підтверджує вказаний ризик те, що згідно інформації, висвітленій в газеті "Замкова гора" № 71-72 (15381-15382) за п`ятницю 18 вересня 2020 року, "рішенням Озернянської сільської ради вже близько 400 громадян отримали земельні наділи для ведення особистого селянського господарства". Зазначає, що в судових засіданнях в справі № 911/2783/20 представник Озернянської сільської ради Білоцерківського району неодноразово наголошувала, що сільська рада має намір та вживає заходи щодо розподілу спірних земельних ділянок. Також зазначає, що рішеннями 34 сесії сьомого скликання № 34-472 від 12 червня 2020 р., ряду громадян надано дозволи на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею по 2,0 га. для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Озерна Білоцерківського району Київської області. Таким чином, виникає необхідність в накладенні арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами: :10:005:0008 (площею: 714.6820 га), :09:010:0002 (площею:236.4848 га), забороненні Озернянській сільській раді вчиняти будь-які дії щодо предмета спору та органам, які здійснюють державну реєстрацію прав здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :10:005:0008 (площею: 714.6820 га), :09:010:0002 (площею:236.4848 га).

Вважає, що за таких обставин існують реальні підстави вважати, що невжиття таких заходів забезпечення може унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушення чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Суддя, дослідивши наявні матеріали справи в частині поданої заяви, встановив таке.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу приписів ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 151 КАС України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Суд бере до уваги, що заходи забезпечення позову повинні обиратися з урахуванням дотримання балансу між правами та інтересами позивача, за захистом яких він звернувся, та наслідками впливу таких заходів на права та свободи заінтересованих осіб.

Суд враховує, що предметом спору у цій справі є виключно дії та рішення державного реєстратора щодо здійснення державної реєстрації прав та обтяжень на земельні ділянки. Твердження заявника про те, що він має повне право на користування цими земельними ділянками не стосується предмета спору у цій справі і повинно встановлюватися в порядку господарського судочинства. Наведені у заяві доводи та аргументи заявника щодо можливого виникнення прав на ці земельні ділянки інших осіб стосуються спору про право, який не є і не може бути предметом розгляду у цій адміністративній справі.

Суд зазначає, що рішення у господарській справі, яке стосується Державного акта на право постійного користування земельними ділянками, прийнято ще у квітні 2019 р. Суд бере до уваги також і те, що спірні рішення державного реєстратора прийнято 9 вересня 2020 р., до адміністративного суду заявник звернувся лише 1 лютого 2021 р., тобто майже через 5 місяців. Дата звернення до суду заявником визначалася самостійно, на власний розсуд. При цьому заявником не надано доказів порушення його прав за цей час унаслідок прийняття спірних рішень.

Суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, а не якимось менш обмежувальним у правах способом для відповідача, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідача.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Аналізуючи приписи викладених вище норм законодавства, суд зазначає, що необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Твердження заявника про очевидну протиправність оскаржуваних рішень співпадає з предметом судового розгляду і з цих підстав не може бути взято судом до уваги при розгляді цієї заяви.

Посилання заявника на те, що невжиття вказаних ним заходів істотно ускладнить його ефективний захист пов`язано виключно з доводами та аргументами про можливе виникнення спору про право на ці земельні ділянки, що не входить до предмета спору у цій справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає, що заявник не надав доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, не обґрунтував причин неможливості захисту (поновлення) прав, свобод та інтересів після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, не розкрив у чому полягає необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому, а також очевидність ознак протиправності дій відповідача.

У позовній заяві та поданій заяві про вжиття заходів забезпечення позову не наведено також будь-яких конкретних даних, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду в майбутньому.

Із урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 150 - 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви Дочірнього підприємства "Дослідне господарство "Озерна" Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків" НААН України про забезпечення позову - відмовити.

2. Копію ухвали надіслати (видати) сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Журавель В.О.