Справа № 320/12152/20
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.,

при секретарі судового засідання Тукаловій О.В.,

за участю учасників судового процесу:

від позивача: не з`явились,

від відповідача (апелянта): Адамович О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Коновалова Олександра Сергійовича на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Коновалова Олександра Сергійовича про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Коновалова Олександра Сергійовича, в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії відповідача у відкритому виконавчому провадженні № 63651332 з вилучення транспортного засобу, а саме: автомобіля марки Skoda, модель Octavia А5 2.0 TDI, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , 2008 року випуску, тип - хетчбек легковий, колір - сірий, реєстраційний номер - НОМЕР_2 ;

- зобов`язати відповідача у відкритому виконавчому провадженні № 63651332 усунути порушення шляхом вчинення виконавчих дій щодо повернення власнику ОСОБА_1 у користування вилучене майно, а саме: автомобіль марки Skoda, модель Octavia А5 2.0 TDI, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , 2008 року випуску, тип - хетчбек легковий, колір - сірий, реєстраційний номер - НОМЕР_2 .

Позов мотивовано протиправністю дій відповідача щодо вилучення у позивача належного йому транспортного засобу, оскільки проведення вилучення та подальші наміри реалізації транспортного засобу на електронних торгах ДП "Сетам" здійснено не у спосіб та не в порядку, визначеному Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", з огляду на невизнання позивачем заборгованості по договору позики, неправомірність вчинення виконавчих написів за договором позики, вчинення дій приватним виконавцем щодо вилучення транспортного засобу всупереч положенням договору, а саме за відсутності рішення суду, відсутності виконавчого напису за яким звернено стягнення на предмет застави, відсутність повідомлення про вчинення виконавчого напису, вилучення майна без складання та надання документів, що підтверджують вилучення транспортного засобу, приховування інформації зберігачем про місцезнаходження майна. Також, позивачем зазначено про порушення відповідачем пункту 7 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки вилучення арештованого майна відбулось в день накладення на нього арешту, а не через п`ять робочих днів після накладення арешту як того вимагає вказана норма, та про порушення статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" з огляду на нескладання відповідачем постанови про звернення стягнення на предмет застави.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує зокрема тим, що судом першої було порушено приписи ст. 263 КАС України та розглянуто справу у через один робочий день після відкриття провадження у справі, а не у тридцятиденний строк як то передбачено приписами зазначеної норми. Разом з цим, апелянт зазначає, що судом першої інстанції було порушено приписи ст. 261 КАС України, оскільки ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 27 листопада 2020 року було надано строк для подання відзиву на позовну заяву до 30 листопада 2020 року. При цьому, апелянт зауважує, що зазначена ухвала була ним отримана лише 28 листопада 2020 року, у той час як 28 та 29 листопада 2020 року були вихідними днями. У зв`язку з цим, ним було направлено до суду відзив на позовну заяву та матеріали виконавчого провадження засобами поштового зв`язку 30 листопада 2020 року. Проте, 01 грудня 2020 року судом першої інстанції було вже ухвалено рішення у даній справі без врахування його відзиву на позов.

За наведених обставин вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, що відповідно до положень ст. 317 КАС України є підставами для його скасування.

Позивачем було подано до суду письмові пояснення на апеляційну скаргу відповідно до змісту яких зазначає, що апеляційна скарга не містить доводів, які норми матеріального права було порушено судом першої інстанції та не містить заперечень щодо висновків суду першої інстанції на яких ґрунтується прийняте рішення. В апеляційній скарзі не зазначено, які доводи відповідача не врахував суд першої інстанції, що могло б вплинути на прийняття іншого рішення у даній справі. З огляду на зазначене, позивач вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У судове засідання позивач не з`явився та явку уповноваженого представника до суду не забезпечив. Про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу задовольнити.

Керуючись приписами ч. 2 ст. 313 КАС України, суд протокольною ухвалою вирішив здійснити апеляційний розгляд справи за даною явкою.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 (Позичальник), та громадянкою України ОСОБА_2 (Позикодавець) укладено договір позики грошових коштів від 11.02.2020 №11/02/20-4 (а.с. 14-15).

Зобов`язання позичальника за вказаним договором позики забезпечено заставою належного позивачу транспортного засобу, а саме автомобіля марки Skoda, модель Octavia А5 2.0 TDI, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , 2008 року випуску, тип - хетчбек легковий, колір - сірий, реєстраційний номер - НОМЕР_2 , про що між позивачем як заставодавцем та ОСОБА_2 як заставодержателем укладено договір застави транспортного засобу від 11.02.2020, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Євтушок І.О. за реєстровим номером №248 (а.с.16-19).

В подальшому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Євтушок І.О. вчинено 13.11.2020 виконавчий напис №1882 про звернення стягнення на автомобіль марки Skoda, модель Octavia А5 2.0 TDI, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , 2008 року випуску, тип - хетчбек легковий, колір - сірий, реєстраційний номер - НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , який передано під заставу стягувачу - ОСОБА_2 за договором застави транспортного засобу від 11.02.2020 №248 (а.с.74 зворотній бік).

ОСОБА_2 подано 17.11.2020 приватному виконавцю Коновалову Олександру Сергійовичу заяву про відкриття виконавчого провадження з метою примусового виконання виконавчого напису №1882 від 13.11.2020, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Євтушок І.О. (а.с. 71).

Постановою приватного виконавця Коновалова Олександра Сергійовича від 17.11.2020 відкрито виконавче провадження № 63651332 з примусового виконання виконавчого напису №1882, виданого 13.11.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Євтушок І.О. про звернення стягнення на автомобіль марки Skoda, модель Octavia А5 2.0 TDI, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , 2008 року випуску, тип - хетчбек легковий, колір - сірий, реєстраційний номер - НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.69-70).

Постановою приватного виконавця Коновалова Олександра Сергійовича від 17.11.2020 у виконавчому провадженні №63651332 про розшук майна боржника оголошено в розшук майно боржника: автомобіль марки SKODA, модель OCTAVIA А5 2.0 TDI, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , 2008 року випуску, реєстраційний номер - НОМЕР_2 (а.с. 66).

Постановою приватного виконавця Коновалова Олександра Сергійовича від 18.11.2020 у виконавчому провадженні №63651332 про опис та арешт майна (коштів) боржника описано та накладено арешт на майно: автомобіль марки Skoda, модель Octavia А5 2.0 TDI, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , 2008 року випуску, тип - хетчбек легковий, колір - сірий, реєстраційний номер - НОМЕР_2 , що належить боржнику - ОСОБА_1 , призначено відповідального зберігача - ОСОБА_4 та попереджено його про кримінальну та матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна (а.с. 62 зворотній бік - а.с. 63)

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо вилучення у позивача належного йому транспортного засобу, позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено вимоги Законів №1403-VIII та №1404-VIII в частині встановлених правил територіальної діяльності приватних виконавців, оскільки володіючи відомостями про зареєстроване місце проживання позивача (боржника), місцезнаходження його майна, яке не відноситься до виконавчого округу приватного виконавця, відповідачем прийнято до виконання виконавчий документ з іншого виконавчого округу, внаслідок чого протиправно відкрито виконавче провадження № 63651332.

При цьому, судом першої інстанції було встановлено, що наведені позивачем у позовній заяві аргументи та доводи на обґрунтування протиправності дій відповідача щодо вилучення належного позивачу транспортного засобу спростовуються положеннями проаналізованого законодавства та наявними у матеріалах справи доказами.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Коновалова О.С. про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 27 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та встановлено відповідачу строк для подання відзиву та доказів на його підтвердження (відповідні матеріали виконавчого провадження та інші наявні у відповідача докази щодо здійснення виконавчих дій) - до 30 листопада 2020 року. При цьому, у вказаній ухвалі відповідачу було роз`яснено судом, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, справу буде вирішено за наявними матеріалами.

На виконання вимог зазначеної ухвали суду, відповідачем 30 листопада 2020 року було направлено до суду засобами електронного зв`язку скан копії матеріалів ВП 63651332.

01 грудня 2020 року Київським окружним адміністративним судом було ухвалено рішення у даній справі.

Приписами ч. 4 ст. 287 КАС України передбачено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про порушення судом першої інстанції строків розгляду даної справи, а також неправильного визначення строку для подання відзиву. Також, матеріалами справи спростовуються доводи апелянта про те, що суд не мав можливості посилатись у прийнятому рішенні на матеріали ВП 63651332 апелянта, оскільки такі направлялись суду лише разом з відзивом на позов. Безпідставним є і посилання апелянта про порушення судом першої інстанції принципу змагальності сторін та позбавлення відповідача можливості надати свої заперечення проти позову, оскільки з урахуванням скорочених строків розгляду відповідної категорії справ відповідач не був позбавлений права направити відзив на позовну заяву засобами електронного зв`язку разом з матеріалами ВП 63651332 або надати до суду клопотання про продовження строку для надання відзиву із зазначенням поважних причин неможливості надати відзив у встановлений судом строк.

Отже, з урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права є безпідставними та необґрунтованими, оскільки повністю спростовуються проаналізованими нормами процесуального законодавства, а саме ст. 287 КАС України, а також наявним у матеріалах справи доказами.

При цьому, жодних доводів по суті прийнятого судом першої інстанції рішення відповідачем в апеляційній скарзі не назначено.

Також, судом апеляційної інстанції було досліджено зміст поданого відповідачем відзиву на позовну заяву, який було направлено до суду засобами поштового зв`язку 30 листопада 2020 року та зареєстровано судом 04 грудня 2020 року, та встановлено, що у вказаному приватним виконавцем зазначається правова позиція відносно доводів позовної заяви.

Проте, як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення суду першої інстанції, судом встановлено, що наведені позивачем у позовній заяві аргументи та доводи на обґрунтування протиправності дій відповідача щодо вилучення належного позивачу транспортного засобу спростовуються положеннями проаналізованого законодавства та наявними у матеріалах справи доказами.

У свою чергу, підставою для задоволення позовних вимог, визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання останнього вчинити певні дії, слугував висновок суду першої інстанції про порушення відповідачем вимог Законів № 1403-VIII та № 1404-VIII в частині встановлених правил територіальної діяльності приватних виконавців, оскільки володіючи відомостями про зареєстроване місце проживання позивача (боржника), місцезнаходження його майна, яке не відноситься до виконавчого округу приватного виконавця Коновалова О.С., відповідачем прийнято до виконання виконавчий документ з іншого виконавчого округу, внаслідок чого протиправно відкрито виконавче провадження № 63651332.

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що всі подальші дії виконавця, вчинені ним у вказаному виконавчому провадженні, в тому числі вжиття заходів примусового виконання виконавчого документу у вигляді опису та арешту належного позивачу транспортного засобу, також є протиправними, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, відповідачем у апеляційній скарзі не зазначається жодних доводів щодо неправомірності відповідних висновків суду першої інстанції.

У свою чергу, колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем у апеляційній скарзі не зазначено жодних доводів та не надано суду жодних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваних дій у ВП №63651332.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, оскільки відповідачем у апеляційній скарзі не наведено жодних доводів та не надано суду жодних доказів щодо неправомірності прийнятого судом першої інстанції рішення по суті спору, а наведені доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, колегія суддів приходить про відсутність передбачених ст. 317 КАС України підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на зазначене, та враховуючи, що колегією суддів не встановлено порушень судом першої інстанції під час вирішення даної справи, які відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для його скасування, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 287, 308, 313, 315-316, 321-322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Коновалова Олександра Сергійовича залишити без задоволення.

Рішення на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович