Справа № 380/6423/20
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа№380/6423/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сасевича О.М.,

за участю секретаря судового засідання Петлюк В.

представника позивача Ратич Т.М.

представника відповідача Пинянської С.І.

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, із вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , враховуючи заробітну плату в ООО Газпром добича Ямбург (ТОВ Газпром видобуток Ямбург), оформлене листом №1300-0231-8/57382 від 22.07.2020 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у місячний строк після набрання судовим рішенням законної сили здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, враховуючи заробітну плату в ООО Газпром добича Ямбург (ТОВ Газпром видобуток Ямбург), з урахуванням виплачених сум з 20.11.2019 року.

Ухвалою судді від 13.08.2020 року відкрито спрощене позовне провадження із повідомленням/викликом сторін.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач неодноразово звертався до Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області з метою перерахунку його пенсії, враховуючи заробітну плату в ООО Газпром добича Ямбург (ТОВ Газпром видобуток Ямбург), надавши усі документи, передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, однак листом відповідача від 22.07.2020 року йому було відмовлено. Позивач вважає відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про здійснення перерахунку його пенсії необґрунтованою, відтак звернувся із означеним позовом до суду.

01.09.2020 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказує, що згідно ч.1 ст.40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії використовується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Представник відповідача наголошує, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи з 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Згідно відповіді, що надійшла з Російської Федерації, інформації про здійснення перевірки первинних документів, на підставі яких видана довідка про заробіток, не надано, про причини її нездійснення не повідомлено. Відтак правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачу, враховуючи заробітну плату в ООО Газпром добича Ямбург (ТОВ Газпром видобуток Ямбург) немає. Окрім цього, представник відповідача заперечує стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області судових витрат, пояснюючи це тим, що бюджетом Пенсійного фонду України на 2020 рік не передбачені кошти на сплату судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, оскільки виконання кошторису здійснюється в межах сум бюджетних асигнувань, затверджених в цих документах, Головне управління не може використати кошти на цілі, які не передбачені в кошторисі. Просить в задоволенні позову відмовити.

03.09.2020 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, якою він додатково обґрунтовує підставність своїх позовних вимог, а також клопотання про витребування доказів.

11.09.2020 року від представника відповідача на адресу суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначено, що Головне управління не погоджується з твердженням позивача щодо неподібності (нетотожності) правовідносин, викладених у постанові Верховного суду від 09.07.2020 року у справі 676/3375/16, адже в постанові зазначено: касаційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем протиправно виключено із розрахунку заробітної плати, з якої обчислена пенсія, заробітну плату …через відсутність підтверджуючих документів. Окрім того, представник відповідача наголошує, що обов`язковою умовою для обчислення з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, однак згідно відповіді з Пенсійного фонду Російської Федерації з приводу проведення перевірки даних, відображених у довідці №11/32 від 15.01.2016 року, така перевірка не проводилась, а отже довідка не підтверджена первинними документами.

В судовому засіданні, що відбулось 14.09.2020 року протокольною ухвалою було задоволено клопотання позивача про витребування доказів, внаслідок чого було оголошено перерву з метою їх надання суду.

На виконання вимог протокольної ухвали про витребування доказів, 22.09.2020 року на адресу суду надійшли витребувані судом докази.

Судове засідання, що відбулось 12.10.2020 року було відкладено з метою надання додаткових документів представником позивача.

Судове засідання, що відбулось 26.10.2020 року було відкладено на іншу дату за клопотанням представника відповідача.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді Сасевич О.М. на лікарняному, розгляд справи, призначений на 23.11.2020 року не відбувся.

Судове засідання, що відбулось 17.12.2020 року було відкладено на іншу дату за клопотанням представника позивача.

В судове засідання, що відбулось 28.01.2021 року з`явились представники сторін. Представник позивача позов підтримав у повному обсязі та просив такий задоволити. Представник відповідача позов щодо задоволення позову заперечила та просила відмовити в його задоволенні.

Розглянувши позов, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив, подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Позивач, ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області, та отримує пенсію за віком.

З 12.04.1983 року позивач працював стропальником ІV розряду вантажно розвантажувальної ділянки №1 в ООО Газпром добича Ямбург (ТОВ Газпром видобуток Ямбург), що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , звідки був звільнений за власним бажанням 08.07.1993 року.

18.03.2020 року та 17.06.2020 року до Новороздільського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подано адвокатські запити про надання інформації про результат розгляду заяви позивача про призначення пенсії.

17.06.2020 року позивачем подано до відповідача заяву про надання інформації про результат розгляду заяви про призначення пенсії, на що, листом від 08.07.2020 року №1300-0231-8/52449 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області позивачу було скеровано копію рішення про призначення пенсії 09 від 13.12.2019 року.

15.07.2020 року позивачем подано заяву до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про здійснення перерахунку та виплати його пенсії, зарахувавши стаж роботи в ООО Газпром добича Ямбург (ТОВ Газпром видобуток Ямбург), а також заробітну плату в ООО Газпром добича Ямбург (ТОВ Газпром видобуток Ямбург) з урахуванням виплачених сум з 20.11.2019 року.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №1300-0231-8/57382 від 22.07.2020 року позивачу було повідомлено, що Новороздільським відділом обслуговування громадян скеровались запити (від 11.12.2019 року №1606/02.1-10, від 20.03.2020 року №1300-0231-10/17147, від 21.07.2020 року №1300-0231-10/56753) в Управління Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Новий Уренгой для здійснення перевірки достовірностей первинних документів, на підставі яких видана довідка про заробіток позивача, і у відповідях, які надійшли з Російської Федерації в Новороздільський відділ обслуговування громадян від 15.01.2020 року та від 13.04.2020 року вказано, що довідки про пільговий стаж видані на основі первинних документів. При зверненні за призначенням пенсії за віком, вказує представник відповідача у вищезгаданому листі, позивач не подавав довідки про пільговий стаж, а надав довідку про заробітну плату, відповідно в запитах Новороздільський відділ обслуговування громадян просив про перевірку відомостей про нарахування заробітної плати, а не пільгового стажу, а тому в разі надходження на адресу відповідача акту зустрічної перевірки достовірності видачі довідки про заробітну лату №11/32 від 15.01.2016 р., розмір пенсії позивачу буде переглянуто. Відтак позивачу фактично було відмовлено у перерахунку його пенсії.

Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.4 ст.24 Закону статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або у разі відсутності після 1 липня 2000 року 60 місяців страхового стажу, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом про трудову діяльність працівника є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудового стажу при відсутності трудової книжки встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 66 Закону України Про пенсійне забезпечення до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Відповідно до ч.4 ст. 1 вищезазначеного Закону, у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

Згідно з ч.2 ст. 6 Угоди Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, укладеною між Україною і Росією, для встановлення права на пенсію, в тому числі, пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Відповідно до абз. 2, 3 ст.6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно із законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Таким чином, вищенаведені норми міжнародних угод, підписаних Україною і Російською Федерацією, дають підстави вважати, що обчислення стажу здійснюється згідно із законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих держав, визнається іншою державою.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1) передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно пункту 2.1 Порядку №22-1до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж та довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу до 1 липня 2000 року, а, починаючи з 1 липня 2000 року, індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку.

За змістом підпункту в пункту 7 Порядку №22-1 заробітна плата для призначення пенсії за період роботи до 1 липня 2000 року підтверджується довідкою підприємства, установи, організації (форма і зміст довідки визначено в додатку 1 Порядку).

Така довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 17 Порядку).

Обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Судом встановлено, що згідно відповідей Територіального органу ПФР УПФР в м. Новому Уренгої Ямало-Ненецького автономного округу від 15.01.2020 року та 13.04.2020 року на запит Новороздільського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про здійснення перевірки відомостей, що містяться в довідці для обчислення пенсії №11/32 від 15.01.2016 року, виданою ООО Газпром добича Ямбург (ТОВ Газпром видобуток Ямбург) за період роботи позивача з 12.04.1983 року по 31.12.1988 року, було повідомлено, що довідка про пільговий стаж видана на основі первинних документів, а саме наказів, особистої картки форми Т-2 та особового рахунку. Окрім цього, у відповіді вказано, що по довідках вищевказаних організацій неодноразово проводились документальні перевірки на їх достовірність. Недостовірність довідок не було виявлено.

Суд зауважує, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Аналогічні висновки суду містяться у постановах Верховного суду від 21.02.2020 року (справа №291/99/17) та 29.07.2020 року (справа 341/1132/17).

Позивач як громадянин України наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Відтак, суд критично ставить до покликання відповідача на недоведеність достовірності первинних документів, на підставі яких була видана довідка №11/32 від 15.01.2016 року.

За змістом статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд, вирішуючи спір, застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Аналізуючи поняття якість закону Європейський суд у пункті 111 рішення у справі Солдатенко проти України (заява 2440/07) зробив висновок, що це поняття вимагаючи від закону відповідності принципові верховенства права, означає, що у випадку, коли національний закон передбачає можливість обмеження прав особи, такий закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля.

Згідно з уже сталою практикою Європейського суду з прав людини закон має відповідати якісним вимогам, насамперед, вимогам доступності, передбачуваності та зрозумілості; громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку; норма не може розглядатись як закон, якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку; громадянин повинен мати можливість у разі необхідності за належної правової допомоги передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія; у внутрішньому праві повинні існувати загороджувальні заходи від довільного втручання влади здійснення громадянами своїх прав (рішення у справах Сєрков проти України; Штекель проти України).

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Головним управління Пенсійного фонду України не доведено факту недостовірності первинних документів, на підставі яких ОСОБА_1 була видана довідка №11/32 від 15.01.2016 року.

Зважаючи на наявність достатніх документів для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , враховуючи заробітню плату в ООО Газпром добича Ямбург (ТОВ Газпром видобуток Ямбург), останній не мав правових підстав для відмови позивачу у здійсненні такого перерахунку.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , враховуючи його заробітну плату в ООО Газпром добича Ямбург (ТОВ Газпром видобуток Ямбург), з урахуванням вже виплачених сум.

Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності та мотиви суду щодо заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити повністю.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, то суд вважає, що в його задоволенні слід відмовити, оскільки в розумінні статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком. Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що рішення суду виконане не буде.

Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч.3 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У частині 4 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Згідно ч.5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд доходить висновку, що зазначений у позовній заяві підрахунок витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн. є значно завищеним, так як дана справа відноситься до категорії незначної складності та розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

На виконання вимог ч.4 ст.134 КАС України стороною не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До матеріалів позовної заяви долучений попередній (орієнтовний) розрахунок витрат позивача на професійну правничу допомогу, згідно якого загальна вартість послуг адвоката становить 20000 грн.

Суд зазначає, що на підтвердження даного розрахунку не долучено акту прийому-передачі наданих адвокатом послуг, квитанції чи платіжного доручення, які б підтверджували перерахунок зазначеної суми коштів та свідчили про виконання адвокатом обсягу роботи, зазначеного в попередньому (орієнтовному) розрахунку витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч.9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Оцінивши детальний опис робіт (наданих послуг), з урахуванням категорії даної справи, суд приходить до переконання, що наведені у цьому описі витрати на професійну правничу допомогу є завищеними, та підлягають частковому задоволенню в розмірі 3000 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню на його користь з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Відповідно до ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Керуючись ст. 2, 9, 14, 73-78, 90, 132, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , враховуючи заробітну плату в ООО Газпром добича Ямбург (ТОВ Газпром видобуток Ямбург), оформлене листом №1300-0231-8/57382 від 22.07.2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області після набрання судовим рішенням законної сили здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, враховуючи заробітну плату в ООО Газпром добича Ямбург (ТОВ Газпром видобуток Ямбург), з урахуванням виплачених сум з 20.11.2019 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 02.02.2021 року.

Суддя Сасевич О.М.