Справа № 160/578/21
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

04 лютого 2021 року Справа № 160/578/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Серьогіна О.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), -

ВСТАНОВИВ:

15.01.2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Прокуда Сергій Анатолійович звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним нарахування недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 35588,74 грн., та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки): Ф-7732-53/17 на суму 18276,72 грн., від 05.02.2019 року, Ф-7732-53 на суму 29293,44 грн., від 20.02.2020 року, Ф-7732-53 на суму 35588,74 грн., від 11.11.2020 року, сформовані Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області, із виключенням суми недоїмки з інтегрованої картки платника ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали суду для усунення недоліків, а саме надати до канцелярії суду:

- оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн.;

- належним чином завірені копії доказів, які додані до примірника адміністративного позову для суду та відповідача у відповідності до норм ст. 94 КАС України та п. 5.27 Національного стандарту України Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003), шляхом зазначення відміток, що складаються зі слів: Згідно з оригіналом, особистий підпис особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище, дата засвідчення копії;

- обґрунтоване клопотання про поновлення строку звернення до суду, а також докази поважності причин пропуску відповідного строку.

Копію ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом було направлено електронною поштою, яка зазначена в позовній заяві та отримана ОСОБА_1 21.01.2021 року, про що свідчить звіт про отримання електронного відправлення, який міститься в матеріалах даної справи.

22.01.2021 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, зазначених в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 року.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивач усунув не всі недоліки, які зазначені в ухвалі суду від 20.01.2021 року.

Так, ухвалою суду від 20.01.2021 року адміністративний позов позивача було залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали суду для усунення недоліків, зокрема, шляхом надання до канцелярії суду обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду, а також доказів поважності причин пропуску відповідного строку.

В своїй заяві на усунення недоліків позовної заяви від 22.01.2021 року представник позивача просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду із даною позовною заявою, посилаючись на те, що позивачу стало відомо про оскаржувані вимоги з інформації наданої Головним управлінням ДПС України у Дніпропетровській області №115436/10/04-36-04-13 від 16.12.2020 року. Вказаний лист позивачем було отримано 21.12.2020 року. В силу того, що він не скористався процедурою адміністративного оскарження, вважає, що строк звернення з даною позовною заявою не пропущено.

Розглянувши заяву представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду та письмові пояснення щодо обґрунтування пропуску такого строку, суддя зазначає таке.

Відповідно до ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, положення абзацу 5 частини 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI передбачають наступні способи оскарження вимоги: адміністративний або судовий порядок.

Втім, правове регулювання, наведене у абзаці 9 частини 4 статті 25 Закону №2464-VI, свідчить, що навіть у випадку обрання адміністративного способу оскарження, за наслідками якого згоди з органом доходу і зборів не досягнуто (відмова у розгляді або у задоволенні скарги), у особи зберігається право оскаржити вимогу про сплату внеску ще і в суді. Таке право має бути реалізоване протягом 10 днів з дня надходження відповідного рішення органу ДФС України платнику ЄСВ.

Таким чином, платник єдиного внеску може оскаржити вимогу контролюючого органу протягом 10 календарних днів з дня її отримання як із застосуванням процедури її адміністративного оскарження так і без такої.

Вказана позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 31.01.2019 по справі № 802/983/18-а та від 08 серпня 2019 року по справі №480/106/19.

Приписами частини 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суддя зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

При цьому слід враховувати, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення Європейського суду з прав людини від 21.02.1986 справа «Стаббігс та інші проти Великобританії»).

Будь-яких інших належним та допустимих доказів неможливості звернутись до суду за захистом порушеного права у строк, визначений чинним законодавством України, позивачем не надано.

Як зазначено в заяві на усунення недоліків позовної заяви від 22.01.2021 року, позивач дізнався про оскаржувані вимоги 21.12.2020 року, отримавши лист від Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області № 115436/10/04-36-04-13 від 16.12.2020 року, однак до суду із даним позовом ОСОБА_1 звернувся лише 12.01.2020 року через засоби поштового зв`язку, що підтверджується даними з сайту "Укрпошта" за трекінгом зазначеним на конверті, тобто із пропуском 10-денного строку звернення до суду, встановленого Законом №2464-VI.

Отже, з урахуванням висновків Верховного Суду, суддя встановив, що позивач звернувся до суду з пропуском 10-ти денного строку звернення до суду для оскарження вимоги.

За викладених обставин, з урахуванням висновків Верховного Суду, суддя дійшов висновку, що позивач дізнався про порушене право 21.12.2020 року, однак до суду він звернувся із пропуском десятиденного строку звернення до суду. При цьому, викладені представником позивача в обґрунтування заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду обставини не є поважними.

Пунктом 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно пунктів 1 та 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з ч.5 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Беручи до уваги ту обставину, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали йому звернутись з даним позовом до суду у межах строків, встановлених законом, а суддею з матеріалів позовної заяви не встановлено підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, суддя дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 169, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена та набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна