Справа № 804/486/18
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2021 року м. Дніпросправа № 804/486/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року (суддя Кадникова Г.В., м. Дніпро) у справі № 804/486/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вента. ЛТД"

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

встановив:

У січні 2018 року ТОВ «Вента. ЛТД» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Офісу великих платників податків ДФС, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 06.11.2017

№№ , , , , , , , , , , , .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2018 позов задоволено частково, визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення від 06.11.2017 №№ , , , ; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019 (з урахуванням ухвали від 06 грудня 2019 року про виправлення арифметичної помилки, а.с. 77 т. 76)) апеляційну скаргу відповідача задоволено частково, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2018 в частині задоволених позовних вимог скасовано та в цій частині прийнято нову постанову про часткове задоволення позову, а саме визнані неправомірними та скасовані:

- податкове повідомлення-рішення від 06.11.2017 №, в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 10 129 769,0 грн. та в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2 788 265,68 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 06.11.2017 № , в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податком на додану вартість на суму 2 182 884,0 грн. та в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 091 441,0грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 06.11.2017 №, в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 16 950,0 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог, які задоволені судом першої інстанції відмовлено. В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2018 залишено без змін.

Позивачем була подана касаційна скарга на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019.

Постановою Верховного Суду від 24.11.2020 касаційну скаргу задоволено, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019 в частині відмови у задоволенні позову ТОВ «Вента. ЛТД» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 06.11.2017 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем - ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на

602 000 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 301 000 грн. скасовано. Адміністративну справу № 804/486/18 в цій частині направлено на новий розгляд до Третього апеляційного адміністративного суду. В іншій частині постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019 - залишено без змін.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.12.2020 справу № 804/486/18 прийнято до свого провадження.

05.01.2021 від ТОВ «Вента. ЛТД» через канцелярію суду надійшли письмові пояснення, у яких, з урахуванням висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 24.11.2020 по цій справі, зазначено про дотримання підприємством встановленого Податковим кодексом України шістдесятиденного строку на подачу разом із податковою звітністю з ПДВ заяви зі скаргою на постачальника, що є підставою для формування ним податкового кредиту за податковою накладною від 31.07.2014. Отже, висновок Третього апеляційного адміністративного суду, викладений у постанові від 26.11.2019 щодо завищення ТОВ «Вента. ЛТД» податкового кредиту на суму 602 00 грн. є протиправним та підлягає скасуванню. Також, ТОВ «Вента. ЛТД» вказало на протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 50 %, посилаючись на те, що у разі, якщо б зафіксоване податковим органом порушення і мало місце у спірному випадку, то застосуванню підлягає штраф у розмірі 25 % від суми нарахованого контролюючим органом податкового зобов`язання.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.01.2021 за клопотанням Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 20.01.2021 допущено заміну відповідача у справі Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на належного Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

У судовому засіданні 27.01.2021 представник ТОВ «Вента. ЛТД» просив залишити рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2018 в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.11.2017 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем - ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 602 000 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 301 000 грн. без змін.

Представниця Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків проти позиції ТОВ «Вента. ЛТД» заперечила, просила у вказаній частині відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з урахуванням позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 23.11.2020 по цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в частині скасування рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2018 щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.11.2017

№ в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем - ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 602 000 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 301 000 грн.

Судом першої інстанції вірно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Дніпропетровським управлінням Офісу великих платників податків ДФС відповідно до п.п. 75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.1 і п.77.6 ст.77, п. 82.1 ст. 82 Податкового Кодексу України та відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання на ІІ квартал 2017 була проведена планова виїзна перевірка ТОВ «Вента. ЛТД» з питань дотримання податкового, валютного законодавства, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.03.2017, за результатами якої складено акт від 18.10.2017

№130/28-10-46-17/21947206.

На підставі вказаного акту перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 06.11.2017 № про нарахування ТОВ «Вента. ЛТД» податкових зобов`язань на загальну суму 4 282 282 грн., у тому числі за основним платежем 2 854 855 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 1 427 427 грн.

Правомірність винесення податковим органом вказаного податкового повідомлення-рішення в частині нарахування суми грошового зобов`язання з ПДВ на 602 000 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 301 000 грн. є предметом розгляду апеляційним судом.

При вирішенні спору колегія суддів виходить з наступного.

Підставою для здійснення податковим органом вказаних нарахувань став викладений ним у акті перевірки висновок про порушення ТОВ «Вента. ЛТД» п.п. 198.2, 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, яке полягає у завищенні податкового кредиту з ПДВ внаслідок подання підприємством заяви зі скаргою на постачальника, що є підставою для включення сум ПДВ до податкового кредиту, з пропуском встановленого шістдесятиденного строку.

З таким висновком податкового органу колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що 01.03.2010 між ТОВ «Здраво» (Продавець) та ТОВ «Вента. ЛТД» (Покупець) було укладено договір № 4-01/03-10 на постачання лікарських засобів за ціною та у асортименті, що визначені у видаткових накладних. Поставка товару здійснюється за допомогою транспорту власними силами та за власний кошт Продавця (п. 2.2 договору). Згідно п. 2.8 договору, право власності на товар від Продавця до Покупця переходить в момент передачі товару, яким є підписання Покупцем видаткової накладної. Оплата товару здійснюється після поставки товару з відтермінуванням платежу (п. 4.1 договору) (т. 32 а.с. 151-153).

31.07.2014 ТОВ «Здраво» було виписано видаткову накладну № ЗД000001426 на загальну суму 8 600 000 грн., у тому числі ПДВ 602 000 грн., а також податкову накладну на вказану суму

№ 287/7 (т. 32 а.с. 186, 187).

Зі змісту видаткової накладної № ЗД000001426 від 31.07.2014 вбачається, що фактично товар був прийнятий Покупцем 01.08.2014, про що свідчить відповідна позначка уповноваженого представника ОСОБА_1 (т. 32, а.с. 184, 185).

20.10.2014 ТОВ «Вента. ЛТД» звернулось до податкового органу з заявою зі скаргою на постачальника ТОВ «Здраво» (додаток 8 до декларації з ПДВ), щодо порушення останнім строку реєстрації податкової накладеної № 287/7 від 31.07.2014.

Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (тут та надалі у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п. 198.6 вказаної статті, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі.

За загальним правилом, відповідно до п. 202.1 ст. 202 Податкового кодексу України, звітним (податковим) періодом є один календарний місяць.

Згідно п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України, Податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

У акті перевірки податковим органом зазначено про порушення ТОВ «Вента. ЛТД» встановленого п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України строку подачі заяви зі скаргою на постачальника, посилаючись на те, що крайній строк подачі такої заяви 19.10.2014, оскільки у спірному випадку мова йде про звітній період липень 2014 року, крайній строк подання звітності з ПДВ за який до 20.08.2014. Відповідно, крайній строк подання заяви зі скаргою на постачальника відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України 19.10.2014.

Разом із цим ДФС у листі від 19.04.2016 № 8809/6/99-99-19-03-02-15 зазначила, що враховуючи можливість того, що дати відвантаження товарів постачальником та дати їх отримання покупцем можуть бути різними залежно від умов договору, з метою визначення дати виникнення права на формування податкового кредиту покупцем таких товарів (відвантажені постачальником, але не отримані покупцем товари в дорозі) слід враховувати момент набуття права власності за договором.

Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Переданням майна, в свою чергу, вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.

Отже, постачальник втрачає, а покупець набуває право власності на товари, які постачаються на дату їх відвантаження постачальником (безпосередньо покупцю чи перевізникові), якщо інше не передбачено умовами договору.

Разом з цим, як було зазначено раніше, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, реалізувати право на формування податкового кредиту покупець платник ПДВ може лише після складання податкової накладної постачальником платником ПДВ, зокрема у момент відвантаження товарів та реєстрації цієї податкової накладної в ЄРПН, але не раніше отримання права власності на такий товар.

Отже, перша подія отримання товару ТОВ «Вента. ЛТД» мала місце не 31.07.2014, коли була складена податкова накладна, а 01.08.2014, коли відбулося фактичне отримання товару покупцем, що вбачається зі змісту видаткової накладної № ЗД000001426 від 31.07.2014 (т. 32, а.с. 184).

Тому підприємством вірно зазначено, що у спірному випадку звітним періодом є не липень 2014 року, а серпень 2014 року. Відповідно, відлік передбаченого п. 201.10 Податкового кодексу України строку (60 днів) для подання платником податків до податкового органу заяви зі скаргою на постачальника має розпочинатися не з 21.08.2014, а з 21.09.2014.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з твердженням позивача щодо дотримання ним визначеного п. 201.10 Податкового кодексу України шістдесятиденного строку для подання заяви зі скаргою на постачальника, що дає йому право на віднесення суми ПДВ у розмірі 602 000 до складу податкового кредиту серпня 2014 року, оскільки він звернувся до податкового органу із заявою зі скаргою на постачальника 20.10.2014, тобто на 29й день, в межах встановленого строку.

При цьому, колегія суддів враховує те, що нормами податкового законодавства спірне питання чітко не врегульовано, тому при вирішенні спору колегією суддів враховано презумпцію правомірності рішень платника податків, що закріплена нормами п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4, п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України.

Отже висновки, викладені у акті перевірки від 18.10.2017 №130/28-10-46-17/21947206, що стали підставою для нарахування ТОВ «Вента. ЛТД» податкових зобов`язань з ПДВ у сумі 602 000 грн. та застосування до підприємства штрафних (фінансових) санкцій у сумі 301 000 грн. є протиправними. Відповідно, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.11.2017 № , зокрема, у цій частині.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (правонаступник Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків) залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року у справі № 804/486/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до статей 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 03.02.2021 року.

Головуючий суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко