Справа № 219/8561/20
Суддя: Хомченко Л. І.
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/8561/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області

у складі судді Хомченко Л.І.,

секретар Гаврилюк К.К.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бахмут адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольського ВП ГУНП України в Запорізькій області про скасування постанови по справі про накладання адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом до Мелітопольського ВП ГУНП України в Запорізькій області про скасування постанови по справі про накладання адміністративного стягнення ,просив скасувати постанову серії БАБ № 319734 від 2020 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичного режимі, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу посилаючись на те ,що 15.09.2020 року ним було отримало лист з повідомленням від Мелітопольського ВП ГУНП України в Запорізькій області , в конверті знаходилась постанова про накладення адміністративного стягнення серія БАБ 3319734 та квитанція про сплату штрафу відповідно до постанови(не заповнена ).Постанова заповнена нерозбірливо ,а саме немає можливості з`ясувати хто склав цю постанову ,на кого складено цю постанову ,коли ,в якому місці та яке правопорушення було скоєно .Додаток до постанови з поясненнями громадянина відсутній. Працівник поліції його не зупиняв ,постанова в його присутності не складалась.

Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16.09.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач, який був належним чином повідомлений про час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов просив задовольнити.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про час розгляду справи, в судове засідання не з`явився,

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

З наданого другого примірника постанови БАБ 3319734 (л.д.3 ) вбачається ,що його не можливо прочитати.

Суд при вирішення цього спору керується принципом верховенства права, передбаченого ст. 129 Конституції України та ст. 6 КАС України згідно з яким людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати:

- чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні,

- чи підлягає вона адміністративній відповідальності,

- чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду,

- чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу,

- а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1, 2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не спростовано доводи позивача про те що він не скоював правопорушення .Крім того вручивши позивачу постанову яку не може прочитати відповідач порушує права позивача на захист.

Суд може робити висновок на припущеннях.

Суд звертає увагу на те, що оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

.

Враховуючи викладене суд доходить висновку про задоволення позовних .

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 12, 77, 241-243, 246, 250, 257-260, 262, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Мелітопольського ВП ГУНП України в Запорізькій області про скасування постанови по справі про накладання адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАБ № 319734 від 2020 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичного режимі, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - закрити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У повному обсязі рішення складене 15.01.2021 року.

Суддя Л.І. Хомченко