Справа № 689/2236/20
Суддя: Мазурчак В. М.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/2236/20
Провадження № 2-а/689/6/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі: головуючого - судді Мазурчака В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Лебеденко О.М.,

позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Польового В.А.,

представника відповідача інспектора СРПП Ярмолинецького ВП Королівського Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ярмолинецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду із позовом до Ярмолинецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (далі Відповідач) та просив скасувати постанову від 26 листопада 2020 року по справі про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною восьмою статті 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень.

Стислий виклад позиції Позивача

Об`єктивна сторона правопорушення визначається як керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту. Згідно протоколу автомобіль ввезено 20 липня 2017 року, а адміністративну відповідальність за керування водієм таким транспортним засобом введено Законом України №2612-VIII від 08 листопада 2018 року, який набрав чинності 25 листопада 2018 року. На момент передачі автомобіля у 2017 році адміністративна відповідальність за порушення ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту відсутня. Дата ввезення автомобіля є складовою частиною об`єктивної сторони (а.с.1-4, 31, 32).

Стислий виклад заперечень Відповідача

Вважає постанову законною та обґрунтованою; такою, що відповідає вимогам частини восьмої статті 121 КУпАП, частинам третій-п`ятій статті 31 Закону України «Про дорожній рух», іншим вимогам законодавства; фактичним обставинам, які підтверджені належними та допустимими доказами (а.с. 18-22).

В судовому засіданні Позивач та представник Позивача позовну заяву підтримали, наполягали на задоволенні позовних вимог; представник Відповідача заперечував проти позову. Позивач у своїх поясненнях підтвердив факт керування ним означеним автомобілем.

Додатково пояснив, що автомобіль взяв у користування в особи, яка назвалась ОСОБА_2 (вписана у свідоцтво як власник). З даним чоловіком він зустрівся у м. Старокостянтинові. За "пригон" авто заплатив йому 1700 доларів. Він (Позивач) не знає хто саме ввозив автомобіль на митну територію України. Вони домовились, що у подальшому ОСОБА_1 оформить на своє ім`я право власності. Однак, до цього часу Позивач цього не зробив, оскільки має надію, що будуть знижені митні ставки.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що постанову по справі про адміністративне правопорушення слід залишити без змін, а позовну заяву - без задоволення.

Фактичні обставини, встановлені судом

Постановою серії ГАА №094548 від 26 листопада 2020 року по справі про адміністративне правопорушення, що складена інспектором СРПП Ярмолинецького ВП старшим лейтенантом поліції Королівським Романом Сергійовичем, притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною восьмою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень за такі дії.

ОСОБА_1 06 листопада 2020 року о 19 год. 10 хв. по вул. Молодіжна в с. Верхівці Ярмолинецького району керував транспортним засобом Renault Laguna, номерний знак НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме, транспортний засіб ввезено на митну територію України 20 липня 2017 року громадянином Республіки Молдова з метою особистого користування у митному режимі «тимчасове ввезення» терміном до 1 року. Транспортний засіб перебуває на території України з порушенням строків ввезення та перебуває в користуванні гр. ОСОБА_1 , який не ввозив на територію України, чим порушив статті 16 та 34 Закону України «Про дорожній рух».

Ці обставини підтверджуються постановою, яка оскаржується, протоколом про адміністративне правопорушення від 26 листопада 2020 року, листом Подільської митниці № 7.12-08-1/20/8.5/8738 від 18 листопада 2020 року, поясненнями позивача та відповідача, та визнаються сторонами.

Так, відповідно до листа Подільської митниці Державної митної служби України № 7.12-08-1/20/8.5/8738 від 18 листопада 2020 року згідно наявних баз Держмитслужби транспортний засіб Renault Laguna, VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ввезено на митну територію України 20 липня 2017 року громадянином Республіки Молдова з метою особистого користування у митному режимі тимчасове ввезення» терміном до одного року. Станом на 18 листопада 2020 року відсутня інформація про вивезення або поміщення в інший митний режим вказаного транспортного засобу.

Зміст спірних правовідносин

Позивач не оскаржував сам факт керування автомобілем, визнав даний факт, про що свідчить текст позову та пояснення його представника.

Отже, спір полягає у різній оцінці сторонами законодавства, а саме, Позивач вважає, що об`єктивна сторона статті, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності не поширюється на його випадок, оскільки автомобіль ввезено не ним та на момент передачі у 2017 році такі дії не кваліфікувались як адміністративне правопорушення.

Оцінка судом аргументів учасників справи

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини восьмої статті 121 КУпАП.

Стаття 121 КУпАП передбачає відповідальність за порушення водієм правил керування транспортним засобом, про що свідчить найменування статті. Отже, саме порушення правил керування є підставою для відповідальності, основою для з`ясування дійсного змісту частини восьмої цієї статті, у тому числі об`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до частини восьмої статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Цією нормою встановлено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України. ОСОБА_1 керував 06 листопада 2020 року, тобто на час дії частини восьмої статті 121 КУпАП.

Правопорушення відповідачем кваліфіковано у розрізі керування ОСОБА_1 транспортним засобом, щодо якого порушено такі два обмеження, встановлені Митним кодексом України: порушено строк його тимчасового ввезення та транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України.

Відповідно до частини першої та п`ятої статті 380 Митного кодексу України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Відповідно до частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», що визначає основні права та обов`язки водія транспортного засобу, водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 31 Закону України «Про дорожній рух» тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Аналізуючи окремо та у взаємоз`вязку частину восьмої статті 121 КУпАП, частину першу та п`яту статті 380 Митного кодексу України, частину 2 статті 16, частину третю та п`яту статті 31 Закону України «Про дорожній рух», суд вважає, що водій ОСОБА_1 06 листопада 2020 року мав обов`язок керувати транспортним засобом, який станом на 06 листопада 2020 року повинен був перебувати на території України та у його користуванні на законних підставах.

Однак, транспортний засіб станом на 06 листопада 2020 року не перебував у користуванні ОСОБА_1 у відповідності до вимог цих норм матеріального права. Позивач як водій свій обов`язок не виконав, за що законно притягнутий Відповідачем до адміністративної відповідальності.

З цих міркувань суд відхиляє доводи Позивача та його представника про те, що об`єктивна сторона статті, за якою Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності не поширюється на його випадок, оскільки автомобіль ввезено не ним та на момент передачі такі дії не кваліфікувались як адміністративне правопорушення.

Дані обставини не мають значення, оскільки законом встановлена вимога керувати транспортним засобом, який на момент керування відповідає вказаним вимогам. Ця вимога встановлена відносно водіїв, а не відносно осіб, які ввозили транспортний засіб. Водій повинен переконатись, що на момент керування транспортний засіб перебуває на території України та одночасно в його користуванні з дотриманням вимог закону.

Так, дійсно, автомобіль ввезено 20 липня 2017 року на територію України, це зроблено не ОСОБА_1 , а адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним таким транспортним засобом введено у листопаді 2018 року; на момент передачі автомобіля у 2017 році адміністративна відповідальність за порушення ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту була відсутня.

Однак, ці доводи Позивача та його представника суд відхиляє, оскільки Позивача притягнули до відповідальності не за його дії у 2017 році, а за керування 06 листопада 2020 року транспортним засобом, щодо якого порушено такі два обмеження, встановлені Митним кодексом України: порушено строк його тимчасового ввезення та транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України.

Порушення означених двох обмежень мали місце станом на 06 листопада 2020 року. При цьому дата початку виникнення порушення даних двох обмежень не має значення, адже це триваюче порушення. У зв`язку з цим посилання представника Позивача на той факт, що автомобіль ввезено на митну територію не 20 липня 2017 року, а пізніше, також не мають жодного значення.

Для притягнення до адміністративної відповідальності має значення лише факт тривання цього порушення на момент керування транспортним засобом.

Відповідач належними та допустимими доказами довів суду законність та обґрунтованість постанови від 26 листопада 2020 року по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись пунктом 3 частини третьої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Залишити постанову серії ГАА №094548 від 26 листопада 2020 року по справі про адміністративне правопорушення, що складена інспектором СРПП Ярмолинецького ВП старшим лейтенантом поліції Королівським Романом Сергійовичем, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною восьмою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 - без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Мазурчак