Справа № 509/3942/20
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 р.м.ОдесаСправа № 509/3942/20
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Цандура М.Р.,

позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року (суддя Єфіменко К.С., м. Одеса, повний текст рішення складений 02 листопада 2020 року) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 - голови СФГ «Майданюк і К», ОСОБА_1 - голови СФГ «Ткаченко і К», ОСОБА_2 - члена СФГ «Ткаченко і К», ОСОБА_4 - члена СФГ «Ткаченко і К» до Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2020 року ОСОБА_3 - голова СФГ «Майданюк і К», ОСОБА_1 - голова СФГ «Ткаченко і К», ОСОБА_2 - член СФГ «Ткаченко і К», ОСОБА_4 - член СФГ «Ткаченко і К» звернулись до Овідіопольського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, в якому просили:

- визнати протиправними та скасувати рішення Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області №2217-VІІ від 12.03.2020 р. «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 »

- визнати протиправними та скасувати рішення №2218-VІІ від 12.03.2020 р. «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства гр. ОСОБА_3 »;

- зобов`язати Кароліно-Бугазьку сільраду Овідіопольського району Одеської області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 12,0 га для ведення фермерського господарства гр. ОСОБА_1 площею 4,0 га, гр. ОСОБА_2 площею 4,0 га, гр. ОСОБА_4 площею 4,0 га., зробивши відповідне розпаювання земельної ділянки площею 12,0 га пропорційно голові та членам фермерського господарства по 4,0 га кожному;

- зобов`язати Кароліно-Бугазьку сільраду Овідіопольського району Одеської області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 4,0 га. для ведення фермерського господарства гр. ОСОБА_3 площею 4,0 га;

- зобов`язати Кароліно-Бугазьку сільраду Овідіопольського району Одеської області спільно з Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області змінити статус земельних ділянок гр. ОСОБА_3 площею 4,0 га і гр. ОСОБА_1 площею 12,0 га з земель громадської та житлової забудови на землі сільськогосподарського призначення на підставі Постанови колегії суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019 р. та присвоїти кадастрові номери земельній ділянці гр. ОСОБА_3 площею 4,0 га і земельній ділянці гр. ОСОБА_1 площею 12,0 га на підставі кадастрових планів земельних ділянок гр. ОСОБА_3 і гр. ОСОБА_1 від 03 листопада 2007 р.», розроблених Одеським НДПІ землеустрою;

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.08.2020 року справу передано на розгляд Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року цей позов був задоволений частково. Визнано протиправними та скасовано рішення Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області №2217-VІІ від 12.03.2020 р. «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 » та рішення №2218-VІІ від 12.03.2020 р. «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства гр. ОСОБА_3 ».

Зобов`язано Кароліно-Бугазьку сільську раду Овідіопольського району Одеської області повторно розглянути заяви ОСОБА_3 від 14 березня 2016 р. та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 18 березня 2016 р. з урахуванням висновків суду. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням Кароліно-Бугазька сільська рада Овідіопольського району Одеської області подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а також на неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову.

При цьому апелянт/відповідач зазначає, що рішення Кароліно-Бугазької сільської ради №2217 - VII та №2218 - VII П`ятдесят друга VII скликання від 12 березня 2020 року обґрунтовані посиланням на п. 6 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, згідно з яким право постійного користування земельними ділянками, наданими для ведення фермерського господарства до 1 січня 2008 року, мало бути переоформлено на право довгострокової оренди цих земельних ділянок. Крім того, земельна ділянка, яка перебуває в постійному користуванні СФГ «Майданюк і К» та СФГ «Ткаченко і К» входять до меж населеного пункту с. Кароліно-Бугаз відповідно до затвердженої містобудівної документації, у СФГ «Майданюк і К» та СФГ «Ткаченко і К» відсутнє право на отримання цієї земельної ділянки безоплатно у власність для ведення селянського (фермерського) господарства. Крім того, ухвалою від 29 липня 2019 року Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду по справі №1570/6587/2012 було відкрите провадження та витребувані матеріали справи, таким чином, для об`єктивного з`ясування усіх обставин є необхідним отримання рішення суду Касаційної інстанції.

Позивач рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року в частині відмови не оскаржував, відзив на апеляційну скаргу до суду не надіслав.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації Овідіопольського району Одеської області від 26 лютого 1996 року № 123 ОСОБА_3 надано у постійне користування земельну ділянку площе. 4,00 га., що розташована на території Кароліно-Бугазької Ради народних депутатів, для ведення селянського (фермерського) господарства, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею від 10.04.1996 р. №Р-281-96 «Г»

На підставі рішення 12 сесії ХХІІ скликання Овідіопольської районної Ради народних депутатів Овідіопольського району Одеської області від 29 серпня 1997 року №134 ОСОБА_1 надано у постійне користування земельну ділянку площею 12,00 га., що розташована на території Кароліно-Бугазької сільської ради, для ведення селянського (фермерського) господарства, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею від 10.05.1998 р. №298

14 березня 2016 р. ОСОБА_3 звернулась до сільського голови с. Кароліно-Бугаз з заявою, в якій, посилаючись на ст. ст. 32, 116, 118, 121 Земельного кодексу України та ч. ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про фермерське господарство», просила видати їй безоплатно свідоцтво на право власності на земельну ділянку на рівні середньої земельної частки (паю) 4,4 у.к.га.

До заяви додано: копію паспорта гр. ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 30.10.2013 р. та копія ідентифікаційного коду; копію державного акту на право постійного користування землею від 10.04.1996 р. №Р-281-96 «Г»; копію свідоцтва про державну реєстрацію СФГ «Майданюк і К» від 05.11.1999 р.; копію Статуту СФГ «Майданюк і К» від 05.11.1999 р.; копію довідки Одеського обласного управління статистики від 12.11.1999 р.; копію довідки Овідіопольського районного відділу земельних ресурсів від 05.03.2007 р.

18 березня 2016 р. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулись до сільського голови с. Кароліно-Бугаз з заявою, в якій, посилаючись на ст. ст. 32, 116, 118, 121 Земельного кодексу України та ч. ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про фермерське господарство», просили провести розпаювання земельної ділянки площею 12 га пропорційно по 4,0 га голові фермерського господарства та по 4,0 га кожному члену фермерського господарства і видати безоплатно голові та кожному члену фермерського господарства правоустановчі документи на право власності на земельну ділянку на рівні середньої земельної частки(паю), яка на території Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області складає 4,4 у.к.га згідно довідки від Держземвгентства в Овідіопольському районі Одеської області від 05.03.2007 р.

До заяви додано: копію паспорта гр. України ОСОБА_1 КК №042129 від 02.06.1998 р. та копію ідентифікаційного коду; копію паспорта гр. України ОСОБА_2 НОМЕР_2 від 02.12.2003 р. та копію ідентифікаційного коду; копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 від 02.04.1971 р.; копію паспорта гр. України ОСОБА_4 НОМЕР_3 від 28.03.2013 р. та копію ідентифікаційного коду; копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 від 10.02.2004 р.; копію державного акту на право постійного користування землею 11-ОД №029894 від 07.05.1998 р.; копію свідоцтва про державну реєстрацію СФГ «Ткаченко І К» від 28.01.1999 р.; копію Статуту СФГ «Ткаченко І К» від 28.01.1999 р.; копію Додатку до ст.1 Статуту СФГ «Ткаченко І К» від 15.04.2011 р.; копію довідки Одеського обласного управління статистики від 02.02.1999 р.; копія довідки Овідіопольського районного відділу земельних ресурсів від 05.03.2007 р.; копію протоколу загальних зборів СФГ «Ткаченко І К» від 16.03.2016 р; копію відомості погодження площі та вартості земельної ділянки, які передаються у власність від 16.03.2016 р.; копію витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки гр. ОСОБА_1 від 29.01.2015 р.; копію заяви члена СФГ «Ткаченко І К» ОСОБА_2 від 15.03.2016 р. до голови СФГ ОСОБА_1 ; копію заяви члена СФГ «Ткаченко ї К» ОСОБА_4 від 15.03.2016 р. до голови СФГ ОСОБА_1 ; копію нотаріальної довіреності гр. ОСОБА_2 від 07 вересня 2015 р. на представництво інтересів; копію нотаріальної довіреності гр. ОСОБА_4 від 07 вересня 2015 р. на представництво інтересів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції з постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 р. у справі №1570/6587/2012, «рішенням Одеської обласної ради від 10.09.2010 року №1190-V «Про зміну меж села Кароліно-Бугаз Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області» затверджено межі села Кароліно-Бугаз Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району загальною площею 811,760 га згідно з описом та балансом території.

Підставами для прийняття цього рішення вказано положення статей 8, 173, 174 Земельного кодексу України, пункту 26 частини першої статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 11 Закону України «Про основи містобудування», Положення про порядок вирішення питань адміністративно-територіального устрою Української РСР, затвердженого Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 12.03.1981 року №1654-Х, рішення Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 13.10.2009 року №1786-V, рішення Овідіопольської районної ради від 29.10.2009 року №488-V, позитивний висновок державної землевпорядної експертизи проектної документації із землеустрою, а також проект землеустрою щодо зміни меж населеного пункту, розроблений ТОВ «Вектор».

Відповідно до додатку 2 вказаного рішення обласної ради, ним передбачалося збільшення території с. Кароліно-Бугаз на 367,647 га, в тому числі за рахунок земель сільськогосподарського призначення площею 286,970 га.

Також, відповідно до наявної у проекті землеустрою щодо зміни меж населеного пункту с. Кароліно-Бугаз Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, експлікації по землевласникам та землекористувачам, земельні ділянки яких включені до меж села Кароліно-Бугаз, в межі цього села поряд з іншими територіями було включено землі СФГ «Майданюк і К» площею 4,00 га, землі СФГ «Ткаченко і К», членами якої є позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , площею 12,00 га.

Крім того, встановлено, що відповідно до державного акту на право постійного користування землею від 10.04.1996 року, виданого громадянину ОСОБА_3 , щодо надання у постійне користування земельної ділянки площею 4,00 га на території Кароліно-Бугазької сільської Ради народних депутатів для ведення селянського (фермерського), державного акту на право постійного користування землею від 07.05.1998 року, виданого громадянину ОСОБА_1 щодо надання у постійне користування земельної ділянки площею 12,00 га на території Кароліно-Бугазької сільської Ради народних депутатів для ведення селянського (фермерського) господарства, позивачі володіють правом постійного користування зазначеними земельними ділянками сільськогосподарського призначення».

Вищевказаною постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 р. у справі №1570/6587/2012, зокрема, визнано протиправним та скасовано рішення Одеської обласної ради №1190-V від 10.09.2010 року «Про зміну меж села Кароліно-Бугаз Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області» в частині включення в межі села Кароліно-Бугаз земельних ділянок СФГ «Майданюк і К» площею 4 га, СФГ «Ткаченко і К» площею 12 га.

Рішенням Кароліно-Бугазької сільської ради №2217 - VII П`ятдесят друга VII скликання від 12 березня 2020 року відмовлено гр. ОСОБА_1 - голові селянського фермерського господарства (СФГ) «Ткаченко і К», гр. ОСОБА_2 - члену СФГ «Ткаченко і К», ОСОБА_4 - члену СФГ «Ткаченко і К» в розпаюванні земельної ділянки загальною площею 12 га та в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність на рівні середньої земельної частки для ведення фермерського господарства площею 4,4 га на території Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області.

Рішенням Кароліно-Бугазької сільської ради №2218 - VII П`ятдесят друга VII скликання від 12 березня 2020 року відмовлено гр. ОСОБА_3 - голові селянського фермерського господарства (СФГ) «Майданюк і К» в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства загальною площею 4,4 га на території Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області.

Вказані рішення обґрунтовано тим, що згідно п. 6 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України право постійного користування земельними ділянками, наданими для ведення фермерського господарства до 1 січня 2008 року, мало бути переоформлено на право довгострокової оренди цих земельних ділянок. Крім того зазначено, що земельні ділянки, які перебувають в постійному користуванні СФГ «Майданюк і К» та СФГ «Ткаченко і К», входять до меж населеного пункту с. Кароліно-Бугаз відповідно до затвердженої містобудівної документації, у СФГ «Майданюк і К» та СФГ «Ткаченко і К» відсутнє право на отримання цієї земельної ділянки безоплатно у власність для ведення селянського (фермерського) господарства.

Вважаючи такі дії та рішення відповідача протиправними позивачі звернулись до суду з адміністративним позовом.

Частково задовольняючи цей адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року №5-рп/2005 Конституційний Суд України фактично визнав правомірність використання особами земельних ділянок на праві постійного користування після набрання чинності новою редакцією Земельного кодексу України без обмеження будь-яким строком чи умовами. Крім того судом встановлено, що Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 р. у справі №1570/6587/2012, зокрема, визнано протиправним та скасовано рішення Одеської обласної ради №1190-V від 10.09.2010 року «Про зміну меж села Кароліно-Бугаз Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області» в частині включення в межі села Кароліно-Бугаз земельних ділянок СФГ «Майданюк і К» площею 4 га, СФГ «Ткаченко і К» площею 12 га.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно з ч. 2 ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. б) ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

При цьому, з огляду на зміст пп. в ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

На підставі п. а) ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 р. №973-ІV члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Водночас, частина 3 статті 13 зазначеного Закону визначає, що дія частин першої та другої цієї статті не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай).

Аналогічні норми визначені у ст. ст. 31, 32 Земельного кодексу України.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Кароліно-Бугазької сільської ради №2217-VII та №2218-VII П`ятдесят друга VII скликання від 12 березня 2020 року обґрунтовані посиланням на п. 6 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, згідно з яким право постійного користування земельними ділянками, наданими для ведення фермерського господарства до 1 січня 2008 року, мало бути переоформлено на право довгострокової оренди цих земельних ділянок. Крім того, зазначено, що земельна ділянка, яка перебуває в постійному користуванні СФГ «Майданюк і К» та СФГ «Ткаченко і К», входять до меж населеного пункту с. Кароліно-Бугаз відповідно до затвердженої містобудівної документації, у СФГ «Майданюк і К» та СФГ «Ткаченко і К» відсутнє право на отримання цієї земельної ділянки безоплатно у власність для ведення селянського (фермерського) господарства.

Проте суд першої інстанції вірно зазначив, що Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року № 5-рп/2005 у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 92, п. 6 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками) (Справа №1-17/2005) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення: пункту 6 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення; пункту 6 Постанови Верховної Ради України «Про земельну реформу» від 18.12.1990 року №563-ХІІ з наступними змінами в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою. Положення п. 6 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та п. 6 Постанови Верховної Ради України «Про земельну реформу», визнані неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Тобто, фактично Конституційний Суд України визнав правомірність використання особами земельних ділянок на праві постійного користування після набрання чинності новою редакцією Земельного кодексу України без обмеження будь-яким строком чи умовами.

Згідно ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов`язковим до виконання.

Водночас, відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підлягає застосуванню для захисту правомірних очікувань щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною майна.

Крім того судом першої інстанції правильно враховано, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 р. у справі №1570/6587/2012, зокрема, визнано протиправним та скасовано рішення Одеської обласної ради №1190-V від 10.09.2010 року «Про зміну меж села Кароліно-Бугаз Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області» в частині включення в межі села Кароліно-Бугаз земельних ділянок СФГ «Майданюк і К» площею 4 га, СФГ «Ткаченко і К» площею 12 га.

Керуючись викладеним, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування рішення Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області №2217-VІІ від 12.03.2020 р. «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства гр. гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 » та рішення №2218-VІІ від 12.03.2020 р. «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства гр. ОСОБА_3 ».

Водночас, як вже зазначалося вище, оскаржуваним рішенням суду першої інстанції зобов`язано Кароліно-Бугазьку сільську раду Овідіопольського району Одеської області повторно розглянути заяви ОСОБА_3 від 14 березня 2016 р. та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 18 березня 2016 р. з урахуванням висновків суду.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що при повторному розгляді заяв позивачів відповідачу, як органу місцевого самоврядування, необхідно перевірити, чи є у нього повноваження щодо розпорядження спірними земельними ділянками з урахуванням ст. 122 ЗК України та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 р. у справі №1570/6587/2012.

Колегія суддів також відхиляє доводи апелянта, що ухвалою від 29 липня 2019 року Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду по справі №1570/6587/2012 було відкрите касаційне провадження, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відкриття касаційного провадження не зупиняє чинності такого судового рішення.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржувалося, що, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, обумовлює межі перегляду даного судового рішення апеляційним судом.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Підсумовуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, оскаржуване рішення прийняте відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов

Повне судове рішення складено 4 лютого 2021 року.