Справа № 240/1250/21
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 лютого 2021 року м. Житомир справа № 240/1250/21

категорія 109010000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Майстренко Н.М., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради, Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив "Шевченка", про визнання протиправними дій та скасувати умови та обтяження,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати дії Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради щодо видачі містобудівних умов та обмежень від 26.03.2018 №22/18 на об`єкт: "Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано- прибудованими нежитловими приміщеннями громадського призначення за адресою: АДРЕСА_1 " протиправними та скасувати;

- визнати дії Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 29.11.2018 №ЖТ 77 на об`єкт: "Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями громадського призначення" протиправними та скасувати.

Перевіряючи після одержання позову, чи відповідає він вимогам, установленим Кодексом адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), судом враховано таке.

Частинами 1, 2 статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З аналізу наведених норм вбачається, що процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку на звернення до адміністративного суду з моментом, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Позивач заявив клопотання про поновлення пропущеного з поважних причин строку звернення до суду, посилаючись на те, що з початку 2019 року він був визнаний потерпілим в кримінальному провадженні №00245 від 27.12.2018 і кожного разу при ознайомленні з матеріалами справи у нього брали розписку про нерозголошення матеріалів досудового розслідування. Вважає, що здійснення досудового розслідування унеможливлювало судове оскарження протиправного будівництва.

Оцінивши доводи заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд не може визнати їх такими, що обґрунтовують поважність причин його пропуску.

Наведені приписи процесуального закону єдиним моментом для відліку строку звернення з позовом до суду визнають момент, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Початок обрахунку цього строку з іншого моменту можливий лише за умови його пропуску з поважних причин.

У свою чергу, поважними причинами пропуску такого строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Натомість, звертаючись з клопотанням про поновлення пропущеного строку звернення до суду, позивач у позовній заяві сам зазначає, що йому було відомо про існування містобудівних умов та обмежень від 26.03.2018 №22/18, порушення щодо видачі яких стали предметом дослідження у межах кримінального провадження №0000245, в якому позивач має статус потерпілого.

Відповідно до обставин, які позивач викладає у позові, 25.01.2021 представники забудовника пошкодили об`єкт благоустрою, заїхали на будівельний майданчик і почали проводити земляні (будівельні) роботи екскаватором.

Позов подано до Житомирського окружного адміністративного суду 29.01.2021.

Таким чином, хронологія фактів, викладених позивачем, свідчить на користь того, що єдиною дійсною передумовою для ініціації судового процесу став початок проведення будівельних робіт. Тобто, саме фактичні обставини, що мали місце, стосовно будівництва, яке позивач вважає незаконним, визначили для позивача доцільність звернення з позовом до суду.

Такий алгоритм дій принципово не узгоджується з приписами процесуального закону, який не дозволяє при визначенні строкових меж звернення з позовом до суду оперувати іншими категоріями, ніж обізнаність з протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Застосування іншої логіки порушувало би принцип юридичної визначеності, оскільки з огляду на певні обставини не виключало би можливості визнання за позивачем права на звернення з позовом до суду у контексті тих подій, які він вважає для себе неприйнятними. Оскільки цей момент апріорі не може бути чітко визначеним та є суб`єктивним чинником, аргументи позивача стосовно поважності причин пропуску строку звернення з позовом до суду є неприйнятними.

Судом також враховується, що, як стверджує позивач, дія містобудівних умов та обмежень від 26.03.2018 була зупинена відповідно до припису від 13.02.2019 №21/19-а. Таким чином, допоки не розпочалась фактична реалізація містобудівних умов та обмежень та дозволу на виконання будівельних робіт, поточна ситуація не викликала необхідності у отриманні судового захисту своїх прав. Зміна ж цих обставин обумовила звернення до суду, що, як вже було зазначено, категорично не узгоджується зі встановленою законодавцем чіткою процедурою захисту порушених прав шляхом запровадження строкових меж та правил для ініціації судового провадження.

Доводи позивача стосовно захисту своїх прав шляхом порушення кримінального провадження, з неможливістю розголошення отриманих у ході його розслідування відомостей, є взагалі алогічними, оскільки, по-перше, позивачем не наведено, що ж змінилось у кримінальному провадженні станом на 29.01.2021, що би обумовило звернення з позовом до суду, а по-друге, оскаржувані позивачем документи не становлять таємниці, яка не підлягає розголошенню. Аргументи стосовно вилучення доказової бази є також неспроможними, оскільки усі ці питання мають процесуальний шлях їх вирішення.

Таким чином, позивачем не надано суду жодних доказів, які б свідчили, що він не мав об`єктивної змоги звернутись до суду з даним позовом з 2018 року та існували непереборні обставини для такого звернення.

Отже, за наведених обставин та з огляду на ненадання позивачем будь-яких належних доказів на підтвердження поважності причини пропуску строку звернення до суду, викладені позивачем обставини у заяві про поновлення строку звернення до суду не можуть бути визнані поважними, оскільки такі причини не носять ознак об`єктивності та непереборності безпосередньо для позивача, а реалізація останнім права на судовий захист невід`ємно пов`язана зі строками, в межах яких позивач може звернутися до суду за захистом свого права.

Слід зазначити, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених процесуальним законом певних процесуальних дій. Інститут строків у судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку, є неповажними.

Частинами 1 та 2 статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Додатково позивачу слід звернути увагу на формулювання своїх позовних вимог, оскільки обрання такої вимоги як "скасування дій відповідачів" викликає сумніви у можливості її ймовірного виконання.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позовну заяву слід залишити без руху зі встановленням терміну для усунення недоліків, які можуть бути усунуті шляхом надання до суду:

- заяви із зазначенням інших поважних підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду, підтверджених належними доказами.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Н.М. Майстренко