Справа № 360/4462/20
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

01 лютого 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4462/20

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Смішливої Т.В.,

за участю

секретаря судового засідання - Чепурової К.В.,

позивача - не з`явилась,

представника відповідача - не з`явився,

розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації (далі - відповідач ), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управляння соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації, у вигляді повідомлення щодо розрахунку суми переплачених коштів, яким ОСОБА_1 повідомлено про суму повернення в розмірі 67720,58 грн сплаченої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг;

- зобов`язати відповідача включити ОСОБА_1 в списки осіб, які мають право на призначену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання з 03 червня 2017 року по 02 березня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач та її родина перебуває на обліку відповідача, відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509.

На підставі заяви на сім`ю, відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, позивачу призначена адресна грошова допомога.

Відповідач повідомив позивача про перерахунок адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі без дати та номеру, отримане позивачем 11 вересня 2020 року, та про стягнення суми повернення в розмірі 67720,58 грн

Зазначає, що своє рішення відповідач не обґрунтував, не наведено обґрунтованих законних підстав для прийняття рішення, що є протиправним та незаконним.

З рішенням відповідача про перерахунок адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі без дати та номеру (яке отримано 11 вересня 2020 року) та про стягнення суми повернення в розмірі 67720,58 грн нарахування адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам позивач не згодна, вважає таким що порушує право на гарантовані державою виплати.

29 грудня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) надійшов відзив на позов заяву (арк. спр. 71-74).

В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що рішення про стягнення суми сплаченої щомісячної адресної допомоги, а також, і рішення у вигляді повідомлення щодо розрахунку суми переплачених коштів законодавством не передбачене, про що ОСОБА_1 , на її звернення від 13 серпня 2020 року, яке зареєстроване Управлінні 17 серпня 2020 року № 745, надано письмову відповідь з додатками від 31 серпня 2020 року № 2532 та особисто отримане позивачкою 07 вересня 2020 року відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №172.

Відповідно до Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19 вересня 2006 року №345 передбачене рішення про припинення чи поновлення виплати соціальної допомоги.

Отже, відповідачем прийняте рішення про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання від 03 жовтня 2019 року, у зв`язку з поданням отримувачем документів з явно недостовірними відомостями та на підставі протоколу засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 02 жовтня 2019 року №23, та видане Повідомлення про перерахунок державної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі від 02 квітня 2019 року № 1188 та доданий до нього Розрахунок суми переплачених коштів внаслідок надання недостовірної інформації по справі №650421 ОСОБА_1 .

При виявленні факту переплати державних коштів ОСОБА_1 , по соціальній допомозі «надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», які позивачка відмовилася повертати, Управлінням подана позовна заява до Білокуракинського районного суду Луганської області про стягнення суми сплаченої щомісячної адресної допомоги з позивача в сумі 67720,58 грн та винесене рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 19 лютого 2020 року по справі №409/1648/19 в якій «Позовні вимоги Управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченої щомісячної адресної допомоги задовольнити в повному обсязі».

17 листопада 2014 року відповідачем взято на облік, внутрішньо переміщених осіб: ОСОБА_1 та членів сім`ї відповідно.

У заяві про призначення щомісячної адресної допомоги ОСОБА_1 вказала також чоловіка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прийомних доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В подальшому позивачем подавалися до відповідача заяви на повторне призначення щомісячної адресної допомоги: від 13.07.2015 - прийнято рішення про призначення строком на 6 місяців від 15 липня 2015 року; від 05 лютого 2016 року - прийнято рішення про призначення строком на 6 місяців від 10 лютого 2016 року; від 29 серпня 2016 року - прийнято рішення про призначення строком на 6 місяців від 05 вересня 2016 року; від 01 березня 2017 року - прийнято рішення про призначення строком на 6 місяців від 16 березня 2017 року; від 01 вересня 2017 року - прийнято рішення про призначення строком на 6 місяців від 20 березня 2017 року; від 01 березня 2018 року - прийнято рішення про призначення строком на 6 місяців від 28 березня 2018 року; від 03 вересня 2018 року - прийнято рішення про призначення строком на 6 місяців від 14 вересня 2018 року; від 28 лютого 2019 року - допомогу не призначено з підстав: сім`я володіє житловим приміщенням не на окупованій території та не в зоні АТО.

Позивач не повідомила відповідача про придбання житла у власність в населеному пункті (с. Лизине), яке розташоване на підконтрольній території України, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та з 05 лютого 2016 року у заявах про призначення щомісячної адресної допомоги надавалися завідомо недостовірні дані.

Відповідачем здійснено розрахунок незаконно отриманої суми позивачем з 03 червня 2017 року. Як наслідок, своїми умисними діями позивач спричинила матеріальний збиток Державному бюджету України на загальну суму 67720,58 грн, що підтверджується розрахунком суми переплачених коштів. В тому числі нараховані згідно Рішення від 16 березня 2017 року (період з червня 2017 року по серпень 2018 року) - 7040,00 грн, від 20 жовтня 2017 року - 19900,00 грн, від 28 березня 2018 року - 20387,90 грн, від 14 вересня 2018 року - 20392,68 грн.

Просить суд відмовити в позовних вимогах позивача в повному обсязі.

25 січня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) надійшли письмові пояснення відповідача про те, що позивач є переміщеною особою відповідно до бази даних ІСОІ «Сегмент ВПО» та не перебуває на обліку, як особа, яка має право на пільги (арк. спр. 129).

01 лютого 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшли письмові пояснення позивача про те, що позивач є внутрішньо переміщеною особою та відносно позивача відсутні підстави припинення виплати грошової допомоги (арк. спр. 133).

Ухвалою суду від 18 листопада 2020 року позовну заяву залишено без руху (арк. спр. 19-20).

Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 33-34).

Ухвалою суду від 12 січня 2021 року вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, та витребувано у відповідача відомості (арк. спр. 119).

Ухвалою суду від 01 лютого 2021 року позивача звільнено від сплати судового збору (арк. спр. 135).

Позивач та представник відповідача у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, позивач та представник відповідача просили розглядати справу без їх участі.

Згідно з частиною третьою статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (частина дев`ята статті 205 КАС України).

З огляду на положення статті 205 КАС України, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджено матеріалами справи (арк. спр. 8-9, 17, 75, 130), 17 листопада 2014 року звернулась до відповідача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг (арк. спр. 76).

Рішенням відповідача від 25 листопада 2014 року ОСОБА_1 призначено допомогу на проживання з 17 листопада 2014 року по 16 травня 2015 року (арк. спр. 77).

13 липня 2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про продовження виплати адресної допомоги, оскільки обставини для її виплати не змінилися (арк. спр. 78).

Рішенням відповідача від 15 липня 2015 року ОСОБА_1 призначено допомогу на проживання з 13 липня 2015 року по 12 січня 2016 року (арк. спр. 79).

05 лютого 2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою про продовження виплати адресної допомоги, оскільки обставини для її виплати не змінилися (арк. спр. 80).

Рішенням відповідача від 10 лютого 2016 року ОСОБА_1 призначено допомогу на проживання з 05 лютого 2016 року по 04 серпня 2016 року (арк. спр. 81).

29 серпня 2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою про продовження виплати адресної допомоги, оскільки обставини для її виплати не змінилися (арк. спр. 82).

Рішенням відповідача від 05 вересня 2016 року ОСОБА_1 призначено допомогу на проживання з 29 серпня 2016 року по 27 лютого 2017 року (арк. спр. 83).

01 березня 2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про продовження виплати адресної допомоги, оскільки обставини для її виплати не змінилися (арк. спр. 84).

Рішенням відповідача від 16 березня 2017 року ОСОБА_1 призначено допомогу на проживання з 01 березня 2017 року по 31 серпня 2017 року (арк. спр. 85).

01 вересня 2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про продовження виплати адресної допомоги, оскільки обставини для її виплати не змінилися (арк. спр. 86).

Рішенням відповідача від 20 жовтня 2017 року ОСОБА_1 призначено допомогу на проживання з 01 вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року (арк. спр. 87).

01 березня 2018 року позивач звернулась до відповідача із заявою про продовження виплати адресної допомоги, оскільки обставини для її виплати не змінилися (арк. спр. 88).

Рішенням відповідача від 28 березня 2018 року ОСОБА_1 призначено допомогу на проживання з 01 березня 2018 року по 31 серпня 2018 року (арк. спр. 89).

03 вересня 2018 року позивач звернулась до відповідача із заявою про продовження виплати адресної допомоги, оскільки обставини для її виплати не змінилися (арк. спр. 90).

Рішенням відповідача від 14 вересня 2018 року ОСОБА_1 призначено допомогу на проживання з 03 вересня 2018 року по 02 березня 2019 року (арк. спр. 91).

28 лютого 2019 року позивач звернулась до відповідача із заявою про продовження виплати адресної допомоги, оскільки обставини для її виплати не змінилися (арк. спр. 92).

Згідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 19 березня 2019 року на підставі Договору купівлі - продажу 28 січня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбано у власність (частка власності у кожного): житловий будинок 73,5 кв.м., який розташовано за адресою: АДРЕСА_2 (арк. спр. 93-94).

Рішенням відповідача від 21 березня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у наданні допомоги переміщеним особам на проживання з таких підстав: сім`я володіє житловим приміщенням не на окупованій території та не в зоні АТО (арк. спр. 96), та повідомлено про відмову у наданні зазначеної допомоги (арк. спр. 97).

Відповідно до повідомлення про перерахунок державної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі від 02 квітня 2019 року за період з 03 червня 2017 року по 02 березня 2019 року у розмірі 67720,58 грн підлягають поверненню до державного бюджету (арк. спр. 98-99).

Відповідно до витягу з протоколу № 23 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 02 жовтня 2019 року позивачу відмовлено в призначення соціальних виплат (арк. спр. 16).

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 19 лютого 2020 року у справі № 409/1648/19, залишеним без зміни постановою Луганського апеляційного суду від 23 червня 2020 року, з позивача стягнуто на користь відповідача суму надміру сплачених державних коштів у розмірі 67720,58 грн (арк. спр. 102-105, 106-109).

За даними з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалами Верховного Суду від 04 серпня 2020 року (http://reestr.court.gov.ua/Review/90850401) та від 16 вересня 2020 року (http://reestr.court.gov.ua/Review/91614285) у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 та представника ОСОБА_1 - адвоката Пустовойтова Романа Юрійовича на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 19 лютого 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 23 червня 2020 року у справі за позовом Управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченої адресної допомоги відмовлено.

13 серпня 2020 року звернулась до відповідача із заявами, зокрема, що надання рішення про стягнення суми сплаченої соціальної допомоги (арк. спр. 10-13, 112).

Листом № 2532 від 31 серпня 2020 року відповідачем повідомлено позивача про розгляд звернень та про розрахунок суми переплачених коштів внаслідок надання недостовірної інформації (арк. спр. 14-15, 114), який отримано ОСОБА_1 07 вересня 2020 року (арк. спр. 115).

Відповідно до виписки з ІСОІ ВПО ОСОБА_1 взято на облік з 17 листопада 2014 року та дотеперішнього часу позивач перебуває на обліку (арк. спр. 131).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року у справі № 360/2118/19 апеляційну скаргу задоволено частково; рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року у справі № 360/2118/19 - скасовано; прийняти нову постанову; позов задоволено частково; визнати протиправним та скасовано рішення Управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації Луганської області від 21 березня 2019 року про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано повідомлення про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації Луганської області ОСОБА_1 ; зобов`язано Управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, від 28 лютого 2019 року з урахуванням висновків суду; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 07 травня 2020 року у справі № 360/362/20, залишеним без зміни постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації від 03 жовтня 2019 року, прийняте за заявою ОСОБА_1 від 28 лютого 2019 року про відмову в призначенні їй та членам її сім`ї щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг; зобов`язано Управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації Луганської області призначити ОСОБА_1 та членам її сім`ї за заявою від 28 лютого 2019 року щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в розмірі що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг", за період з 28 лютого 2019 року по 28 серпня 2019 року та виплатити заборгованість.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

02 жовтня 2014 року прийнятий Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", що набрав чинності 15 жовтня 2014 року, яким визначені тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлено Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (далі - Закон № 1706).

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога) врегульовано Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року (далі - Порядок № 505).

Відповідно до статті 1 Закону № 1706 внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Частиною першою статті 4 Закону № 1706 передбачено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Відповідно до частини другої статті 4-1 Закону №1706 порядок створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 5 Закону № 1706 довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Згідно зі статтею 12 Закону № 1706 підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа:

1) подала заяву про відмову від довідки;

2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину;

3) повернулася до покинутого місця постійного проживання;

4) виїхала на постійне місце проживання за кордон;

5) подала завідомо недостовірні відомості.

Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад на підставі прийнятого рішення невідкладно вносить до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відомості про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 та її діти є внутрішньо переміщеними особами та перебувають на обліку відповідача з 17 листопада 2014 року.

Пунктом 1 Порядку № 505 встановлено, що цей Порядок визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для осіб, які отримують пенсію, та дітей - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї); для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

Загальний розмір допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 3000 гривень, для сім`ї, до складу якої входять особи з інвалідністю або діти з інвалідністю, - 3400 гривень, для багатодітної сім`ї - 5000 гривень.

Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом.

Для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до уповноваженого органу із письмовою заявою, складеною у довільній формі, про надання грошової допомоги і подає документи, визначені цим пунктом (абз. 1 пункту 5 Порядку № 505).

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку (абз. 3 пункту 5 Порядку № 505).

За приписами пункту 6 Порядку № 505 грошова допомога не призначається у разі, коли:

будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

Порядком № 505 визначено вичерпний перелік підстав коли грошова допомога не призначається.

Відповідно до абзацу першого пункту 8 Порядку протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім`ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім`ї.

Пунктами 10, 11, 12 Порядку № 505 визначається, що уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу.

У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сім`ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім`ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім`ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Суд звертає увагу на те, що позивачем у цій справі не оскаржуються рішення відповідача про відмову в призначенні допомоги.

Позивачем оскаржується виключно повідомлення від 02 квітня 2019 року про перерахунок державної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі та необхідність повернення переплачених сум в розмірі 67720,58 грн (арк. спр. 98-99).

Листом від 31 серпня 2020 року № 2532 відповідач лише повідомив позивача про складання зазначеного повідомлення, а також надіслав його копію разом з розрахунком.

При цьому, звертаючись до суд позивач навмисно додала до позову лише першу сторінку вказаного листа від 31 серпня 2020 року № 2532 (арк. спр. 14) без інформації про наявні судові рішення про стягнення з неї надміру сплачених державних коштів у розмірі 67720,00 грн (арк. спр. 114).

Суд наголошує, що інформація, викладена в листі від 31 серпня 2020 року № 2532, відповідає відомостям зазначеним в повідомленні про перерахунок державної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі від 02 квітня 2019 року.

Аналіз положень Порядку № 505, змісту повідомлення від 02 квітня 2019 року та листа від 31 серпня 2020 року № 2532, свідчить про те, що вони не є рішеннями відповідача в розумінні Порядку № 505, яке спричинило для позивача правові наслідки, а тому носять виключно інформаційний характер.

Більш того, Порядок № 505 встановлює обов`язок прийняття рішення про повернення надміру сплачених сум допомоги, а визначає можливість узгодження добровільного повернення переплачених сум, а також визначає, що у разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Тобто, саме по собі складання повідомлення від 02 квітня 2019 року, направлення відповідачем на адресу позивача листа від 31 серпня 2020 року № 2532, не тягне для позивача будь-яких наслідків, не порушує права позивача та не породжує для позивача правових наслідків.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 227/2015/17.

Правомірність вимоги, зазначеної в листі та правильність обчислення сум перевіряє суд, який розглядає справу щодо стягнення сум, що і було здійснено Білокуракінським районним судом Луганської області під час розгляду справи № 409/1648/19.

У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволені позовної вимоги про визнання протиправним та скасувати рішення Управляння соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації, у вигляді повідомлення щодо розрахунку суми переплачених коштів, яким ОСОБА_1 повідомлено про суму повернення в розмірі 67720,58 грн сплаченої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам.

Щодо позовної вимоги зобов`язати відповідача включити ОСОБА_1 в списки осіб, які мають право на призначену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання з 03 червня 2017 року по 02 березня 2019 року, суд зазначає таке.

Частинами першою та другою статті 4-1 Закону № 1706 визначено, що Єдина інформаційна база даних про внутрішньо переміщених осіб створюється з метою обліку таких осіб.

Порядок створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб визначається Кабінетом Міністрів України.

Центральний орган виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну, є відповідальним за забезпечення формування та ведення Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Умови створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб визначає Порядок створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2016 року № 646 (далі - Порядок № 646).

Пунктом 2 Порядку № 646 визначено, що база даних - автоматизований банк відомостей, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які є внутрішньо переміщеними. Відповідальним за забезпечення формування та ведення бази даних є Мінсоцполітики.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 646 інформація до бази даних вноситься структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі створення) рад (далі - уповноважені органи) в електронній формі на підставі поданої внутрішньо переміщеною особою заяви, форму якої затверджує Мінсоцполітики.

Якщо інформація про внутрішньо переміщену особу вноситься до бази даних уперше, автоматично формується унікальний номер запису, який відображається в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі - довідка), згідно з додатком до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб" (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312; 2016 р., № 46, ст. 1669).

Пунктом 7 Порядку № 646 визначено, що внутрішньо переміщеній особі може бути відмовлено у внесенні інформації до бази даних у разі:

відсутності обставин, що спричинили внутрішнє переміщення, зазначених у статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб";

наявності у державних органів відомостей про подання для отримання довідки завідомо неправдивих відомостей;

втрати документів, що посвідчують особу (до їх відновлення);

відсутності в документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутності доказів, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, визначених частиною сьомою статті 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб";

отримання доказів, наданих для підтвердження факту проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", які не підтверджують такого факту.

Системним аналізом вищевикладених норм чинного законодавства встановлено, що Законом № 1706-VII, Порядком № 509 та Порядком № 646 визначено вичерпний перелік підстав, з яких може бути відмовлено особі, зокрема у внесенні відповідної інформації до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Разом з цим, суд зазначає, що не заперечується відповідачем, що позивач перебуває на обліку та на даний час внесена до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб з 17 листопада 2014 року (арк. спр. 131).

Суд наголошує, що постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року №117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги», затверджено Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі - Положення № 117).

Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр), - автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України, отримують пільги, передбачені для педагогічних, медичних, фармацевтичних працівників, працівників бібліотек, музеїв, спеціалістів із захисту рослин та працівників культури в сільській місцевості і селищах міського типу (далі - пільговики), отримують соціальні стипендії, державну допомогу постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей (пункт 1 Порядку № 117).

Аналізом норм Порядку № 117, суд встановив, що до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги вносить інформація про осіб, які мають відповідні пільги, а не особи, які мають статус внутрішньо переміщеної особи.

Тобто, посилання позивача на Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, суд вважає безпідставними.

Посилання позивача на норми Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, суд критично оцінює, оскільки цей Порядок визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, а не оскарження повідомлень про надміру сплачених коштів та включення/ виключення з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Суд наголошує, що на підставі рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 19 лютого 2020 року у справі № 409/1648/19, залишеним без зміни постановою Луганського апеляційного суду від 23 червня 2020 року, з позивача стягнуто на користь відповідача суму надміру сплачених державних коштів у розмірі 67720,58 грн за спірний період.

При цьому інформація щодо нарахування та виплату вказаних сум в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб не вноситься.

Посилання позивача на судові рішення, якими зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, від 28 лютого 2019 року з урахуванням висновків суду (справа № 360/2118/19), та зобов`язано призначити позивачу та членам її сім`ї за заявою від 28 лютого 2019 року щомісячну адресну допомогу за період з 28 лютого 2019 року по 28 серпня 2019 року та виплатити заборгованість (справа № 360/362/20) суд вважає безпідставними, оскільки вони не стосуються предмету даного спору.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зазначеної позовної заяви.

Відповідно до статті 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами.

Згідно частини першої та другої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, оскільки ухвалою суду від 01 лютого 2021 року позивача звільнено від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду буде складено та підписано 03 лютого 2021 року.

Суддя Т.В. Смішлива