Справа № 755/18031/20
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Ганжа Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу № 755/18031/20 за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни,-

у с т а н о в и в:

Громадянин Республіки Гана ОСОБА_1 в особі представника Мамчика Д.О. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із адміністративним позовом у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни та заборони в`їзду від 04.11.2020 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 , маючи цілком обґрунтовані побоювання стати жертвою переслідувань у країні походження, а також у зв`язку із різким погіршенням безпечності перебування та ситуації загальнопоширеного насильства і систематичного порушення прав людини в Республіці Гана, залишив країну походження та прибув до України.

18 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ЦМУ ДМС у м. Києва та Київській області, як до відповідного центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту із відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту.

У зв`язку із значним навантаженням та із запровадженим карантином в Україні підрозділ приймає відвідувачів обмежено. Співробітники ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області повідомили про необхідність звернутися із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту 05.11.2020 року.

05 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до відділу з питань шукачів захисту Управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області із обґрунтованою заявою-анкетою про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Вказує, що за результатами прийняття та реєстрації вказаної заяви-анкети йому було видано довідку про звернення за захистом в Україні № 011981 від 05.11.2020 року та запрошено на співбесіду для уточнення відомостей та анкетних даних 12.11.2020 року о 09 год. 30 хв.

Втім, 04.11.2020 року уповноваженою особою ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області відносно ОСОБА_1 було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження та заборонено в`їзд на територію України строком на три роки.

Зазначає, що вказане рішення було винесено у відсутності позивача, перекладача та як наслідок не роз`яснено права.

Таким чином, при вирішенні питання про прийняття рішення про примусове повернення позивача до країни походження або третьої країни останнього було позбавлено можливості внаслідок не володіння українською мовою розуміти наслідки дій суб`єкта власних повноважень щодо вирішення питання правомірності перебування та території України та про примусове повернення до країни походження або третьої країни.

Вказане рішення позивач вважає таким, що підлягає скасуванню з посиланням на те, що рішення складено протиправно, є необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, прийняте без дослідження обставин справи які мають значення для її вирішення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.11.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання та витребувано від відповідача Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області належним чином завірену копію матеріалів щодо громадянина Республіки Гана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі яких було винесено оскаржуване рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни (а.с. 20-21).

21 січня 2021 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від представника відповідача Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Лазара О.О. на виконання вимог ухвали суду від 27.11.2020 року в частині витребування документів надійшли матеріали щодо громадянина Республіки Гана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі яких було винесено оскаржуване рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни.

Сторони в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Представником позивача ОСОБА_1 Мамчиком Д.О. до суду подано заяву в якій просить провести розгляд справи у відсутності позивача, вказав, що позовні вимоги підтримує.

Відзив на позов відповідачем до суду не подавався.

Суд, вивчивши подані сторонами документи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши всі зібрані по справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно вимог ч. 1 ст. 288 КАС України, позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Судом встановлено, що 04.11.2020 року головним спеціалістом ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Кот Д.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МКМ № 004958, відповідно до якого 04.11.2020 року о 13 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вул. Петропавлівська, 11, виявлено громадянина Гани ОСОБА_1 , який порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме проживання без документів на право проживання в Україні.

На підставі протоколу про адміністративне правопорушення ПР МКМ № 004958 від 04.11.2020 року заступником начальника ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Лемеш Д.Л. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МКМ № 004950 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій зазначено, що 04.11.2020 року о 13 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Петропавлівській, 11 виявлено громадянина Гани ОСОБА_1 , який порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме проживав без документів на право проживання в Україні чим порушив ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5 100,00 грн.

Також 04.11.2020 року головним спеціалістом відділу адміністративної діяльності управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Кот Д.В. ухвалено рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Гани ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким ОСОБА_1 зобов`язано покинути територію України у термін до 30.11.2020 року та заборонено в`їзд на територію України терміном на три роки до 04.11.2023 року (а.с. 11-12).

Як убачається зі змісту спірного рішення, 04.11.2020 року було виявлено громадянина Гани ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме: проживав без документів на право проживання в Україні. У ході опитування громадянин Гани ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що в Україну прибув 21.01.2019 року. Кордон України перетнув через ПП Бориспіль. Постійного місця проживання не має, останній раз ночував за адресою АДРЕСА_1 , хостел за 100 грн. В Україну приїхав з приватною метою. Після закінчення терміну перебування не виїхав у зв`язку з фінансовими обставинами. В органи міграційної служби в зв`язку з оформленням посвідки на тимчасове проживання та дозволу на міграцію, продовження строку перебування на території України, за статусом біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не звертався. Близьких родичів на території України не має. Власного житла не має. Претензій до співробітників міграційної служби не має. За порушення правил перебування іноземних громадян на території України працівниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області відносно громадянина Гани ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 203 КУпАП. Встановлені обставини, а саме: нелегальне становище, відсутність у громадянина Гани ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підстав для подальшого перебування на території України свідчать про те, що ним порушені вимоги ст. 4, ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За вимогами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до частини 1 ст. 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється: в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку, або боротьби з організованою злочинністю; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні; якщо при клопотанні про в`їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи; якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі; якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, митних та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні; якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну; якщо така особа з порушенням встановленого законодавством України порядку здійснила в`їзд на тимчасово окуповану територію України або до району проведення антитерористичної операції чи виїзд з них або вчинила спробу потрапити на ці території поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду.

Рішення про заборону в`їзду в Україну приймається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону.

Порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України визначає Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року № 353/271/150 (далі - Інструкція).

Мотивуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує, що маючи цілком обґрунтовані побоювання стати жертвою переслідування у країні походження, а також у зв`язку із різким погіршенням безпечності перебування та ситуації загальнопоширеного насильства і систематичного порушення прав людини в Республіці Гана, він залишив країну походження та прибув до України; 18.08.2020 року звернувся до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, при цьому повідомили про необхідність звернутися із вказаною заявою 05.11.2020 року, що ним було виконано.

На підтвердження вказаних обставин позивачем суду надано довідку про звернення за захистом в Україні № 011981 від 05.11.2020 року видану на його ім`я та запрошення на співбесіду для уточнення відомостей та анкетних даних 12.11.2020 року о 09 год. 30 хв. (а.с. 13-15).

Натомість 04.11.2020 року ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області відносно ОСОБА_1 було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження та заборонено в`їзд на територію України строком на три роки.

Серед іншого, позивач вказує, що відповідачем рішення про примусове повернення винесено без його участі та йому не роз`яснено прав щодо участі перекладача та захисника при розгляді матеріалів.

Відповідно до положень п. 2 розділу ІІ Інструкції про порядок про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, рішення про примусове повернення оголошується іноземцю протягом 72 годин з дати його ухвалення, за винятком випадків, коли місцезнаходження іноземця не встановлено, в присутності перекладача та/або законного представника (на вимогу особи) під підпис та обліковується посадовою особою органу ДМС, органу охорони державного кордону та органу СБУ, яка уповноважена складати документи для примусового повернення, у журналі обліку прийнятих рішень про примусове повернення та видворення з України іноземців та осіб без громадянства. У разі відмови іноземця від особистого підпису в рішенні про примусове повернення посадова особа робить про це запис у рішенні про примусове повернення в присутності двох свідків.

Як убачається зі змісту оспорюваного позивачем рішення про примусове повернення до країни походження від 04.11.2020 року, а саме графи «Перекладач», рішення містить відмітку про відсутність необхідності у перекладачі.

Натомість, враховуючи те, що позивач являється громадянином республіки Гана, у суду є об`єктивні сумніви, що позивач дійсно розумів українську мову і у такому випадку відсутні підстави вважати, що позивачу були роз`яснені всі його права, у тому числі на отримання правової допомоги та що позивач в повній мірі розумів зміст прийнятого щодо нього рішення і його наслідки.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому будь яких доказів від відповідача, які б могли спростувати доводи позивача викладені у позовній заяві суду не надано.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідачем не доведено дотримання порядку ухвалення оспорюваного позивачем рішення встановленого Інструкцією про порядок про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, а саме в частині забезпечення участі перекладача під час ухвалення спірного рішення.

Керуючись ст. ст. 3, 19 Конституції України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року № 353/271/150, ст. ст. 1, 2, 5, 8-10, 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 288 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни задовольнити.

Скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області від 04 листопада 2020 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Республіки Гана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, місцезнаходження: м. Київ, вул. Березняківська, 4-А, ідентифікаційний .

Рішення суду складене 03 лютого 2021 року.

Суддя