Справа № 360/5024/20
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

03 лютого 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/5024/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Національної поліції в Луганській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Харків) про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору, -

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2020 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративного позову Головного управління Національної поліції в Луганській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Харків), яким просив визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Віхлініна Д.В. про відкриття виконавчого провадження № 63899632 за виконавчим листом № 360/3113/20 виданим 02.12.2020 Луганським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 15 квітня 2019 року, в частині стягнення з боржника Головного управління Національної поліції в Луганській області виконавчого збору у розмірі 20 000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що17.12.2020 на адресу ГУНП в Луганській області надійшла постанова від 14.12.2020 державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Віхлініна Дмитра Володимировича про відкриття виконавчого провадження № 63899632.

Як зазначено у постанові підставою відкриття виконавчого провадження є виконавчий лист № 360/3113/20 виданий 02.12.2020 року Луганським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 15 квітня 2019 року.

Згідно п. З постанови від 14.12.2020 про відкриття виконавчого провадження № 63899632 з ГУНП в Луганській стягнуто виконавчий збір у розмірі 20 000,00 грн.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 5 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір не повинен стягуватися з Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Згідно довідки № 1058/111/22-2020 від 10.12.2020 ОСОБА_1 було здійснено нарахування в сумі 4 971, 68 грн. В такому випадку, виходячи з того, що нарахована сума, яка повинна бути сплачена ОСОБА_1 становить 4 971,68 грн, відповідно сума виконавчого збору повинна становити (10% від фактично виплаченої суми у розмірі 4 971, 68 грн ) = 497, 17 грн.

Виходячи з вимоги державного виконавця, він ще не пересвідчився в тому, що рішення суду виконано в повному обсязі, оскільки ГУНП в Луганській області не надало йому обґрунтування розміру нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 суми.

Отже, підстав для прийняття постанови про стягнення суми виконавчого збору в порядку ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у державного виконавця на день відкриття виконавчого провадження не було, тим паче, що розмір виконавчого збору в цій постанові також визначено невірно як за виконання рішення немайнового характеру.

Тобто фактичне виконання рішення можливе лише після сплати коштів стягувачу.

Відповідачем 12.01.2021 наданий відзив на позовну заяву (а.с.29-34), в якому відповідач заперечує проти позовних вимог за таких підстав.

11.12.2020 на виконання до Відділу надійшов виконавчий лист Луганського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 № 360/3113/20 про зобов`язання Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 15 квітня 2019 року.

Разом з виконавчим листом було подано заяву про примусове виконання рішення від 04.12.2020 стягувана за виконавчим документом - ОСОБА_1 .

14.12.2020 державним виконавцем, керуючись вимогами ст. ст. З, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63899632.

Відповідач зазначає, що відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону "Про виконавче провадження", у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. Враховуючи вищезазначене, у постанові про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем було зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору.

Щодо доводів позивача про те, що відповідно до пункту 3 частини п`ятої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий збір не стягується: якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", відповідач вважає, що резолютивна частина рішення виконавчого документа не передбачає стягнення грошових коштів, натомість у виконавчому документі зазначено про зобов`язання боржника вчинити певні дії. Статтею 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", відповідно до якої виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Отже, рішення суду від 22.09.2020 № 360/3113/20 є рішенням зобов`язального характеру, що за змістом не є тотожним такому способу захисту порушеного права, як "стягнення" визначеної судом суми за певним видом платежу.

Спосіб захисту порушеного права, зазначений у судовому рішенні, визначає і порядок його виконання. У цьому випадку вимоги до боржника - зобов`язального характеру, тоді як за Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконуються рішення про стягнення коштів (з боржників, перелік яких визначено частиною першою статті 2 цього Закону).

Листом від 30.12.2020 № 1422/111/28-2020 боржник, зокрема, повідомив, що 24.12.2020 платіжним дорученням № 6923 від 23.12.2020 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 по справі № 360/3113/20 ОСОБА_1 було виплачено грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 15 квітня 2019 року.

До листа додано копію платіжного доручення від 23.12.2020 № 6923.

Таким чином встановлено, що рішення виконано фактично та в повному обсязі відповідно до виконавчого документа.

Враховуючи викладене, державним виконавцем, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, рішення суду виконано фактично та в повному обсязі 23.12.2020, тобто після відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 30 грудня 2020 року позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків (а.с. 14-15).

Ухвалою суду від 06 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 22-23).

Представники сторін у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, відповідач просив розглядати справу без його участі.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на положення статті 205 КАС України справу розглянуто за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

11.12.2020 на виконання до Відділу надійшов виконавчий лист Луганського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 № 360/3113/20 про зобов`язання Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 15 квітня 2019 року (а. с. 36, 37-38).

14.12.2020 державним виконавцем, керуючись вимогами ст. ст. З, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63899632 (а.с. 40). Копії постанови направлені боржнику для виконання, стягувачу - для відома.

Пунктом 3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.12.2020 ВП № 63899632 постановлено стягнути з боржника виконавчий збір/винагороду виконавцю у розмірі 20000,00 грн.

Листом від 30.12.2020 № 1422/111/28-2020 боржник, зокрема, повідомив, що 24.12.2020 платіжним дорученням № 6923 від 23.12.2020 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 по справі № 360/3113/20 ОСОБА_1 було виплачено грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 15 квітня 2019 року (а. с. 45, 46, 47).

05.01.2021 державним виконавцем, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а. с. 52).

Не погоджуючись з постановою про відкриття виконавчого провадження від 14.12.2020 ВП № 63899632 в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 20000,00 грн позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги позивача, суд виходить з такого.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VІІ (далі Закон № 1404-VІІ).

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, яким державний виконавець керується при примусовому виконанні рішень суду та інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ст.1 Закону № 1404-VІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 6 Закону № 1404-VІІ встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Приписами частин п`ятої-шостої статті 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до вимог статті 27 Закону № 1404-VІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (частина 2 статті 27).

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Предметом розгляду в цій справі є законність та обґрунтованість постанови державного виконавця в частині стягнення з боржника виконавчого збору.

Проаналізувавши положення статей 26, 27 Закону № 1404-VIII в аспекті спірних правовідносин суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, у якій, з-поміж іншого, державний виконавець зобов`язаний зазначити суму виконавчого збору, яка підлягає стягненню.

У Законі № 1404-VIII передбачено випадки, коли виконавчий збір не стягується (частина п`ята статті 27), а також умову, за якої виконавчий збір не підлягає стягненню (якщо відсутні визначені законом підстави для звільнення від його сплати).

Так, згідно з пунктом 3 частини 5 статті 27 Закону № 1404-VIII, виконавчий збір не стягується, зокрема, якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Відповідно до статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган або державні підприємство, установа, організація.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України від 05 червня 2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Суд зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 14 грудня 2020 року, рішення суду фактично виконано після відкриття виконавчого провадження.

Згідно з постановою від 14 грудня 2020 року ВП № 63899632 за виконавчим листом, виданим Луганським окружним адміністративним судом від 17 серпня 2020 року по справі № 360/3113/20, ГУНП в Луганській області зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 15 квітня 2019 року.

Отже, виданий виконавчий лист стосується виконання судового рішення, що має зобов`язальний характер, у зв`язку з чим вказані нормиЗакону №1404-VIII (пунктом 3 частини 5 статті 27 Закону) до спірних правовідносин не застосовуються. Також, у державного виконавця були відсутні інші підстави, передбачені частиною 5 статті 27 Закону №1404-VIII, не стягувати з боржника виконавчий збір.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі №296/2223/17, від 25.06.2019 у справі №712/394/17-а.

Крім того суд зазначає, що

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та наявних у справі доказах, суд дійшов висновку про правомірність прийняття відповідачем постанови від 14 грудня 2020 року ВП № 63899632 за виконавчим листом, виданим Луганським окружним адміністративним судом від 17 серпня 2020 року по справі № 360/3113/20 про відкриття виконавчого провадження від 14.12.2020 ВП № 63899632 за виконавчим листом № 360/3113/20, виданим Луганським окружним адміністративним судом 02.12.2020, в частині стягнення з боржника: Головного управління Національної поліції в Луганській області виконавчого збору у розмірі 20000,00 гривень.

В силу вимог ст. 139 КАС України питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Національної поліції в Луганській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Харків) про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Ірметова