Справа № 365/132/20
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року справа №365/132/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Згурівського селищного голови Згурівського району Київської області, третя особа - Згурівська селищна рада Згурівського району Київської області, про застосування заходів реагування,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Згурівського селищного голови Згурівського району Київської області, третя особа - Згурівська селищна рада Згурівського району Київської області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Згурівського селищного голови ОСОБА_4 щодо одноосібного розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.10.2019 року про вирішення земельного спору, яка одержана Згурівською селищною радою 25.10.2019 року вхідний №02-28-427;

- визнати протиправною бездіяльність Згурівського селищного голови ОСОБА_4 щодо не вчинення відповідних дій для забезпечення розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.10.2019 року про вирішення земельного спору, яка одержана Згурівською селищною радою 25.10.2019 року вхідний №02-28-427, Згурівською селищною радою Згурівського району Київської області та зобов`язати його вчинити відповідні дії щодо забезпечення її розгляду Згурівською селищною радою у порядку, встановленому статтями 158-161 Земельного кодексу України.

В обгрунтування таких вимог позивач зазначив, що 25.10.2019 року звернувся із письмовою заявою від 24.10.2019 року до Згурівської селищної ради Згурівського району Київської області для вирішення земельного спору, у якій зазначив, що між ним та його сусідкою ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) виник земельний спір з приводу знищення нею межових знаків та будівництва паркану на належній позивачу на праві власності земельній ділянці для ведення особистого селянського господарства площею 0,2179, яка розташована по АДРЕСА_1 та захоплення її частини.

16 листопада 2019 року позивач одержав від Згурівської селищної ради на свою вищезазначену заяву за підписом Згурівського селищного голови ОСОБА_4 письмову відповідь у вигляді листа від 11.11.2019 року вихідний № 02-28-427/30 з додатками у вигляді копій листа від 04.11.2019 року № 02-28-427/2.8, заяви ОСОБА_2 та акту прийомки- передачі межових знаків на зберігання від 07.06.2019 року, у якому зазначено, що Згурівська селищна рада розглянула мою заяву від 24.10.2019 року вхідний № 02-28-427 та для з`ясування вказаних у ній обставин викликала ОСОБА_2 , що підтверджується листом Згурівської селищної ради від 04.11.2019 року № 02-28-427/28 для надання пояснень, яка не визнала зазначені у позивача заяві факти, що підтверджується її письмовою заявою від 05.11.2019 року вхідний № 02-28-440 поданої до Згурівської селищної ради. Крім того, у вказаному листі зазначено, що для вирішення земельного спору, потрібно залучити землевпорядну організацію, але Згурівська селищна рада залучити її не може.

Позивач вважає, що зазначені у листі від 11.11.2019 року № 02-28-427/30 відомості щодо нібито розгляду Згурівською селищною радою на підставі його заяви земельного спору не відповідають дійсності, а тому Згуріуський селищний голова ОСОБА_4 надав на звернення відповідь (лист від 11.11.2019 року № 02-28-427/30), яка має формальний характер і яка не вирішила існуючий земельний спір по суті та допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у тому, що він, як найвища посадова особа органу місцевого самоврядування безпідставно не забезпечив розгляд земельного спору на підставі заяви позивача на пленарному засіданні Згурівської селищної ради з прийняттям відповідного рішення та при цьому незаконно одноосібно розглянув звернення за відсутності компетенції (повноважень) Згурівського селищного голови щодо одноосібного розгляду звернень про вирішення земельних спорів. Відтак, позивач вважає, що звернення було формально розглянуто Згурівським селищним головою Ткачуком П.І. без залучення відповідної комісії, депутатів Згурівської селищної ради, спеціалістів, без виїзду їх на місце та без обстеження земельних ділянок на місцевості, а також без залучення позивача, як одного із учасників спору до розгляду та вирішення його звернення і земельного спору, що є неприпустимим.

Ухвалою суду від 04.09.2020 в зазначеній адміністративній справі відкрито загальне позовне провадження.

Відповідач правом на подання відзиву проти позову не скористався.

Протокольною ухвалою суду від 21.12.2020 вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

Позивач є власником земельної ділянки, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.01.2018 року № 112032287, яка розташована по АДРЕСА_1 , земельна ділянка відведена позивачу за проектом землеустрою, виготовленого ТОВ «Азимут-5» у 2017 році. Межі зазначеної земельної ділянки були закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка, а саме, дерев`яними стовпчики діаметром 12 см з верхньою основою 15x15 і висотою 20 см у кількості 10 штук, що підтверджується актом прийомки - передачі межових знаків на зберігання від 24.07.2017 року. В північно-західній частині зазначеної земельної ділянки, межа по лінії А - Б була закріплена чотирма межовими знаками з номерами 2017.07-011- 00001 - 2017.07-011-00004.

25.10.2019 року позивач звернувся із письмовою заявою від 24.10.2019 року до Згурівської селищної ради Згурівського району Київської області для вирішення земельного спору, у якій зазначив, що між ним та його сусідкою, ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), виник земельний спір з приводу знищення нею межових знаків та будівництва паркану на належній позивачу на праві власності земельній ділянці для ведення особистого селянського господарства площею 0,2179, яка розташована по АДРЕСА_1 та захоплення її частини.

Із вищевказаної заяви вбачається, що земельний спір має місце у межах населеного пункту смт.Згурівка Згурівського району Київської області щодо меж суміжних земельних ділянок, які перебувають у власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) та недодержання ОСОБА_2 ( ОСОБА_2) правил добросусідства.

Відповідно до ст.158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Таким чином, вказаною нормою закону визначено ряд обов`язкових умов за наявності яких, органи місцевого самоврядування повинні вирішувати земельні спори, зокрема: якщо спір виник у межах населеного пункту та стосується меж земельних ділянок, які перебувають у власності і користуванні громадян. При цьому, в разі наявності таких умов, вирішення земельного спору між землевласниками є обов`язком органу місцевого самоврядування, а не його правом, оскільки лише після його вирішення по суті та у разі незгоди землевласників з прийнятим рішенням, останні вправі звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Згурівська селищна рада відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є органом місцевого самоврядування.

Згідно ст.159 ЗК України, ОСОБА_4 , як посадова особа органу місцевого самоврядування, яка працює у Згурівській селищній раді селищним головою, маючи відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих функцій, на підставі заяви позивача повинен був забезпечити розгляд земельного спору саме Згурівською селищною радою у тижневий строк з дня її подання за участю зацікавлених сторін, яким є позивач та ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), з повідомленням їх завчасно про час і місце розгляду спору та з прийняттям відповідного рішення на пленарному засіданні Згурівської селищної ради, у якому визначається порядок його виконання та яке передається сторонам у триденний строк з дня його прийняття. Згідно ч.ч.1, 2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада приймає рішення на пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів.

Також, відповідно до ст.160 ЗК України, Згурівський селищний голова Ткачук П.І. повинен був виконати дії щодо забезпечення додержання учасниками земельного спору, наданого їм законом, як учасникам спору права, зокрема, знайомитися з матеріалами спору, робити з них виписки, брати участь у розгляді земельного спору, подавати документи та інші докази, порушувати клопотання, давати усні і письмові пояснення, заперечувати проти клопотань та доказів іншої сторони, одержувати копію рішення щодо земельного спору, і у разі незгоди з цим рішенням, оскаржувати його.

16 листопада 2019 року позивач одержав від Згурівської селищної ради на свою вищезазначену заяву за підписом Згурівського селищного голови ОСОБА_4 письмову відповідь у вигляді листа від 11.11.2019 року вихідний № 02-28-427/30 з додатками у вигляді копій листа від 04.11.2019 року № 02-28-427/2.8, заяви ОСОБА_2 та акту прийомки- передачі межових знаків на зберігання від 07.06.2019 року, у якому зазначено, що Згурівська селищна рада розглянула заяву позивача від 24.10.2019 року вхідний № 02-28-427 та для з`ясування вказаних у ній обставин викликала ОСОБА_2 , що підтверджується листом Згурівської селищної ради від 04.11.2019 року № 02-28-427/28 для надання пояснень, яка не визнала зазначені у заяві позивача факти, що підтверджується її письмовою заявою від 05.11.2019 року вхідний № 02-28-440 поданої до Згурівської селищної ради. Крім того, у вказаному листі зазначено, що для вирішення земельного спору, потрібно залучити землевпорядну організацію, але Згурівська селищна рада залучити її не може.

При цьому, до вищевказаного листа не було додано рішення Згурівської селищної ради про розгляд земельного спору на пленарному засіданні вказаної ради (на сесії) а заяву позивача від 24.10.2019 року відповідач розглянув одноосібно.

Разом з цим, суд вважає, що посилання у листі від 11.11.2019 року № 02-28-427/30: «що для вирішення земельного спору, потрібно залучити землевпорядну організацію, але Згурівська селищна рада залучити її не може», не може слугувати правовою підставою для відмови у задоволенні заяви позивача щодо розгляду земельного спору Згурівською селищною радою, оскільки чинне законодавство не встановлює жодних винятків для недотримання Згурівським селищним головою ОСОБА_4 приписів статей 158-161 ЗК України щодо вирішення земельного спору, який виник з приводу суміжної межі і не дотримання правил добросусідства між двома землевласниками в межах населеного пункту саме Згурівською селищною радою.

Отже, зазначені у листі від 11.11.2019 року № 02-28-427/30 відомості щодо нібито розгляду Згурівською селищною радою на підставі заяви позивача земельного спору не відповідають дійсності, а тому Згуріуський селищний голова Ткачук П.І. надав на звернення позивача відповідь (лист від 11.11.2019 року № 02-28-427/30), яка має формальний характер і яка не вирішила існуючий земельний спір по суті та допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у тому, що він, як найвища посадова особа органу місцевого самоврядування безпідставно не забезпечив розгляд земельного спору на пленарному засіданні Згурівської селищної ради з прийняттям відповідного рішення та при цьому незаконно одноосібно розглянув звернення позивача за відсутності компетенції (повноважень) Згурівського селищного голови щодо одноосібного розгляду звернень про вирішення земельних спорів. Відтак, звернення позивача було формально розглянуто Згурівським селищним головою Ткачуком П.І. без залучення відповідної комісії, депутатів Згурівської селищної ради, спеціалістів, без виїзду їх на місце та без обстеження земельних ділянок на місцевості, а також без залучення позивача, як одного із учасників спору до розгляду та вирішення його звернення і земельного спору, що є неприпустимими.

Внаслідок неправомірних дій та бездіяльності відповідача, Згурівського селищного голови Ткачука П.І. порушуються права позивача щодо вирішення земельного спору у порядку, встановленому ст.ст.158, 159 ЗК України.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно вимог п.34 ч.1 ст.26 цього Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Пунктом 2 ч.4 ст.42 цього Закону визначено, що сільський, селищний та міський голова організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, відповідно до ст.19 Конституції України, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно сг.12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад в галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить вирішення земельних спорів.

Також, як передбачено п/п. 5 п.б ч.1 ст.33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом.

У відповідності до ст.160 ЗК України сторони, які беруть участь у земельному спорі, мають право знайомитися з матеріалами щодо цього спору, робити з них виписки, брати участь у розгляді земельного спору, подавати документи та інші докази, порушувати клопотання, давати усні і письмові пояснення, заперечувати проти клопотань та доказів іншої сторони, одержувати копію рішення щодо земельного спору, і, у разі незгоди з цим рішенням, оскаржувати його, а так як земельний спір не було вирішено згідно закону, то я фактично був позбавлений прав, визначених ст.160 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно- кадастрової документації.

У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки (ч.2).

У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин (ч.3).

Відповідно п.1 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету(п.2); здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету (п.7); скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради (п.8). Отже, згідно ч.4 ст.42 цього Закону, Згурівський селищний голова Ткачук П.І. був зобов`язаний вчинити дії щодо вирішення земельного спору у порядку, встановленому ст.ст.158-161 ЗК України, однак він безпідставно та протиправно цього не зробив, чим допустив неправомірну бездіяльність.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що відповідач формально підійшов до розгляду заяви позивача та безпідставно відмовив у вирішенні земельного спору у встановленому законом порядку, що є неприпустимим. Отже, на даний час вищезазначений земельний спір Згурівською селищною радою у порядку, встановленому ст.ст. 158-161 ЗК України не вирішено.

Відтак, суд вважає, що належним захистом порушених прав та інтересів позивача є зобов`язання Згурівського селищного голову забезпечити розгляд звернення - заяви позивача від 24.10.2019 року та вирішення земельного спору саме Згурівською селищною радою, як органом місцевого самоврядування з прийняттям відповідного рішення.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, а отже не довів правомірності своїх дій.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1681,60 грн., що підтверджується квитанцією від 26.03.2020).

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, підлягає сплаті за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі1681,60 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправними дії Згурівського селищного голови ОСОБА_4 щодо одноосібного розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.10.2019 року про вирішення земельного спору, яка одержана Згурівською селищною радою 25.10.2019 року вхідний №02-28-427.

Визнати протиправною бездіяльність Згурівського селищного голови ОСОБА_4 щодо не вчинення відповідних дій для забезпечення розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.10.2019 року про вирішення земельного спору, яка одержана Згурівською селищною радою 25.10.2019 року вхідний №02-28-427, Згурівською селищною радою Згурівського району Київської області.

Зобов`язати Згурівського селищного голови ОСОБА_4 вчинити відповідні дії щодо забезпечення розгляду Згурівською селищною радою заяви ОСОБА_1 від 24.10.2019 року про вирішення земельного спору, яка одержана Згурівською селищною радою 25.10.2019 року вхідний №02-28-427, у порядку, встановленому статтями 158-161 Земельного кодексу України.

Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1 681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп. на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Згурівської селищної ради Згурівського району Київської області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.