Справа № 580/4169/20
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4169/20 Головуючий у 1 інстанції: Трофімова Л.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Оксененка О.М.

Черпіцької Л.Т.

За участю секретаря Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 КАС України, адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 01.07.2020 року включно.

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 01.07.2020 року включно в сумі 187 586,65 грн.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року позовну заяву повернуто позивачеві.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», як учасник бойових дій.

26 січня 2021 року електронною поштою до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції та клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача.

26 січня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що недоліки, визначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позивачем не усунуто не надано докази сплати судового збору у сумі 1875,86 грн. або засвідчених у встановленому порядку доказів належності до категорій осіб звільнених від сплати судового збору та/або відповідного спору.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

В силу пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та стягнення індексації грошового забезпечення залишено без руху.

У вищевказаній ухвалі суду запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом, зокрема: надання доказу сплати судового збору у сумі 1875,86 грн. або засвідчених у встановленому порядку доказів належності до категорій осіб звільнених від сплати судового збору та/або відповідного спору.

На виконання вимог ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року про залишення позовної заяви без руху, позивачем 15 жовтня 2020 року разом із супровідним листом надано нову редакцію позовної заяви, в якій ОСОБА_2 вказує, що звільнений від сплати судового збору, на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки, є учасником бойових дій.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та стягнення індексації грошового забезпечення залишено без руху. Надано позивачеві для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Судом першої інстанції у вищевказаній ухвалі суду зазначено, що позивачем не обґрунтовано наявність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору та не надано доказів сплати судового збору у сумі 1875,86 грн., а тому, запропоновано усунути недоліки позовної заяви шляхом, зокрема: надання доказу сплати судового збору або засвідчених у встановленому порядку доказів належності до категорій осіб звільнених від сплати судового збору та/або відповідного спору.

З метою виконання ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року про залишення позовної заяви без руху, позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з супровідним листом від 18 листопада 2020 року, в якому повторно вказав, що, згідно пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду, оскільки, є учасником бойових дій.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та стягнення індексації грошового забезпечення залишено без руху. Надано позивачеві для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

У зазначеній ухвалі суду від 24 листопада 2020 року суд першої інстанції, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 року у справі № 9901/311/19, вказав, що посвідчення учасника бойових дій не дає позивачу права звільнення від сплати судового збору за подання даного позову. При цьому, у документах, що надійшли у порядку усунення недоліків не обґрунтовано інших підстав для звільнення позивача від сплати судового збору та не надано доказів сплати судового збору.

17 грудня 2020 року до Черкаського окружного адміністративного суду від ОСОБА_2 надійшов супровідний лист від 07 грудня 2020 року, в якому позивач посилається на постанову Верховного Суду у складі Цивільного суду від 27 червня 2018 року у справі №572/2088/17 та вказує, що звільнений від сплати судового збору, як учасник бойових дій.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та стягнення індексації грошового забезпечення повернуто позивачеві разом із усіма доданими до неї матеріалами.

З вищевказаної ухвали суду першої інстанції вбачається, що підставою для повернення ОСОБА_2 позовної заяви стало невиконання ним ухвали про залишення позовної заяви без руху від 24 листопада 2020 року, а саме: не надання доказу сплати судового збору у сумі 1875,86 грн. або засвідчених у встановленому порядку доказів належності до категорій осіб звільнених від сплати судового збору та/або відповідного спору.

Відповідно до частини 3 статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 8 статті 160 КАС України передбачено, що якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Законом, який регулює правовідносини щодо сплати судового збору є Закон України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

Статтею 1 Закону №3674-VI визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 статті 2 Закону №3674-VI встановлено, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

У відповідності до частини 1 статті 3 Закону №3674-VI, судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно норм статті 4 Закону №3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами пункту 13 частини 1 статті 5 Закону №3674-VI, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки, є учасником бойових дій.

При цьому, апелянт посилається на постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі №2-3901/08-ц та від 27 червня 2018 року у справі №572/2088/17, у яких Верховний Суд вказав, що пункт 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» не містить посилань на те, що позов має бути заявлений лише з підстав порушення прав та законних інтересів позивача саме як учасника бойових дій, а також прямо та чітко не зазначає, що справа має стосуватись порушених прав саме позивача, що має статус учасника бойових дій, без уточнення характеру такого права та підстав його порушення.

З даного приводу, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 5 статті 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17 вказала наступне: «…Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону № 3551-XII».

Також, Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 13 квітня 2020 року у справі №9901/70/20 зазначила, що «Законом № 3674-VI звільнення від сплати судового збору осіб, які мають такий статус, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин".

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є визнання протиправними дій відповідача щодо виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення та стягнення такої індексації грошового забезпечення.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_2 не надано суду доказів, що звернення до суду зазначеними позовними вимогами пов`язане, саме, з захистом прав позивача, як учасника бойових дій.

Оскільки, серед переліку пільг учасників бойових дій та осіб, прирівняних до них, визначеному у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відсутні пільги, що пов`язані з вимогами, з якими позивач звернувся у даній справі, колегія суддів вважає, що, за вказаних обставин, відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

Враховуючи вищезазначене, оскільки, позивачем не було виконано вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, зокрема, в частині надання доказу сплати судового збору, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно позовну заяву повернуто позивачу.

Судом апеляційної інстанції враховується, що, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому, підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 229, 241, 310, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Оксененко О.М.

Черпіцька Л.Т.

Повний текст постанови виготовлено 02.02.2021 р.