Справа № 287/1669/20
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 287/1669/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Винар Л.В.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

03 лютого 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Олевського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2020 року (складене 14 грудня 2020 року у м. Олевськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Старшого інспектора роти № 5 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Гіс Олександра Михайловича (далі - відповідач) про визнання дій неправомірними та скасування постанови серії ДПО18 № 717191 від 20.09.2020 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.121 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач 29.09.2020 звернувся із позовом до Олевського районного суду Житомирської області в якому просив визнати дії інспектора роти № 25 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гіс О. М. неправомірними та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 20.09.2020 серії ДПО18 № 717191 винесену інспектором роти № 25 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Гіс О. М. та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 10.12.2020 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що, транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY, державний номерний знак НОМЕР_1 , що відноситься до категорії В, тип кузова спеціалізований вантажний фургон малотонажний-В, повна маса 2310, рік випуску 2011 та рік реєстрації 2015 підлягає обов`язковому технічному контролю, однак на момент зупинки 20.09.2020 вказаного автомобіля технічний огляд автомобіля не було пройдено, що свідчить про наявність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що обов`язковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Також вказано на порушення відповідачем процесу розгляду справи та не надано жодних належних доказів вини позивача. Відеозапис, долучений відповідачем до відзиву не може бути належним та допустимим доказом, так як в постанові про адміністративне правопорушення не зазначено технічний запис, яким здійснено відеозапис.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду на 03.02.2021 о 10:40.

В судове засідання сторони, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, не з`явилися про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Із винесеної відповідачем постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 № 717191 від 20.09.2020 вбачається, що 20.09.2020 о 15 год. 00 хв. на автомобільній дорозі М-07, Київ-Ковель-Ягодин, 246 км. + 500 м., позивач керував транспортним засобом, а саме автомобілем VOLKSWAGEN CADDY, номерний знак НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив вимоги п.31.3б ПДР України.

Позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Позивач, не погоджуючись із вказаною постановою, звернувся до суду з даним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначенні положеннями Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII).

Статтею 29 вказаного нормативного акту встановлено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до ст. 33 Закону № 3353-XII технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Поняття обов`язковості технічного контролю транспортних засобів розкрито положеннями ст. 35 Закону № 3353-XII. Зокрема, обов`язковому технічному контролю підлягають транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

В той же час, обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Частиною 6 згаданої статті визначено періодичність проходження обов`язкового технічного контролю, який для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років має мати місце кожні два роки.

Постановою Кабінету Міністрів України №137 від 30.01.2012 затверджено Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, (далі-Порядок №137) положення якого стосовно періодичності проведення обов`язкового технічного контролю повністю дублюють приписи Закону № 3353-XII. Зокрема, Порядком №137 також встановлена періодичність проходження обов`язкового технічного контролю для вантажних автомобілів незалежно від форм власності вантажопідйомністю до 3.5 тонни із строком експлуатації більше двох років - два роки.

У відповідності до приписів ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III) автомобіль вантажний - це автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно.

У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 19 Закону № 2344-III при державній реєстрації вантажних автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автомобіль-мішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральник, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).

При державній реєстрації легкових автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (легковий, таксі, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо).

Згідно матеріалів справи, зокрема зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 транспортний засіб марки Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, тип - фургон малотонажний, повна маса 2310 кг, а маса без навантаження 1497кг.

При цьому, жодної відмітки, яка б свідчила про належність вказаного транспортного засобу до категорії легкових автомобілів не зазначено.

Тобто в розрізі положень ст. 19 Закону № 2344-III та з урахуванням типу транспортного засобу позивача (фургон малотоннажний) колегія суддів дійшла висновку про належність транспортного засобу позивача до вантажних автомобілів.

Таким чином, вказані обставини у своїй сукупності свідчать про належність транспортного засобу марки Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_1 до автомобілів вантажних, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю з періодичністю його проходження - кожні два роки.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що автомобіль марки Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 не відноситься до транспортних засобів зазначених у ч. 2 ст. 35 Закону України "Пру дорожній рух", і маючи вантажопідйомність до 3,5 тонни та перебуваючи у експлуатації більше двох річного строку, підпадає під загальне правило встановлене ч. 1 ст. 35 Закону України "Про дорожній рух" про обов`язковість проходження технічного контролю.

Разом з тим доводи позивача що порушення процедури розгляду справи слід зазначити, що з наданого відповідачем відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівником поліції встановлено особу позивача та роз`яснено позивачу його права.

При цьому твердження позивача про те, відеозапис, долучений відповідачем до відзиву не може бути належним та допустимим доказом, так як в постанові про адміністративне правопорушення не зазначено технічний запис, яким здійснено відеозапис колегія суддів відхиляє, оскільки у постанові серії ДПО18 №717191 від 20.09.2020 вказано технічний пристрій на який проводилась фіксація розгляду справи.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що інспектором роти № 25 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гіс О. М. правомірно прийнято постанову в справі про адміністративне правопорушення від 20.09.2020 серії ДПО18 №717191.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Олевського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.