Справа № 380/9686/20
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/9686/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Підприємства «Еней» Бібрського ССТ про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків у банках в сумі 14557,55 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Головне управління ДПС у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Підприємства «Еней» Бібрського ССТ, в якому просить:

- прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі;

- задоволити позов Головного управління ДПС у Львівській області та стягнути з Підприємства «Еней» Бібрського ССТ () до бюджету кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника у розмірі 14557,55 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Підприємство «Еней» Бібрського ССТ має податковий борг перед бюджетом, який складається із сум податкових зобов`язань зі сплати штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування та норм регулювання готівки (пеня) з податку на прибуток підприємств споживчої кооперації (основний платіж), з акцизного збору з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами (основний платіж). Заборгованість відповідача згідно карток особових рахунків та довідки про заборгованість № 5211/9/10.1-12 від 22 червня 2020 року складає 14557,55 грн.

Позивач зазначає, що станом на сьогодні суми податкових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу.

Повідомляє, що відповідно до статті 59 Податкового кодексу України на адресу відповідача надсилалась податкова вимога форми «Ю» № 970-13 від 06 травня 2016 року.

Оскільки платником податків не вживаються заходи щодо погашення заборгованості, просить стягнути її у судовому порядку.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 03 листопада 2020 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін. Вказаною ухвалою роз`яснено відповідачу його право на подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно даних відстеження поштових відправлень з офіційного сайту «Укрпошти», трек-номер 945 ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі від 03 листопада 2020 року відповідач отримав 10 листопада 2020 року.

Проте, станом на момент прийняття судом рішення у цій справі відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги те, що у встановлений ухвалою судді від 03 листопада 2020 року про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача минув, суд відповідно до вимог частини шостої статті 162 КАС України вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до ідентифікаційних даних (а.с.6) Споживче товариство підприємство «Еней» Бібрського сільського споживчого товариства (Підприємство «Еней» Бібрського ССТ) () зареєстроване, як юридична особа та знаходиться за адресою вул. Львівська, 11, м. Бібрка, Перемишлянський район, Львівська область, 81220.

Згідно даних про банківські рахунки Підприємства «Еней» Бібрського ССТ у відповідача наявні відкриті рахунки в установах банків (а.с.6, зворот).

Як слідує з наявної у матеріалах справи довідки про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів), що контролюються Головним управлінням ДПС у Львівській області від 22 червня 2020 року № 5211/9/10.1-12 станом на 18 червня 2020 року Підприємство «Еней» Бібрського ССТ має заборгованість в сумі 14557,55 грн., а саме: штрафні санкції за порушення законодавства про патентування та норм регулювання готівки в сумі 2282,17 грн.; податок на прибуток приватних підприємств споживчої кооперації в сумі 3498,32 грн.; акцизний збір з реалізації суб`єктами регулювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами в сумі 8777,06 грн.

Суд встановив, що податковий борг відповідача за платежем: штрафні санкції за порушення законодавства про патентування та норм регулювання готівки в сумі 2282,17 грн. виник на підставі нарахування контролюючим органом пені за несвоєчасну сплату штрафних санкцій у розмірі 2282,17 грн. (а.с.8).

Податковий борг відповідача з податку на прибуток підприємств споживчої кооперації у сумі 3498,32 виник на підставі самостійно задекларованих грошових зобов`язань згідно поданих податкових декларацій з податку на прибуток підприємства від 05 лютого 2019 року (а.с.12-13) та від 10 лютого 2020 року (а.с.49-50).

Податковий борг відповідача з акцизного збору з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами у сумі 8777,06 грн. виник на підставі самостійно задекларованих грошових зобов`язань згідно поданих декларацій акцизного податку від 20 лютого 2019 року, від 11 березня 2019 року, від 17 квітня 2019 року, від 20 травня 2019 року, від 19 червня 2019 року, від 16 липня 2019 року, 20 серпня 2019 року, від 20 вересня 2019 року, від 21 жовтня 2019 року, від 20 листопада 2019 року, від 20 грудня 2019 року, від 20 січня 2020 року, від 20 лютого 2020 року, від 19 березня 2020 року, від 21 квітня 2020 року, від 19 травня 2020 року (а.с.14-48).

Відповідно до вимог статті 59 Податкового кодексу України ГУ ДФС у Львівській області виставило Підприємству «Еней» Бібрського ССТ податкову вимогу форми «Ю» № 970-13 від 06 травня 2016 року на суму податкового боргу 4006,07 грн. Зазначена податкова вимога вручена відповідачу особисто (а.с.51).

Відомостей про сплату податкового боргу Підприємством «Еней» Бібрського ССТ матеріали справи не містять.

Уважаючи, що суми грошових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу, контролюючий орган звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За змістом пункту 41.2 статті 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до пункту 41.1 цієї ж статті, контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України, не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Таким чином, суми грошових зобов`язань відповідача, які самостійно задекларовані ним у податкових деклараціях з податку на прибуток підприємства від 05 лютого 2019 року та від 10 лютого 2020 року, а також деклараціях акцизного податку від 20 лютого 2019 року, від 11 березня 2019 року, від 17 квітня 2019 року, від 20 травня 2019 року, від 19 червня 2019 року, від 16 липня 2019 року, 20 серпня 2019 року, від 20 вересня 2019 року, від 21 жовтня 2019 року, від 20 листопада 2019 року, від 20 грудня 2019 року, від 20 січня 2020 року, від 20 лютого 2020 року, від 19 березня 2020 року, від 21 квітня 2020 року, від 19 травня 2020 року є узгодженими, однак у встановлені законом строки не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідачем суду не надано. Судом таких обставин під час розгляду справи та прийняття рішення не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.

Суд встановив, що позивач на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України виставив відповідачу податкову вимогу форми «Ю» № 970-13 від 06 травня 2016 року на суму податкового боргу 4006,07 грн., яку вручено йому особисто (а.с.51).

Після виставлення податкової вимоги сума податкового боргу відповідача збільшилася, але оскільки податковий борг не був погашений у повному обсязі, то відповідно до пункту 59.9 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога повторно позивачем не надсилалася.

Доказів оскарження та скасування зазначеної податкової вимоги та визначеної у ній суми податкового боргу відповідачем не надано, а судом не встановлено.

Погашення податкового боргу платників податків регулюється главою 9 Податкового кодексу.

Згідно з пунктом 95.1. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Зазначена норма встановлює послідовність стягнення податкового боргу платника податків за рахунок різних джерел: спочатку за рахунок коштів, а у разі їх недостатності - за рахунок майна, яке перебуває в податковій заставі. Отже, законом закріплено пріоритет погашення податкового боргу за рахунок коштів.

Таким чином, з наведеного вбачається, що позивачем дотримані вимоги пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, а відтак і дотримана встановлена Податковим кодексом України процедура, яка передує зверненню до суду із позовом про стягнення податкового боргу, а тому вимоги позивача про стягнення податкового боргу за рахунок грошових коштів на банківських рахунках платника податків, відповідають приписам чинного законодавства.

З огляду на наведене, а також враховуючи, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги виставлення контролюючим органом податкової вимоги та отримання її відповідачем, зважаючи на відсутність доказів добровільної сплати визначеної суми податкового боргу, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача грошових коштів, які знаходяться на рахунках в банках, обслуговуючих такого платника податків у розмірі 14557,55 гривень.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, як зазначає Верховний Суд в постанові від 13 листопада 2018 року у справі № 805/528/17-а (адміністративне провадження № К/9901/3571/17, К/9901/3590/17), згідно з принципом змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

Натомість, відповідач по справі не надав жодного доказу на спростування позовних вимог.

Отже, з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги належить задоволити повністю, а саме стягнути до бюджету з Підприємства «Еней» Бібрського ССТ грошові кошти, які знаходяться на рахунках в банках, обслуговуючих такого платника податків у розмірі 14557,55 гривень.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003) до Підприємства «Еней» Бібрського ССТ (вул. Львівська, 11, м. Бібрка, Перемишлянський район, Львівська область, 82220) про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків у банках в сумі 14557,55 грн. задоволити повністю.

Стягнути до бюджету з Підприємства «Еней» Бібрського ССТ (вул. Львівська, 11, м. Бібрка, Перемишлянський район, Львівська область, 82220, ) грошові кошти, які знаходяться на рахунках в банках, обслуговуючих такого платника податків, у розмірі 14557,55 гривень.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 02 лютого 2021 року.

Суддя Клименко О.М.