Справа № 819/964/18
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року
м. Київ
справа №819/964/18
адміністративне провадження №К/9901/5534/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Рибачука А.І.,
суддів: Желєзного І.В., Стеценка С.Г.,
розглянувши у порядку попереднього розгляду в суді касаційної інстанції адміністративну справу № 819/964/18
за позовом ОСОБА_1 до Кременецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі Кременецьке ОУ ПФУ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2019, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Коваля Р.Й., суддів Гуляка В.В., Ільчишин Н.В.,
ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. 29.05.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив:
визнати протиправною відмову Кременецького ОУ ПФУ, оформлену листом від 05.01.2018 №86/02 щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;
зобов`язати Кременецьке ОУ ПФУ призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 28.11.2017.
Позовні вимоги обґрунтував тим, що Кременецьке ОУ ПФУ протиправно відмовило йому в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 з підстав відсутності у нього необхідного страхового стажу. Його підтверджений страховий стаж за помилковими підрахунками відповідача становить 22 роки 01 місяць 20 днів (при необхідних 26 років 06 місяців для чоловіків в період з 01.04.2017 по 31.03.2018), хоча насправді загальний стаж його роботи становить 29 років 11 місяців 10 днів, із них беззаперечний та підтверджений відповідачем пільговий стаж 14 років 00 місяців 06 днів.
2. Тернопільський окружний адміністративний суд рішенням від 12.09.2018 задовольнив позовні вимоги.
3. Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 23.01.2019 скасував рішення суду першої інстанції, ухвалив нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
4. 23.02.2019 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права, просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2019, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.09.2018 залишити в силі.
5. Верховний Суд ухвалою від 01.04.2019 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.
6. Розпорядженням в.о. заступника керівника апарату Верховного Суду керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 22.04.2020 №633/0/78-20 призначено повторний автоматизований розподіл цієї судової справи між суддями у зв`язку з ухваленням Вищою радою правосуддя рішення від 09.04.2020 №923/0/15-20 «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у зв`язку з поданням заяви про відставку».
7. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2020 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: Рибачук А.І. головуючий суддя, судді: Стеценко С.Г., Желєзний І.В.
8. Ухвалою судді Верховного Суду від 23.04.2019 прийнято зазначену справу до провадження.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
9. Суди встановили, що ОСОБА_1 28.11.2017 звернувся до Кременецького ОУ ПФУ із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2.
Листом від 05.01.2018 №36/02 Кременецьке ОУ ПФУ повідомило позивача, що рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі Комісія), оформленим протоколом від 06.12.2017 № 34 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 згідно з поданою заявою.
При цьому судами встановлено, що Кременецьким ОУ ПФУ не заперечується факт наявності у позивача пільгового стажу 14 років 00 місяців 06 днів, проте воно вважає, що страховий стаж позивача становить менше необхідного мінімуму для призначення пенсії на пільгових умовах.
Окрім того, судами встановлено, що разом із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 надав такі документи: трудову книжку серії НОМЕР_1 , копію паспорта серії НОМЕР_2 , виданого 20.07.1999 Кременецьким РВ УМВС України в Тернопільській області, довідку про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків, довідку від 01.09.2017 №327, видану Кременецьким об`єднаним міським військовим комісаріатом про період проходження військової служби; довідку від 13.09.2017№85/03-01, видану архівним відділом Кременецької районної державної адміністрації (далі РДА) про період роботи в ТОВ «Колективне підприємство «Почаївська фабрика «Пластик» на посаді ливарника пластмас з 25.03.1983 по 16.06.2001, довідку від 13.09.2017 №889/03-01, видану архівним відділом Кременецької РДА про реорганізацію ТОВ «Колективне підприємство «Почаївська фабрика «Пластик», довідку від 13.09.2017 №888/03-01, видану архівним відділом Кременецької РДА, яка містить відомості про займану посаду ОСОБА_1 за час роботи в ТОВ «Колективне підприємство «Почаївська фабрика «Пластик», довідку від 13.09.2017 №887/03-01, видану архівним відділом Кременецької РДА, яка містить відомості про займану посаду ОСОБА_1 за час роботи в Товаристві з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Колективне підприємство «Почаївська фабрика «Пластик», довідку від 13.09.2017 №886/03-01, видану архівним відділом Кременецької РДА про заробітну плату за період з березня 1983 року по червень 2001 року, довідку від 28.11.2017 №1258/03-01, видану архівним відділом Кременецької РДА про кількість трудоднів в колгоспному виробництві за період з 1978 року по 1980 рік, довідку від 13.09.2017 №892/03-01, видану архівним відділом Кременецької РДА про реорганізацію колгоспу ім. Ілліча, довідку від 13.09.2017 №891/03-01, видану архівним відділом Кременецької РДА про кількість вироблених трудоднів в колгоспному виробництві за період з 1999 року по 2000 рік, довідку від 13.09.2017 №890/03-01, видану архівним відділом Кременецької РДА про кількість вироблених трудоднів в колгоспному виробництві за період з 2000 року по 2002 рік, довідку від 04.09.2017 №104, видану Кременецькою автомобільною школою ТСО України про навчання на курсах водіїв транспортних засобів з 28.03.1980 по 03.07.1980, довідку від 04.09.2017 №105, видану Кременецькою автомобільною школою ТСО України про реорганізацію, довідку від 28.11.2017 №115, видану Кременецьким районним центром зайнятості про те, що ОСОБА_1 дійсно перебував на обліку в Кременчуцькому центрі зайнятості та одержував допомогу по безробіттю у періоди з 23.01.2003 по 17.02.2003 та з 20.03.2003 по 17.01.2004.
Також, за наявними записами у трудовій книжці НОМЕР_1 позивача підтверджується його: служба в армії у період з 19.11.1980 по 14.12.1982 (всього 02 роки 26 днів), робота у Приватному агропайовому підприємстві «Зелений гай», період роботи: з 17.06.2001 по 11.11.2002 (всього 01 рік 04 місяці 25 днів), перебування на обліку у Кременчуцькому центрі зайнятості у період з 23.01.2003 по 17.02.2003, та з 20.03.2003 по 17.01.2004 ( всього 26 днів та 09 місяців 28 днів).
Згідно із довідкою від 21.05.2018 №04/4766, виданою Управлінням соціального захисту населення в період з 20.01.2004 по 31.12.2004 (всього 11 місяців 12 днів) позивач здійснював догляд за особою з інвалідністю І-ої групи.
Також, у відповідності до довідки від 22.05.2018 №562 Рівненської обласної клінічної лікарні (протитуберкульозного диспансеру) у період з 13.04.2007 по 15.11.2013 позивач перебував на обліку у Рівненській обласній клінічній лікарні (всього 06 років 07 місяців 03 днів).
Відповідно до довідки Кременецької автомобільної школи ТСОУ від 04.09.2017 №104 позивач навчався в Кременецькій автошколі в період з 28.03.1980 по 03.07.1980.
Крім того, у відповідності до наявних у справі документів, стаж роботи позивача у ТОВ «Колективне підприємство «Почаївська фабрика «Пластик» складає 18 років 02 місяці 23 дні.
Вважаючи таку відмову Кременецького ОУ ПФУ щодо призначення та виплати йому пенсії за Списком № 2 протиправною, позивач оскаржив її до суду.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
10. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що позивач на час звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах досяг 55-річного віку і мав при цьому достатній пільговий та страховий стаж, що підтверджено записами у його трудовій книжці та наданими документами, зокрема, довідкою від 22.05.2018 №562 Рівненської обласної клінічної лікарні (протитуберкульозного диспансеру), згідно з якою позивач у період з 13.04.2007 по 15.11.2013 перебував на обліку у Рівненській обласній клінічній лікарні (всього 06 років 07 місяців 03 днів), що дає йому право на призначення пенсії за списком № 2.
11. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив із того, що висновки суду першої інстанції про те, що з урахуванням довідки від 22.05.2018 №562 Рівненської обласної клінічної лікарні у позивача наявний необхідний страховий стаж є помилковими, оскільки рішення про підтвердження або відміну раніше встановленого діагнозу професійного захворювання оформляється висновком лікарсько-експертної комісії.
IV ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
12. Касаційна скарга позивача мотивована, зокрема тим, що він має право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-ХІІ), а факт отримання професійного захворювання під час роботи на підприємстві Почаївська фабрика «Пластик» на посаді ливарника у 1996 році документально підтверджено.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
13. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справі»; далі Закон № 460-IX), колегія суддів виходить із такого.
14. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
15. Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом №1788-ХІІ та Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV).
16. Статтею 5 Закону 1058-ІV передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема: види пенсійних виплат, а також умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
17. Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом № 1788-ХІІ.
18. Статтею 13 Закону № 1788-ХІІ визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.
19. Пунктом «б» частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІ (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, мають право на призначення їм пенсії за віком за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
20. При цьому за правилами абзацу другого пункту «б» частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІ за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, зокрема з 01.04.2017 по 31.03.2018 - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків.
21. Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
22. На реалізацію вказаної норми Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердив Порядок № 637.
23. Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.
24. Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
25. Відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8 і 9 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
26. Згідно із частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.
Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
27. Виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства України, до страхового стажу роботи зараховується будь-яка робота, на якій працівник підлягав обов`язковому державному соціальному страхуванню, в тому числі час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням.
28. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив із того, що згідно із вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 № 1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» (далі постанова № 1232) довідка Рівненської обласної клінічної лікарні від 22.05.2018 №562 згідно із якою позивач у період з 13.04.2007 по 15.11.2013 перебував на обліку у Рівненській обласній клінічній лікарні (всього 06 років 07 місяців 03 днів) не є належним доказом в підтвердження факту наявності у позивача професійного захворювання, яке зараховується до страхового стажу.
29. З цього приводу колегія суддів зазначає, що процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах визначає Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою № 1232 (далі Порядок № 1232).
30. Згідно із пунктом 64 Порядку № 1232 віднесення захворювання до професійного здійснюється відповідно до процедури встановлення зв`язку захворювання з умовами праці згідно з додатком 14 та переліком професійних захворювань, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 р. № 1662.
Перелік установ і закладів, які мають право встановлювати остаточний діагноз професійних захворювань, переглядається кожні п`ять років та затверджується МОЗ.
31. Відповідно до пункту 67 цієї ж постанови спеціалізовані профпатологічні лікувально-профілактичні заклади проводять амбулаторне та/або стаціонарне обстеження хворих і встановлюють діагноз професійного захворювання.
Діагноз професійного захворювання може бути змінений або відмінений спеціалізованим профпатологічним лікувально-профілактичним закладом, який його встановив раніше, на підставі результатів додатково поданих відомостей або проведених досліджень та повторної експертизи. Відповідальність за встановлення або відміну діагнозу професійного захворювання покладається на керівників таких закладів та голів лікарсько-експертних комісій.
Рішення про підтвердження або відміну раніше встановленого діагнозу професійного захворювання оформляється висновком лікарсько-експертної комісії.
32. Пунктом 72 вищезазначеної постанови передбачено, що працівникові видається під розписку медичний висновок лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність (відсутність) у нього професійного захворювання за формою згідно з додатком 16.
Медичний висновок також надсилається профпатологу за місцем роботи працівника або проживання (якщо він не працює), який направляв його до спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу.
33. Аналіз наведених норм права свідчить про те, що наявність професійного захворювання встановлюється рішенням спеціалізованого профпатологічного закладу про встановлення діагнозу професійного захворювання, яке оформлюється висновком лікарсько-експертної комісії.
34. У справі, яка розглядається судами попередніх інстанцій встановлено, що висновку лікарсько-експертної комісії про встановлення діагнозу професійного захворювання, позивачем до територіального органу Пенсійного фонду України не подавалось так само як і під час розгляду цієї справи в судах першої та апеляційної інстанцій, у зв`язку із чим колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
35. Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Верховний Суд виходить з такого, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом апеляційної інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.
36. Як зазначено у частині четвертій статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
37. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови і погоджується з її висновками у справі, якими доводи скаржника відхилено.
38. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2019 у справі № 819/964/18 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

СуддіА.І. Рибачук І.В. Желєзний С.Г. Стеценко