Справа № 331/1395/20
Суддя: Антоненко М. В.
Дата ухвалення: 2021-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

22.01.2021 Провадження № 2а/331/4/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2020 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний м. Запоріжжя області у складі:

головуючого - судді Антоненка М.В.

за участю секретаря Федорової К.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Колісник Ігоря Івановича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Колісник Ігоря Івановича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 01.04.2020 на його адресу поштою надійшов супровідний лист Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради від 26.03.2020 за вих. № 4/6-24574, до якого було долучено постанову про накладання адміністративного стягнення серія РАП № 260458306 від 25.03.2020, яка була винесена відповідачем, зі змісту якої вбачається, що нібито ОСОБА_1 , 16.02.2020 о 15 год. 33 хв. здійснив зупинку транспортним засобом MAZDA 6 2.5 р.н. НОМЕР_1 , в районі будинку, що знаходиться за адресою м. Дніпро, вул. Глинки 11, чим порушив вимоги п. 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що його було визнано винним та накладено на адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. Фотозйомка та/або відеозапис здійснювався за допомогою технічного засобу LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOK К 80V2 (далі - Технічний засіб).

Водночас, уважно вивчивши зміст постанови вважає, що остання є необгрунтованою, безпідставною та такою що підлягає скасуванню, з огляду на наступне

Вказане у Постанові правопорушення ОСОБА_1 не вчинялося, оскільки він не порушував вимоги п. 3.34 розділу 33 ПДР, як це безпідставно зазначено відповідачем у постанові.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпоряджёння органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та ін.

Згідно з п. 1.10 ПДР, зупинка це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Відповідно до п. 8.1, 8.2 ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Згідно п. 8.4 «в» ПДР, дорожні знаки поділяються на групи, серед яких заборонні знаки, що запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до Розділу 33 «;Дорожні знаки» ПДР знак 3.34 «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Зона дії знаку - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаку не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знаку поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до Примітки до ст. 122 КУпАП суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

На підставі ч. 1 ст. 142 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за яким зареєстрований транспортний засіб, - особи, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа - тобто Позивач, був встановлений Відповідачем за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів (як власник транспортного засобу). До Єдиного державного реєстру транспортних засобів не внесено відомостей щодо належного користувача або користувачів вищевказаного транспортного засобу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 249 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Відповідно до ст. 280 КУпАП особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 279-4 цього Кодексу.

На підставі ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих а автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Враховуючи наведене, у спірних правовідносинах протокол про адміністративне правопорушення не складається, а присутність правопорушника не є обов`язковою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 219 КУпАП виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, серед іншого, частинами першою і третьою статті 122 КУпАП (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь- які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Зазначає, що в порушення вимог ст. ст. 251, 256 КУпАП, відповідачем в постанові, не зазначені будь-які фактичні данні та/або долучені докази, на основі яких, у визначеному законом порядку відповідач зміг об`єктивно і обґрунтовано встановити: наявність адміністративного правопорушення, винність позивача у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідні доводи позивача підтверджуються тим, що відповідачем не було долучено до постанови жодного належного та допустимого доказу, у т.ч. і фото та/або відеодокази з якого б вбачалося, що ОСОБА_1 здійснив саме зупинку автомобіля в районі будинку, що знаходиться за адресою м. Дніпро, вул. Глинки,11, як це вказано у постанові; в місці зупинки автомобілю дійсно діють обмеження, які встановлені дорожнім знаком п. 3.34 розділу 33 ПДР «Зупинку заборонено»

Вважає, що відповідні обставини є беззаперечним та достеменним доказом того, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними, доведеними, а тому винесену постанову слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно позивача, за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Звертає увагу суду на те, що при винесенні постанови відповідачем було порушено вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП, якою передбачено, що: «При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі».

Вважає, що зі змісту постанови неможливо встановити, чи дотримано відповідачем зазначених вимог закону при накладанні стягнення.

Крім того, відповідач не роз`яснив йому його права, що є порушенням вимог ч. 4 ст. 256 КУпАП та ст. 57 Конституції України.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України: «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Відповідно до ст. 19 Конституції України: «правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП: «постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом».

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що: «в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов 'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову».

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на зснові суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно ст. 3 Конституції України, діяльність держави спрямована на гарантію прав та свобод людини. Права і свободи людини є невід`ємними та непорушними відповідно до ст. 21 Конституції України. .

При цьому, відповідно до ст. 8 Конституції України: «Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.» Аналогічна норма міститься й у ч. 3 ст. 6 КАС України.

У відповідності до ч. 4 ст. 7 КАС України: «Якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії».

Очевидно, що тлумачення на користь особи у разі сумнівів щодо доведеності її вини, як передбачено ст.62 Конституції України і, як вказано у Рішенні Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року, цей принцип розповсюджується і на справи про адміністративні правопорушення, стосується й суперечності між собою різних правових норм, що стосуються процесу доведення вини особи.

Первинним у цьому має бути саме дотримання прав особи, і взагалі принципу верховенства права, у відповідності до ст..8 Конституції України, ст. 6 КАС України.

Приписами ст. 129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та1 прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п. 45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 p., заява N 21037/05;п. 53 Рішення ЄСПЛ у справі «ОСОБА_3 проти України» від 15.10.2010 p., заява N 38683/06; п. 75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 p., заява N 29644/10; п. 52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 p., заява N 12167/04).

За таких умов, навіть, якщо судом буде визнано, що дії відповідача формально відповідали ст. ст. 222, 258 КУпАП, це не може бути підставою для ігнорування порушень зазначених прав та гарантій, а також прямого порушення ч. 1 ст. 276 КУпАП з урахуванням її тлумачення Конституційним Судом України. Більше того, у такому випадку є підстави для того, щоб суд прийшов до висновку про невідповідність зазначених норм вимогам наведених вище статей Конституції України, із наслідками, передбаченими ч. 4 ст. 7 КАС України.

З огляду на викладене та, керуючись вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України вважає, що надав суду достатньо доказів, які підтверджують, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою що не відповідає нормам КУпАП, а отже остання повинна бути скасована судом.

На підставі вищевикладеного просить суд скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення серія РАП № 260458306 від 25.03.2020, винесену Інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Колісником Ігорем Івановичем, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн., за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та закрити провадження у справі. Розгляд даної справи здійснювати без участі позивача.

В судове засідання ОСОБА_1 не з*явився. В прохальній частині позову просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач інспектор з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Колісник І.І. в судове засідання не з`явився надав суду письмовий відзив, в якому позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, вважав винесену постанову законною, просив суд відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради у судове засідання не з*явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причину неявки суд не повідомив.

Вивчивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законодавством встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 КАС України передбачено, що місцевим судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною 2 статті 74 КАС України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.-ч. 2, 5 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Судом встановлено, що 16.02.2020 року головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Колісником І.І. було виявлено адміністративне правопорушення, яке передбачено частиною 1 статті 122 КУпАП, а саме: зупинка транспортного засобу MAZDA 6 2.5 номерний знак НОМЕР_1 за адресою: м. Дніпро, вул. Глинки 11, чим порушено вимоги пункту 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306.

У відповідності до положень статті 141 КУпАП, інспектором було здійснено фотофіксацію обставин порушення правил стоянки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано:

-дату порушення 16.02.2020 р.;

-місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта: м. Дніпро, вул. Глинки 11 ;

-Географічні координати: 48.466332N 35.049277Е;

-час вчинення порушення: 15:33 (15 год 33 хв.).

Враховуючи, що було проведено фотофіксацію обставин порушення в режимі фотозйомки та через відсутність технічних можливостей встановити особу, зазначену у частині першій статті 142 КУпАП на місці вчинення правопорушення (яка є суб`єктом правопорушення), інспектором у повній відповідності до ст. 279-1 КУпАП було розміщено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серія ІД № 00100454 (надалі - Повідомлення) на лобовому склі транспортного засобу MAZDA 6 2.5 номерний знак НОМЕР_1 .

Після встановлення відповідальної особи вищезазначеного порушення (за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобі, держателем якого є МВС України), інспектором з паркування Колісником І.І. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія РАП 260458306 від 25.03.2020 року згідно до ч. 5 ст. 279-1, ст. ст. 283, 284 КУпАП - без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено: перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. Приміткою статті 122 КУпАП вказано, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення, адміністративного стягнення, з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення,, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

У ч. 1 статті 14-2 КУпАП вказано, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фото: і (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку відеозапис та функціонують «згідно із законодавством про захист інформації в інформаційних телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Приміткою статті 14-2 КУпАП вказано, що Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у не оплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Ст. 279-1 КУпАП передбачено, що у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою ст. 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152- 1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій ст. 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

У ч. 4 ст. 279-1 КУпАП зазначено, що повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.

У ч. 5 ст. 279-1 КУпАП встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху» було затверджено Правила дорожнього руху (надалі - ПДР).

Підпунктом в) пункту 8.4. розділу 8 ПДР визначено, що заборонні знаки - запроваджують скасовують певні обмеження в русі.

Знак 3.34 підрозділу 3 розділу 33 ПДР «Зупинку заборонено» встановлює заборону зупинки і стоянки транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Також розділ 33 ПДР визначає, що зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3.37 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Відповідно до положень частини 3 статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних визначених частиною цієї статті, повинна містити відомості зокрема дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до примітки до статті 14-2 КУпАП вбачається, що режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу, (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

Суд вважає, що фотознімки транспортного засобу MAZDA 6 2.5 номерний знак НОМЕР_1 , які були зроблені інспектором з паркування повністю відповідають вимогам примітки до ст. 142 КУпАП. Зокрема, вказано географічні координати 48.466332N 35.049277Е, які підтверджують знаходження транспортного засобу MAZDA 6 2.5 номерний знак НОМЕР_1 в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» за адресою: м. Дніпро, вул. Глинки 11.

В постанові про накладення адміністративного стягнення серії РАП 260458306 зазначено, що за адресою м. Дніпро, вул. Глинки 11, було здійснено зупинку транспортного засобу MAZDA 6 2.5 номерний знак НОМЕР_1 чим порушено вимоги пункту 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, а отже вимоги ч. 3 ст. 283 КУпАП дотримані інспектором з паркування в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

В постанові РАП 260458306 від 25.03.2020, інспектором з паркування зазначені всі відомості, які передбачені вимогами ст. 283 КУпАП, а отже з зображеннями транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення позивач може ознайомитися самостійно, оскільки у інспектора з паркування відсутній обов`язок додатково надавати фотознімки транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, позивачем в адміністративному позові, не заперечується факт розміщення (зупинки) транспортного засобу MAZDA 6 2.5 номерний знак НОМЕР_1 за адресою: м. Дніпро, вул. Глинки, 11.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 283 КУпАП, в оскаржуваній постанові зазначено відомості про адресу веб-сайту: ipkp.dniprorada.gov.ua, на якому Позивач може ознайомитися із зображеннями (фотознімками) транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення. Вказані зображення у відповідності до ст. 251 КУпАП є належними доказами, що фіксують і підтверджують місце розташування транспортного засобу в момент вчинення правопорушення по відношенню до нерухомого об`єкта: м. Дніпро, вул. Глинки 11 та його географічні координати: 48.466332N 35.049277Е.

Як зазначено інспектором з паркування Колісником І.І. у відзиві на позов, що під час фіксації, через відстань між місцем розташування знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та місцем зупинки транспортного засобу, виявилось неможливим здійснити фіксацію транспортного засобу та знаку 3.34 одночасно.

Однак, з метою повного та всебічного розгляду справи судом, інспекцією з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради було направлено запит до Комунального підприємства «Дніпродорсервіс» щодо отримання копії схеми організації дорожнього руху по вул. Глинки у м. Дніпро (від перехрестя вул. Глинки з вул. Харківська в напрямку руху до перехрестя вул. Глинки з вул. Європейська).

Направлення запиту саме до КП «Дніпродорсервіс» вмотивовано тим, що до предмету діяльності саме цього підприємства віднесено розробку, виробництво, встановлення, заміну, ремонт на експлуатацію технічних засобів регулювання дорожнього руху (зокрема дорожніх знаків). Зі статутом КП «Дніпродорсервіс» можливо ознайомитись за посиланням: https://dniprorada.gov.ua/upload/editor/rishennya 73 34.pdf

На вищевказаний запит інспекцією було отримано лист-відповідь від Комунального підприємства «Дніпродорсервіс, додатком до якого є копія схеми організації дорожнього руху по вул. Глинки в м. Дніпро, що погоджена згідно до законодавства начальником Управління патрульної поліції у м. Дніпро 04.02.2017.

З отриманої схеми вбачається, що на перехресті вул. Глинки з вул. Харківська в м. Дніпро, з 2017 року (а отже й на час вчинення правопорушення) встановлений знак 3.34 «Зупинку заборонено», дія якого розповсюджується на лівий бік дороги по вул. Глинки в напрямку руху до перехрестя з вул. Європейська.

При досліджені в сукупності фотофіксації порушення та схеми організації дорожнього руху по вул. Глинки, судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 дійсно було здійснено зупинку транспортного засобу за адресою м. Дніпро, вул. Глинки 11 в зоні дії знаку 3.34 Зупинку Заборонено, який розташовано з 2017 року на перехресті вул. Глинки з вул. Харківська в м. Дніпрі та дія якого розповсюджується по вул. Глинки на лівий бік дороги в напрямку руху до перехрестя з вул. Європейська.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що дії інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Колісника І.І. відповідають вимогам закону, а отже постанова про накладення адміністративного стягнення серія РАП 260458306 від 25.03.2020 є правомірною.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Колісник Ігоря Івановича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення.

Суддя: М.В. Антоненко