Справа № 140/17095/20
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання

03 лютого 2021 року ЛуцькСправа № 140/17095/20
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Національної поліції України про стягнення середньої заробітної плати за час затримки виконання рішення суду за період з 08.08.2020 по 21.09.2020.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 було відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Разом із відзивом на позовну заяву представником відповідача подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Так, відповідно до частини третьої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України) заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Таким чином, розгляд вказаного клопотання за встановленим судом порядком проведено у письмовому провадженні.

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду обґрунтоване тим, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07.08.2020 у справі №140/4379/20 позивача поновлено на посаді наказом НП України від 22.09.2020.

Згідно інформації, розміщеної на Єдиному веб-порталі використання публічних коштів, 15.10.2020 позивачу було виплачено середній заробіток в межах суми стягнення за один місяць.

Представник відповідача зазначив, що про порушення, на думку позивача, його прав та інтересів, останньому було відомо з моменту винесення вказаного наказу (з 22.09.2020). Вважає, що позивач не використав своє право на звернення до адміністративного суду, хоча не був позбавлений можливості для захисту, на його думку, порушених прав та інтересів та пропустив встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) місячний строк звернення до суду, тому відповідно до статті 123 КАС України позов підлягає залишенню без розгляду.

Щодо клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду суд зазначає наступне.

Згідно із частинами першою, третьою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (частина третя статті 233 КЗпП України)

Разом з тим, згідно висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №910/4518/16, середній заробіток за час затримки розрахунку не входить до структури заробітної плати.

Рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012 року №4-рп/2012 стосується офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу.

При цьому, у резолютивній частині даного рішення Конституційний Суд роз`яснив, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Аналізуючи наведені обставини справи, зіставлені з правовим регулюванням спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що оскільки спірні правовідносини пов`язані із затримкою розрахунку за період з дати ухвалення рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/4379/20 від 07.08.2020 до винесення наказу від 22.09.2020 №1058 о/с «По особовому складу» щодо поновлення позивача на посаді, для звернення до суду щодо стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня фактичного розрахунку - 15.10.2020 (виплачено середній заробіток в межах суми стягнення за один місяць).

З огляду на наведене, строк звернення до суду розпочав відлік з 16.10.2020. Відтак, граничним строком звернення позивача до суду з даними позовними вимогами є саме 16.01.2021, тобто три місяці з дня фактичного розрахунку.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 11.02.2020 (справа № 420/2934/19), а відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою 16.12.2020, тобто в межах тримісячного строку звернення до суду.

Враховуючи наведене, доводи представника відповідача про порушення позивачем строку звернення до суду є необґрунтованими, а відтак клопотання про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 12, 248, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя В.В.Дмитрук