Справа № 539/378/20
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 лютого 2021 р.Справа № 539/378/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові клопотання Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10.06.2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Зими Дмитра Григоровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10.06.2020 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Зими Д.Г., третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Копія означеного судового рішення отримана Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції 25.06.2020 року, що підтверджується відміткою в повідомленні про вручення поштового відправлення /а.с. 48/.

02.07.2020 року на вказане рішення суду, засобами поштового зв`язку, Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції подано апеляційну скаргу /а.с. 52-65/, яка ухвалою судді Другого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2020 року, відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України, залишена без руху з наданням скаржнику десятиденного строку, обчисленого з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, без врахування в цей строк терміну карантину встановленого Кабінетом Міністрів України, для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду оригіналу документу про сплату судового збору на суму 630,60 грн. /а.с. 66-68/.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.09.2020 року апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції повернуто скаржнику / а.с. 72-73/.

Копія ухвали суду про повернення апеляційної скарги, згідно відбитку штемпелю реєстрації вхідної кореспонденції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, отримано скаржником 07.10.2020 року /а.с. 98/.

30.10.2020 року, засобами поштового зв`язку, Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції повторно подано апеляційну скаргу на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10.06.2020 року /а.с.84-89/.

Разом з апеляційною скаргою скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження в обґрунтування якого скаржник зазначає про те, що право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції було реалізовано у встановлений законом строк шляхом подання первісної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання скаржником повного рішення суду, а також, що повторна апеляційна скарга подана Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції у найкоротший строк з моменту отримання апелянтом ухвали суду про повернення апеляційної скарги, у зв`язку з чим, заявник вважає, що процесуальний строк на подання апеляційної скарги пропущений апелянтом з поважних причин та просить суд поновити пропущений строк.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суд від 11.11.2020 року відмовлено у задоволені клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження. Причини пропуску скаржником строку апеляційного оскарження визнано неповажними.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020 року апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції залишено без руху з наданням апелянту десятиденного строку, обчисленого з часу отримання цієї ухвали, для усунення її недоліків, шляхом надання Другому апеляційному адміністративному суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10.06.2020 року з зазначенням поважних причин його пропуску.

22.01.2021 року до Другого апеляційного адміністративного суду на виконання ухвали суду надійшла заява скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування заяви про поновлення строку скаржник зазначає, що рішення суду першої інстанції надійшло на адресу заявника після спливу зазначеного у ч. 5 ст. 251 КАС України строку, що в свою чергу унеможливило виконання вимог наведеної правової норми, подальше оскарження судових рішень по даній справі відбулося пізніше ніж в зазначений законодавством термін. Крім того, зазначив, що причини, які були підставою для повернення апеляційної скарги, заявником були усунені - судовий збір сплачено та до апеляційної скарги було додано платіжне доручення № 12525 від 24.09.2020 року.

Тож, беручи до уваги вимоги ст. 286 КАС України щодо строків апеляційного оскарження, а також той факт, що пропущення встановленого строку на подання апеляційної скарги та повернення первісної апеляційної скарги відбулись з підстав, незалежних від волевиявлення чи дій відповідача, право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції було реалізовано у встановлений строк шляхом подання первісної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії рішення суду, а повторна апеляційна скарга подається у найкоротший строк з моменту отримання скаржником ухвали суду про повернення апеляційної скарги вважає, що процесуальний строк на подання цієї апеляційної скарги пропущений скаржником з поважних причин та , враховуючи також наявність весь цей період обмежувальних заходів, направлених на недопущення поширення на території країни коронавірусу COVID-19, та на підставі ст. 295 КАС України просить суд поновлення пропущеного процесуального строку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 286 КАС України визначено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Таке право гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129), (пункт 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.12.2012 року № 11 - рп/2012).

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 року № 11-рп/2007).

Крім цього, у низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцією якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод акріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі «Скорик проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачених статтею 6 Конвенції. Суд також зазначив, що мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішеннях по справі «Мірагаль Есколанро та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 року та по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Задовольняючи клопотання Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, колегія суддів вважає, що застосування процесуального обмеження за своєю суттю буде свідченням необґрунтованого позбавлення заінтересованої особи права на апеляційне оскарження рішення суду, тобто права на справедливий суд.

Наведене також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.03.2018 року по справі № 804/243/16, відповідно до якого, вияв надмірного формалізму під час застосування норм права міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі наведеного, керуючись ст. 121, 295, ч. 2 ст. 321 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Поновити Управлінню патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції строк на апеляційне оскарження рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10.06.2020 року по справі № 539/378/20.

Ухвала Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Мельнікова Л.В.
Судді Рєзнікова С.С. Бегунц А.О.