Справа № 480/3289/20
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2021 року Справа № 480/3289/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кунець О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,
представника позивача - Моісеєнко О.В.,
представника відповідача - Гузенка Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3289/20 за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грабовське", третя особа - Управління Державної казначейської служби України у Краснопільському районі Сумської області про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач - Головне управління ДПС у Сумській області звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грабовське" (далі по тексту - Відповідач), третя особа - Управління Державної казначейської служби у Краснопільському районі (далі по тексту УДКС у Краснопільському районі, третя особа) про стягнення заборгованості загальною сумою 5583,56 грн.:
- за несвоєчасне повернення позики, отриманої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1003 від 11.09.1997 на загальну суму 3855,32 грн.;
- за несвоєчасне повернення позики, отриманої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1953 від 10.12.1998 на загальну суму 1728,24 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що УДКС у Краснопільському районі направлено позивачу подання від 18.11.2019 року за № 02-22/211-317, яким зобов`язано здійснити заходи щодо стягнення простроченої заборгованості за несвоєчасне повернення позики, отриманої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1003 від 11.09.1997 року на загальну суму 3855,32грн. (пеня). Також УДКС у Краснопільському районі направлено позивачу подання від 18.11.2019 року за № 02-22/211-317, яким зобов`язано позивача здійснити заходи щодо стягнення простроченої заборгованості за несвоєчасне повернення позики, отриманої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1953 від 10.12.1998 року на загальну суму 1728,24грн. (пеня). Позивач, посилаючись на положення Порядку обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 №174, враховуючи подання які надійшли від третьої особи, просить суд стягнути з відповідача за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належить такому платнику податків заборгованість за бюджетними позиками загальною сумою 5583,56 грн.
Ухвалою суду від 01.06.2020р. відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
07.08.2020р. відповідач подав до суду відзив (а.с. 45-47), у якому проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в їх задоволенні та зазначив, що позивачем не надано доказів надання фінансової допомоги та не надано розрахунок пені. Відповідач зазначає, що позивач не вказує чи була повернута фінансова допомога повністю або частково або ж не повернута взагалі, дату її повернення, і, відповідно, не наводить розрахунку пені чи заборгованості. Також відповідач стверджує, що відповідно до подання УДКС у Краснопільському районі № 02-22/211-317 від 18.11.2019р., подання № 02-22/211-317 від 18.11.2019р., доданих до позовної заяви, у відповідача відсутня прострочена заборгованість за отриманими фінансовими допомогами.
Відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
01.09.2020р. позивачем було надано розрахунок пені на суму простроченої заборгованості відповідача (а.с. 49-84) з деталізацією за 2000-2008р.р.. При цьому зазначено, що розрахунок сум пені за 1998-1999рр. надати немає можливості тому що документи були знищені, як такі, що не внесені до Національного архівного фонду та закінчився їх строк зберігання.
05.10.2020р. відповідачем було надано письмові пояснення (а.с. 91-93), в яких зазначено, що додані до позовної заяви договори фінансової допомоги підтверджують лише факт укладання договору фінансової допомоги, але не є доказом її надання та отримання, такими доказами можуть бути лише платіжні доручення про перерахування фінансової допомоги.
16.11.2020р. представником відповідача було надано письмові пояснення (а.с. 107-109), в яких зазначено, що відповідно до положень п. 1, 8, 13 Порядку обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 №174 нарахування пені можливе л и ш е у випадках, передбачених д ог о в о р о м або відповідними законодавчими актами. Також зазначає, що відповідно до п. 11 вказаного Порядку нарахування пені припиняється через ш і с т ь місяців від дня, коли зобов`язання повинне бути виконане.
Також 18.01.2021р. позивачем було надано додаткові пояснення, в яких зазначено, що відповідачу нарахована пеня за період з 1998р. по 2008 рік, нарахування якої здійснювалося відповідно до законодавства, чинного на період нарахування, тобто відповідно до Інструкції про порядок нарахування та погашення пені, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 01.03.2001р. № 77. До вказаних пояснень позивачем було додано лист третьої особи від 04.12.2020р., в якому зазначено, що пеня на прострочену заборгованість за фінансовою допомогою, наданою за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 11.09.1997р. № 1003 та від 10.12.1998р. № 1953 нараховувалась згідно Декрету Кабінету Міністрів «Про стягнення не внесених у строк податків і неподаткових платежів» від 21.01.1993р. № 8-93, Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України від 01.03.2001р. № 77, Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюють ся органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України від 11.06.2003р. № 290.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРАБОВСЬКЕ» зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку як платник податків у контролюючому органі, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 12-15).
Відповідно до змін до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАБОВСЬКЕ», вказане товариство є правонаступником прав і обов`язків КСП ім. Грабовського (а.с. 22).
28.10.1997 року між Відділенням Державного казначейства України в Краснопільському районі, Краснопільським хлібоприймальним підприємством та Сільськогосподарським акціонерно-пайовим товариством закритого типу імені Грабовського у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 11.09.1997 року № 1003 «Про фінансову допомогу на проведення комплексу робіт в осінньо-зимовий період 1997/98 року» укладено договір про надання фінансової допомоги проведення комплексу робіт в осінньо-зимовий період 1997/98 років (а.с.25). Відповідно до умов п. 1.1 вказаного договору Відділення Державного казначейства надає сільськогосподарському товаровиробнику фінансову допомогу в сумі 1960 тис. грн. на умовах повернення до 1 жовтня 1998 року. Відповідно до умов п. 4.1 договір набирає чинності з моменту перерахування коштів сільськогосподарському підприємству і діє до повного виконання сторонами свої зобов`язань.
06.10.1997 року між Відділенням Державного казначейства України в Краснопільському районі, Краснопільським хлібоприймальним підприємством та Сільськогосподарським акціонерно-пайовим товариством закритого типу імені Грабовського у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 11.09.1997 року № 1003 «Про фінансову допомогу на проведення комплексу робіт в осінньо-зимовий період 1997/98 року» укладено договір про надання фінансової допомоги проведення комплексу робіт в осінньо-зимовий період 1997/98 років (а.с.26). Відповідно до умов п. 1.1 вказаного договору Відділення Державного казначейства надає сільськогосподарському товаровиробнику фінансову допомогу в сумі 2580 тис. грн. на умовах повернення до 1 жовтня 1998 року. Відповідно до умов п. 4.1 договір набирає чинності з моменту перерахування коштів сільськогосподарському підприємству і діє до повного виконання сторонами свої зобов`язань.
22.04.1998 року між Відділенням Державного казначейства України в Краснопільському районі та Сільськогосподарським акціонерно-пайовим товариством закритого типу імені Грабовського у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.1998 року № 220 «Про фінансове забезпечення підготовки сільськогосподарської техніки до проведення весняно-польових робіт в 1998 році» укладено договір про фінансове забезпечення підготовки сільськогосподарської техніки до проведення весняно-польових робіт в 1998 році (а.с.27). Відповідно до умов п. 1.1 вказаного договору Відділення Державного казначейства надає сільськогосподарському товаровиробнику фінансову допомогу в сумі 9000,00 грн. на умовах повернення до 1 жовтня 1998 року. Відповідно до умов п. 4.1 договір набирає чинності з моменту оплати рахунків сільськогосподарському підприємству і діє до повного виконання сторонами свої зобов`язань.
05.03.1999 року між Відділенням Державного казначейства України в Краснопільському районі та КСП ім. Грабовського у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 10.12.1998 року № 1953 «Про забезпечення сільськогосподарських товаровиробників матеріально-технічними та фінансовими ресурсами в 1999 році» укладено договір про забезпечення сільськогосподарських товаровиробників матеріально-технічними та фінансовими ресурсами в 1999 році (а.с.28). Відповідно до умов п. 1.1 вказаного договору Відділення Державного казначейства надає сільськогосподарському товаровиробнику фінансову допомогу в сумі 1800,00 грн. на умовах повернення до 1 жовтня 1999 року. Відповідно до умов п. 4.1 договір набирає чинності з моменту оплати рахунків сільськогосподарському підприємству і діє до повного виконання сторонами свої зобов`язань.
Управлінням Державної казначейської служби України у Краснопільському районі на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 № 174 скеровано на адресу Головного управління ДПС у Сумській області подання № 02-22/211-317 від 18.11.2019 для здійснення заходів щодо стягнення з відповідача згідно постанови КМУ № 1003 від 11.09.1997 пені, нарахованої за несвоєчасне повернення фінансової допомоги, у розмірі 3855,32 грн. (а.с.10).
Як вбачається з вказаного подання, воно стосується правовідносин, які виникли стосовно фінансової допомоги, що надається на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 11.09.1997р. № 1003, тобто надане відносно договорів про надання фінансової допомоги від 28.10.1997р. та від 06.10.1997р.
Також Управлінням Державної казначейської служби України у Краснопільському районі на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 № 174 скеровано на адресу Головного управління ДПС у Сумській області подання № 02-22/211-317 від 18.11.2019 для здійснення заходів щодо стягнення з відповідача згідно постанови КМУ № 1953 від 10.12.1998 пені, нарахованої за несвоєчасне повернення фінансової допомоги, у розмірі 1728,24 грн. (а.с.11).
Як вбачається з вказаного подання, воно стосується правовідносин, які виникли стосовно фінансової допомоги, що надається на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 10.12.1998р. № 1953, тобто надане відносно договору про забезпечення сільськогосподарських товаровиробників матеріально-технічними та фінансовими ресурсами від 05.03.1999р.
У той же час договір про фінансове забезпечення підготовки сільськогосподарської техніки до проведення весняно-польових робіт в 1998 році від 22.04.1998 року, який укладено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.1998 року № 220 «Про фінансове забезпечення підготовки сільськогосподарської техніки до проведення весняно-польових робіт в 1998 році», вказаними вище поданнями не охоплений і не стосується спірних правовідносин.
На підставі отриманих подань податковий орган звернувся до суду про стягнення вказаних коштів в дохід бюджету.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 №174 затверджено Порядок обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості (далі - Порядок №174).
Наведений Порядок №174 регламентує дії органів виконавчої влади та банків-агентів, які від імені або за дорученням центральних органів виконавчої влади надали суб`єктам господарювання кредити, залучені державою або під державні гарантії, а також дії Мінфіну, який надав бюджетні позички / фінансову допомогу у 1993 - 1998 роках, та які здійснюють їх обслуговування і ведуть облік заборгованості за ними з метою забезпечення реалізації права вимоги погашення простроченої заборгованості перед державою за такими кредитами, бюджетними позичками / фінансовою допомогою; встановлює механізм нарахування пені Мінфіном на суми простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, та територіальними органами Державної казначейської служби на суми простроченої заборгованості за бюджетними позичками / фінансовою допомогою, наданими Мінфіном у 1993 - 1998 роках.
Відповідно до пунктів 6, 9, 10 зазначеного Порядку №174, облік простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою ведеться органами Державної казначейської служби у валюті бюджетної позички/фінансової допомоги, в якій вони надані. Кошти, що надходять до бюджету в рахунок погашення простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою, зараховуються органами Державної казначейської служби на рахунки, відкриті згідно з бюджетною класифікацією. Державна казначейська служба на підставі зазначеної в пунктах 4 і 8 цього Порядку інформації, що подана Мінфіном, відображає зміни заборгованості за кредитами в обліку виконання державного бюджету та протягом тижня після надходження інформації, зазначеної в пункті 8 цього Порядку, інформує територіальні органи Державної казначейської служби за місцем реєстрації боржника про розмір простроченої заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені, а також про розмір простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою. З метою примусового стягнення в установленому законодавством порядку простроченої заборгованості з боржника територіальні органи Державної казначейської служби до кінця місяця, що настає за звітним періодом: інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені; нараховують пеню та інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою та суму нарахованої на неї пені
Пунктом 15 Порядку №174 передбачено, що прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою пеня стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби, яке подається у строки, визначені пунктом 10 цього Порядку за встановленою згідно з додатком 1 формою.
При цьому, суд зазначає, що саме по собі подання носить виключно обліковий, інформативний характер щодо наявності суми простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою перед державою.
Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначаються правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.
Частиною 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванням оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Згідно приписів статті 1 вказаного Закону, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
У постанові від 22.10.2019 у справі № 826/8966/14 Верховний Суд підкреслив, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості за бюджетною позичкою, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки тільки первинні документи, які підтверджують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.
За змістом пункту 4.1 договорів від 28.10.1997р. та 06.10.1997р. вказані договори набирають чинності з моменту перерахування коштів сільськогосподарському підприємству і діють до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Водночас за змістом пункту 4.1 договору від 05.03.1999р. вказаний договір набирає чинності з моменту оплати рахунків сільськогосподарського підприємства і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Проте, будь-яких первинних та банківських документів на підтвердження перерахування відповідачу або ж сплати рахунків відповідача і отримання ним або іншими особами спірної суми заборгованості, яку позивач просить стягнути, ним або третьою особою не надано.
Позивачем було надано разом з позовною заявою інкасове доручення № 5 від 14.10.1999р. на суму 1800,00грн. (а.с. 20) та інкасове доручення № 5 від 15.10.1998р. на суму 4540,00грн. (а.с. 21), однак вказані інкасові доручення розрахунковими документами, що міститять вимогу стягувача (контролюючого органу) до банку, що обслуговує платника, здійснити без погодження з платником переказ визначеної суми коштів з рахунку платника на рахунок отримувача, і не підтверджують власне надання фінансової допомоги відповідачу або перерахування коштів іншим особам на виконання зобов`язань відповідача.
У той же час відповідно до приписів пункту 11 Порядку № 174 нарахування пені починається з моменту виникнення простроченої заборгованості, тобто, передумовою її нарахування є існування заборгованості взагалі і, як наслідок, прострочення її погашення.
За вказаних обставин, суд вказує на те, що у позивача відсутні передумови для нарахування і стягнення пені.
Щодо посилання позивача та третьої особи на Декрет Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 №8-93 як на підставу нарахування пені суд зазначає, що відповідно ст.1 Декрету ним регулюються стягнення не внесених у встановлені строки податків, податкового кредиту та інших платежів до державного бюджету України, бюджету Республіки Крим, бюджетів місцевого самоврядування, інших місцевих бюджетів і позабюджетних фондів, а не протермінованих платежів бюджетної позички, який втратив чинність на момент звернення до суду. Це стосується і Інструкції про порядок нарахування та погашення пені, яка затверджена наказом ДПА України від 01.03.2001 №77 та інструкції про порядок нарахування та погашення пені, яка затверджена наказом ДПА України від 11.06.2003 №290, які регулювали порядок ведення органами державної податкової служби обліку нарахування та погашення пені, що справляється з платника податків у зв`язку із несвоєчасним
погашенням узгодженого податкового зобов`язання і втратили чинність на момент подання позовної заяви.
У той же час відповідно до п. 1 Порядку № 174 цей Порядок: регламентує дії органів виконавчої влади та банків-агентів, які від імені або за дорученням центральних органів виконавчої влади надали суб`єктам господарювання кредити, залучені державою або під державні гарантії, а також дії Мінфіну, який надав бюджетні позички/фінансову допомогу у 1993-1998 роках, та які здійснюють їх обслуговування і ведуть облік заборгованості за ними з метою забезпечення реалізації права вимоги погашення простроченої заборгованості перед державою за такими кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою; встановлює механізм нарахування пені Мінфіном на суми простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, та територіальними органами Державної казначейської служби на суми простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Мінфіном у 1993-1998 роках.
Пункт 8 частини 2 Порядку №174 містить визначення пені, відповідно до якого пеня - сума коштів, яку боржник зобов`язаний сплатити у разі порушення ним зобов`язань за кредитною (субкредитною) угодою, угодою про надання бюджетної позички/фінансової допомоги.
Частиною 13 Порядку №174 встановлено, що пеня нараховується у гривнях на суми простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою (в тому числі за основним боргом, відсотками, платою за надання гарантій або кредитів, залучених державою) у порядку, передбаченому відповідними законодавчими актами чи кредитною (субкредитною) угодою, угодою про надання бюджетною позички/фінансової допомоги.
Отже Порядок №174 передбачає можливість нарахування пені лише у випадках, передбачених договором або відповідними законодавчими актами.
В договорах від 28.10.1997р. 06.10.1997р. та 05.03.1999р. не передбачено застосування фінансових санкцій у вигляді штрафів та нарахування пені за несвоєчасне повернення коштів.
Окрім того, суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 17 Бюджетного кодексу України від 21.06.2001 року №2542-III, у разі невиконання юридичними особами своїх зобов`язань щодо погашення та обслуговування наданих на умовах повернення кредитів, залучених державою або під державні гарантії, інших гарантованих державою зобов`язань, та стягнення заборгованості перед Державним бюджетом України з наданих підприємствам і організаціям позичок із державного бюджету, позичок, наданих за рахунок коштів, залучених державою або під державні гарантії, плати за користування цими позичками органи стягнення застосовують механізм стягнення цієї заборгованості у порядку, передбаченому законом для стягнення не внесених у строк податків і неподаткових платежів, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна боржників.
Наведене вище положення відображено і в Бюджетному кодексі України від 08.07.2010 №2456-VI, який набрав чинності 01.01.2011 року.
Так, згідно частини 9 статті 17 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VI (у редакції, чинній на день звернення податкового органу до суду із даним позовом) прострочена заборгованість суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб`єкта господарювання органами доходів і зборів, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання.
Позовна давність на вимоги щодо погашення такої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) не поширюється.
До функцій контролюючого органу відповідно до підпункту 19-1.1.38 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України віднесено забезпечення стягнення сум простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.
За правилами підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючий орган вправі звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
При цьому, відповідно до пункту 1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, погашення простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) здійснюється у порядку, визначеному главою 9 розділу II цього Кодексу.
Відповідно до пункту 95.2 статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
За таких обставин, суд дійшов висновку про передчасність заявлених позовних вимог з огляду на недотримання контролюючим органом обов`язкових процедур, що передують зверненню до суду із даним позовом, зокрема, ненаправленням податкової вимоги відповідачу.
Крім цього, позивачем заявлено до стягнення пеню у загальному розмірі 5583, 56грн. за період з з 1998р. по 2008р. Однак розрахунку пені за період з 1998 по 1999 рік не надано і не може бути надано , що підтверджується відповідною інформацією ГУ ДКС у Сумській області (а.с.50).
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача пені в розмірі 5583,56 грн., внаслідок чого, в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грабовське", третя особа - Управління Державної казначейської служби України у Краснопільському районі Сумської області про стягнення заборгованості відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.02.2021.

Суддя О.М. Кунець