Справа № 340/1255/20
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 січня 2021 року м. Дніпросправа № 340/1255/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду 18 вересня 2020 року (головуючий суддя: Брегей Р.І.) по адміністративній справі № 340/1255/20, розглянутої у спрощеному провадженні

за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 17.04.2020 року звернувся до суду із позовом до відповідача Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправними дій щодо нарахування і виплати йому середнього заробітку за період проходження військової служби з 28.12. 2019 року по 30.04.2020 року, та просив суд зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити надбавку за вислугу років і середній заробіток з урахуванням виплат за жовтень - листопад 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з дня прийняття на роботу у порядку переведення з Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області (далі ГТУЮ в Кіровоградській області0 його середній заробіток за період проходження військової служби зменшився до розміру посадового окладу.

Відповідач у відзиві заперечував проти задоволення позову, зазначив, що середній заробіток нарахований позивачу відповідно до приписів нормативно-правового акту КМ України, позивач не працював жодного дня в Південно-Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м.Дніпро) після переведення з раніше займаної посади в ГТУЮ в Кіровоградській області, тому середній заробіток склав розмір посадового окладу.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 року позов задоволено частково, визнані протиправними дії Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за період проходження військової служби, зобов`язано відповідача перерахувати позивачу середній заробіток за період проходження військової служби з 28.12. 2019 року по 30.04.2020 року з урахуванням середньоденної заробітної плати у сумі 863,52 грн. та припису пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, і доплатити додаткові кошти. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст.2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 року відповідає, в зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 2006 року по 27.12.2019 року працював в ГТУЮ в Кіровоградській області (а.с.8, 12), 24.10. 2019 року він призваний на військову службу за призовом осіб офіцерського складу до Збройних сил України (а.с.80-81).

З цього дня за ним зберігалось робоче місце , ГТУЮ в Кіровоградській області виплачувався позивачу середній заробіток із розрахунку середньоденної заробітної плати за серпень - вересень 2019 року в сумі 863,52 грн., середній заробіток за листопад 2019 року (21 робочий день) склав суму 18 133,92 грн., у грудні 2019 року позивачу сплачено компенсацію за дні невикористаних відпусток(а.с.12,80-81).

Із матеріалів справи вбачається, що наказом Міністерства юстиції України від 16.10. 2019 року №3173/5 ліквідовано як юридичні особи публічного права його територіальні органи і утворено як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи, Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) стало правонаступником ГТУЮ в Кіровоградській області лише в частині владних повноважень.

Наказом ГТУЮ в Кіровоградській області від 26.12. 2019 року №1020/к ОСОБА_1 звільнено з 27.12.2019 року з посади головного спеціаліста сектору з питань банкрутства на підставі приписів п. 5 ст. 36 КЗпП України (а.с.8).

Наказом Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 26.12.2019 року №638-к позивача з 28.12.2019 року призначено на посаду головного спеціаліста відділу державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та громадських формувань у Кіровоградській області Управління державної реєстрації в порядку переведення (а.с.9).

З дня призначення 28.12.2019 року і по 30.04.2020 року відповідач сплатив позивачу середній заробіток за період проходження військової служби у розмірі посадового окладу 5500 грн. (а.с.23-32, 84).

Відповідно до положень ст. 17 Конституції України оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом. Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.

Відповідно до ч.2 ст. 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", за громадянами України, які призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, але не більше одного року, зберігаються місце роботи (посада), середній заробіток на підприємстві, в установі, організації незалежно від підпорядкування та форми власності, місце навчання у навчальному закладі незалежно від підпорядкування та форми власності та незалежно від форми навчання.

Положення ч.3 ст. 119 КЗпП України приведено у відповідність із ч.2 ст. 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" Законом України № 433-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо питань соціального захисту громадян України, які проходять військову службу під час особливого періоду", що набрав чинності 11.06.2015 року.

Положеннями ч.3 ст.119 КЗпП України передбачено, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Таким чином, за працівником, призваним на військову службу за призовом осіб офіцерського складу до Збройних сил України зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві (установі, організації), в якому він працював на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції правильно застосував вищенаведені положення ст. 119 КЗпП України, та дійшов законного і обґрунтованого висновку, що на позивача поширювались гарантії та пільги, в тому числі й збереження посади та середнього заробітку на підприємстві ,у зв`язку із чим останній має право на збереження за ним розміру середнього заробітку , який нарахувало і виплачувало ГТУЮ в Кіровоградській області, при переведенні до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Визначаючи розмір середнього заробітку, який підлягає перерахунку на користь позивача за період проходження військової служби з 28.12. 2019 року по 30.04. 2020 року, суд першої інстанції правильно керувався Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, згідно з яким зобов`язано відповідача перерахувати позивачу середній заробіток з урахуванням середньоденної заробітної плати у сумі 863,52 грн.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.

Оскільки судом першої інстанції в повному обсязі встановлено обставини, що мають зазначення для справи та винесено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду 18 вересня 2020 року по адміністративній справі № 340/1255/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 26 січня 2021 року, та не підлягає оскарженню в касаційному порядку згідно п.5 ст.328 КАС України.

Повний текст постанови складений 1 лютого 2021 року.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий