Справа № 640/3093/20
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3093/20 Суддя (судді) першої інстанції: Клочкова Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цехаве Протеїн» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Цехаве Протеїн» (далі - позивач, ТОВ «Цехаве Протеїн») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач 1, апелянт, ГУ ДПС у м. Києві), Державної податкової служби України (далі - відповідач 2, ДПСУ), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 03 грудня 2019 року №1344051/43220301;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №113 від 25 жовтня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою її фактичного подання, а саме - 08 листопада 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство зареєстровано як суб`єкт підприємництва з 09 вересня 2019 року. Основними видами діяльності є: господарська діяльність з оптової торгівлі зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (основний), виробництво олії та тваринних жирів, виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах, складське господарство, допоміжна діяльність у рослинництві, допоміжна діяльність у тваринництві.

З 01 жовтня 2019 року позивач зареєстрований платником податку на додану вартість.

На виконання умов договору поставки №ОА011019 від 01 жовтня 2019 року позивач поставив (передав у власність) ТОВ «Цехаве Корм ЛТД» макуху соєву та/або нерафіновану соєву олію на умовах, визначених цим договором та відповідними специфікаціями.

Відповідно до додаткової угоди №1 (специфікація) від 01 жовтня 2019 року до договору поставки №АО011019 від 01 жовтня 2019 року, загальна вартість специфікації складає 7837500,00 грн, ПДВ 1567500,00 грн, а всього 9 405 000,00 грн.

Як вказано у позовній заяві, позивачем поставлено ТОВ «Цехаве Корм ЛТД» макуху соєву (43%) у кількості 65,74 грн на загальну суму 686 983,00 грн, у тому числі ПДВ 11 4497,17 грн, відповідно до видаткової накладної від 25 жовтня 2019 року №111, а останнім перераховано позивачу грошові кошти в розмірі 11 000 000,00 грн, у тому числі ПДВ 1 833 333,33 грн.

Факт перевезення товару підтверджується товарно-транспортними накладними.

У зв`язку з вищевикладеним, як зазначено у позовній заяві, позивачем підготовлено та подано до контролюючого органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №113 від 25 жовтня 2019 року, реєстрацію якої зупинено, запропоновано надати письмові пояснення та необхідні документи, які надані позивачем 27 листопада 2019 року.

За результатами розгляду письмових пояснень та документів, контролюючим органом прийнято рішення №1344051/43220301 від 03 грудня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної, яке позивач оскаржив в адміністративному порядку, проте рішенням комісії з питань розгляду скарг від 10 грудня 2019 року №43301/43220301/2 скаргу залишено без змін.

Такі обставини зумовили звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 03 грудня 2019 року №1344051/43220301, прийняте комісією Головного управління ДПС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №113 від 25 жовтня 2019 року, подану ТОВ «Цехаве Протеїн» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 08 листопада 2019 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем 1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції прийнято рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та недотриманням норм процесуального права. Зокрема, в апеляційній скарзі зазначається, що у сукупності подані позивачем документи, не відповідають вичерпному переліку зупинення реєстрації податкових накладних, їх зміст не дозволяє однозначно з`ясувати фактичні обставини здійснення фінансово-господарських операцій, у зв`язку з чим винесено оскаржуване рішення.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року, після усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги відповідно до ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року, відкрито апеляційне провадження у справі №640/3093/20, встановлено строк до 23 грудня 2020 року для подання відзиву на апеляційну скаргу. Іншою ухвалою від 04 грудня 2020 року призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 23 грудня 2020 року.

Від ТОВ «Цехаве Протеїн» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини у справі, надано їм належну оцінку, ухвалено законне рішення у справі. При цьому апеляційна скарга відповідача 1 зводиться до цитування законодавчих норм та не містить аргументів стосовно того, яких саме документів не вистачило для прийняття позитивного рішення про реєстрацію податкової накладної.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Цехаве Протеїн» зареєстровано як юридична особа з 09 вересня 2019 року, про що до реєстру внесено відповідний реєстраційний запис. Видами економічної діяльності товариства зазначено: Код КВЕД 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; Код КВЕД 01.62 Допоміжна діяльність у тваринництві; Код КВЕД 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів; Код КВЕД 10.91 Виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах; Код КВЕД 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (основний); Код КВЕД 46.36 Оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами; Код КВЕД 77.33 Надання в оренду офісних машин і устаткування, у тому числі комп`ютери; Код КВЕД 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів. н. в. і. у.; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; Код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; Код КВЕД 52.10 Складське господарство; Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Між ТОВ «Цехаве Протеїн» як Постачальником, та ТОВ «Цехаве Корм ЛТД», як Покупцем, укладено договір поставки №ОА011019, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався поставити (передати у власність) покупця макуху соєву виробництва ТОВ «Цехаве Протеїн» та/або нерафіновану соєву олію виробництва ТОВ «Цехаве Протеїн» на умовах, визначених цим договором та відповідними специфікаціями до нього, що є невід`ємною частиною цього договору, а Покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його в порядку і на умовах, встановлених цим договором.

Поставка товару за цим договором здійснюється партіями. Асортимент, кількість, ціна за одиницю, вартість, строки та умови поставки кожної окремої партії товару узгоджуються сторонами у відповідних специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього договору (пункт 1.2 договору).

Пунктом 2.1. договору передбачено, що ціна та вартість партії товару визначається у відповідних специфікаціях до цього договору, які є невід`ємною частиною. Загальна вартість договору визначається сумою всіх вартостей товару, що поставляються за цим договором відповідно до всіх специфікацій.

Оплата товару здійснюється покупцем у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника в наступному порядку, якщо інше не зазначено у відповідній специфікації (пункт 2.2. договору).

Розділом 3 договору визначені умови поставки товару.

Як вбачається з копії специфікації від 01 жовтня 2019 року ТОВ «Цехаве Протеїн» зобов`язалось поставити, а ТОВ «Цехаве Корм ЛТД» прийняти і оплатити макуху соєву у кількості 900+/-10% тон в строк до 25 жовтня 2019 року, загальна вартість специфікації складає 7 837 500,00 грн, крім того ПДВ 1 567 500,00 грн, всього 9 405 000,00 грн.

Відповідно до наявних в матеріалах справи копій товарно-транспортних накладних №Р-000125 від 25 жовтня 2019 року та №Р-000126 від 25 жовтня 2019 року, ТОВ «Цехаве Протеїн» поставило до пункту розвантаження ТОВ «Цехаве Корм ЛТД» макуху соєву у кількості 65,74 тон на загальну суму 686 983,00 грн, в тому числі ПДВ 114 497,17 грн. відповідно до видаткової накладної №111 від 25 жовтня 2019 року.

Відповідно до копії платіжного доручення №13625 від 19 листопада 2019 року ТОВ «Цехаве Корм ЛТД» перерахувало на рахунок ТОВ «Цехаве Протеїн» грошові кошти у розмірі 11 000 000,00 грн з призначенням платежу «оплата товару згідно договору №ОА010210 від 01 жовтня 2019 року, у тому числі ПДВ 20% 1833333,33 грн», які надійшли на рахунок позивача 19 листопада 2019 року, що підтверджується наданою суду копією виписки по рахунку.

За результатом здійсненої господарської операції, позивачем складено податкову накладну №113 від 25 жовтня 2019 року, яку направлено до контролюючого органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За наслідками обробки податкових накладних, контролюючий орган надіслав позивачу квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 11 листопада 2019 року відповідно до якої податкова накладна прийнята, однак її реєстрацію зупинено у зв`язку з відповідністю податкової накладної підпункту 2.1 пункту 2 Критеріїв ризиковості здійснення операції. Разом з тим, позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

На підтвердження здійснення вказаної господарської операції, позивачем направлено до податкового органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №54 від 27 листопада 2019 року, разом поясненнями та документами, що підтверджують реальність здійснення господарської операції.

Комісією Головного управління ДПС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, 03 грудня 2019 року прийнято рішення №1344051/43220301 про відмову у реєстрації податкової накладної №113 від 25 жовтня 2019 року, у зв`язку із ненаданням платником податків копій документів, а саме, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся з відповідною скаргою до Державної фіскальної служби, яка рішенням Комісії з питань розгляду скарг №43301/43220301/2 від 03 грудня 2019 року залишена без задоволення, а рішення №1344051/43220301 від 10 грудня 2019 року - без змін.

Під час розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві №1344051/43220301 від 03 грудня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №113 від 25 жовтня 2019 року, оскільки факт зупинення реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних не спростовує здійснення платником податків господарських операцій та наявності дати виникнення події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції від 10 квітня 2020 року та оцінюючи відповідні висновки, викладені у рішенні, колегія суддів враховує, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 341) (далі - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200. 1.3 і 200. 1.9 статті 200. 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до приписів п. 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 (далі - Порядок № 117), податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Колегія суддів в цій частині зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 затверджено та з 01.02.2020 року набрала законної чинності постанова №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою визнано такою, що втратила чинність, постанову Кабінету міністрів України від 21.02.2018 року №117. Водночас, на час спірних правовідносин, що виникли між сторонами Постанова №117 була чинною та застосовувалася відповідачами.

При цьому, відповідно до змісту пункту 10 Порядку № 117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Пунктом 13 Порядку № 117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД /послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Зі змісту квитанцій вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про не відповідність податкових накладних критеріям ризиковості платника податку, визначеним підпунктом 2.1 пункту 2 Критеріїв ризиковості платника податку.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної від 11 листопада 2019 року зазначено, що реєстрація податкової накладної №113 від 25 жовтня 2019 року зупинена, у зв`язку з тим, що обсяг постачання товару/послуги 2304 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання відповідає вимогам підпункту 2.1 пункту 2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, проте, у квитанції не зазначено, що позивачем, як платником податку, не надано первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування.

При цьому, позивачем надано до контролюючого органу усі необхідні документи, які підтверджують реальність здійсненої господарської операції.

Апеляційна скарга відповідача 1 також не містить будь-яких пояснень в тій частині, яких саме документів не вистачає для прийняття позитивного рішення про реєстрацію податкової накладної.

Відповідно, контролюючий орган не зміг пояснити обставини, на підставі яких дійшов висновку про відповідність податкових накладних критеріям ризиковості платника податку і не довів правомірності зупинення реєстрації зазначених накладних.

Контролюючий орган зобов`язаний у квитанції чітко вказати не тільки конкретний вид критерію, встановлений пп. 1.6 п. 1 Критеріїв від 07.08.2019 № 1962/99-99-29-01-01, а і на відповідне рішення, яким позивача внесено до переліку ризикових платників.

Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18 зазначив, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт відповідних Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Пунктами 6 та 7 Порядку № 117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної /розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/ розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

З аналізу змісту вказаних норм видно, що підставами для зупинення реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Отже, положення зазначених пунктів Порядку №117 є чіткими і не припускають неоднозначного (множинного) трактування обов`язків контролюючих органів.

В той же час, згідно з п.п. 14, 15 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктами 18-21 Порядку № 117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

В порушення наведених вимог законодавства, оскаржувані рішення містять лише абстрактне твердження про ненадання документів, без конкретизації (підкреслення) конкретного їх переліку, яких з урахуванням особливостей, характеру та обсягу господарських операцій; критерію, що слугував підставою для зупинення реєстрації податкових накладних, на думку Комісії, не вистачає.

Комісія ГУ ДФС у м. Києві, розглядаючи подані позивачем документи, не з`ясовувала специфіку проведених господарських операцій, не визначила документів, які є достатніми для підтвердження реальності господарських операцій з урахуванням їх змісту і обсягу.

Таким чином, зважаючи на наявність у позивача передбачених законодавством документів, які підтверджують реальність фінансово-господарських операцій між позивачем та його контрагентами, а також враховуючи, що достатність їх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних не спростована відповідачем 1, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних, у зв`язку з чим прийняв правомірне та обґрунтоване рішення про скасування оскаржуваних рішень.

Також, колегія суддів зазначає, що в частині доводів щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права апелянтом жодних аргументів не наведено, не зазначено які саме матеріали, що мають значення для правильного вирішення справи, не досліджено судом першої інстанції, не наведено інших доводів на підтвердження іншої, ніж було представлено під час розгляду справи в суді першої інстанції, позиції.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, судом першої інстанції при розгляді справи вірно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та дотримано норм процесуального права.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд залишає рішення суду першої інстанції без змін, підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 квітня 2020 року у справі №640/3093/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя - доповідач О.М. Кузьмишина

Судді Л.О. Костюк

О.Є. Пилипенко