Справа № 674/545/20
Суддя: Сосна О. М.
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/545/20
Провадження № 2-а/674/3/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Сосна О.М. за участю секретаря судового засідання Мудрицької Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дунаївці позовну заяву ОСОБА_1 до Дунаєвецького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Хмельницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення БАА №653274,-

ВСТАНОВИВ:

20.05.2020 ОСОБА_1 звернувся до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області із адміністративним позовом до Дунаєвецького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Хмельницькій області про скасування постанови серії БАА №653274 від 12.05.2020 про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

Постанову серії БАА №653274 від 12.05.2020 вважає незаконною, необгрунтованою, а також вказує на відсутність в постанові належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, тому звернувся до суду та просить скасувати постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції Дунаєвецького відділу поліції Собчака О.В., про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, провадження у справі закрити.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 21.12.2020 вказаний адміністративний позов прийнято до провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав викладених у позові. Вказав, що дії інспектора поліції щодо винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, є незаконними, постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена за відсутності будь-яких доказів вчинення правопорушення, а тому підлягає скасуванню.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву суду не надано.

Інспектор сектору реагування патрульної поліції Дунаєвецького відділу поліції Собчак О.В. надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, до заяви додав роздруківки фотокарток, які на його думку підтверджують вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , проти задоволення позову заперечує.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до постанови серії БАА №653274 від 12.05.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. за те, що 12.05.2020 о 17 год. 5 х. в м. Дунаївці по вул. Шевченка, керував автомобілем ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 в якому задній номерний знак був пошкоджений, а саме стертий, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку на відстані 20 метрів, чим порушив п.2.9 в Правил дорожнього руху.

Згідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Диспозиція ч.6 ст.121 КУпАП передбачає керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у невстановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосування матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

У відповідності до п.2.9 в ПДР України водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч.1 ст.2 КАС України).

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву (ч. 3 ст. 79 КАС України).

Як зазначалося вище відповідач в порядку ст.ст. 77, 79 КАС України до суду відзиву на позовну заяву та доказів не надав.

Згідно ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

В ч.3 ст.283 КУпАП вказано, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, серед іншого, про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

З огляду на те, що оскаржувана постанова від 12.05.2020 не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото фіксацію, подані інспектором на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху роздруківки фотознімок не можуть вважатися належним доказом. Крім цього, у пункті оскаржуваної постанови: «до постанови додаються» інспектором поліції зазначено «матеріали справи», проте, останнім на підтвердження даного факту жодних інших доказів, отриманих в порядку, визначеному чинним законодавством України, щодо вчинення адміністративного правопорушення до суду не подано.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність належних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

Вищезазначене підтверджується позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та у постанові від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 також роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Так, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, а сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 6 грудня 1988 у справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Салабіаку проти Франції від 7 жовтня 1988 зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України Європейський суд з прав людини в рішенні від 15.05.2008 вказав, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

У свою чергу, згідно рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Оскільки належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем не надано, суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, тому позов підлягає задоволенню, а винесена постанова скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дунаєвецького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Хмельницькій області судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст.72-77, 241- 246, 286 КАС України, ст.ст.276, 283, 284, 287-289 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Дунаєвецького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Хмельницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення БАА №653274 задовольнити.

Постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції Дунаєвецького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Хмельницькій області Собчака О.В. серії БАА №653274 від 12.05.2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, скасувати, провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дунаєвецького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Дунаєвецький відділ поліції Головного управління Національної поліції України у Хмельницькій області (місцезнаходження: Хмельницька область, м.Дунаївці, вул.Громадська, 42).

Повне рішення складено 01 лютого 2021 року.

Суддя О. М. Сосна