Справа № 159/3814/20
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 рокум. КовельСправа № 159/3814/20

Провадження № 2-а/159/3/21

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл. в складі:

головуючого судді Логвинюк І. М.,

при секретарі Щесюк Н.Й.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Безкровного І.В.,,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Моніч Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області у спрощеному позовному (усному) провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу організації несення служби в м. Ковелі Управління патрульної поліції у Волинській області Теребейчика Романа Васильовича, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції Українипро визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач 03.08.20 р. звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом, просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адмінправопорушення серії ЕАМ № 2848049 від 19.07.20 р., винесену відповідачем поліцейським про притягнення його до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП (далі - оскаржувана постанова). Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.07.20 р. відповідачем поліцейським було винесено оскаржувану постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено на нього адмінстягнення в сумі 425 грн. Зазначає, що з оскаржуваної постанови вбачається, ніби то він о 22 год. 25 хв. 19.07.20 р. у м. Ковелі Волинської області, по вул. Володимирській, керуючи т/з, не подав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2 «б» ПДР України. Оскаржувану постанову вважає незаконною. Покликаючись на п. 9.2 ПДР України, зазначає, що розгляд справи здійснено без отримання його доводів, без безпосереднього дослідження доказу (запису з), що свідчить про перестроювання без увімкнення відповідного світлового покажчика. Покликаючись на ч. 2 ст. 122, ст. 222 КУпАП, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 9, 7, 245, ч. 4 ст. 258, ст. ст. 283, 251, 252, 280, 268 КУпАП, п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.15 р. N 1 395, зазначає, що відповідачем поліцейським у повному обсязі при розгляді справи докази досліджені не були, останнім не здобуто доказів на спростування його доводів про застосування положень п. п. 9.1, 9.3 ПДР України. Зупинення т/з здійснено незаконно. Покликаючись на ч. 2 ст. 122 КУпАП, ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», просить позов задовольнити.

Провадження у справі відкрито за ухвалою судді від 20.08.20 р..

Відповідачем поліцейським - копію ухвали про відкриття провадження у справі від 20.08.20 р. та копію позовної заяви з доданими до неї копіями документів отримано під розпис 28.08.20 р..

За ухвалою суду від 17.09.20 р. до участі у розгляді справи в якості співвідповідача було залучено Управління ПП у Волинській області ДПП НП (далі відповідач УПП).

Відповідачем УПП - копію вказаної вище ухвали та копію позовної заяви з доданими до неї копіями документів отримано під розпис 01.10.20 р..

Відповідачем УПП 06.10.20 р. подано до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позову не визнає у повному обсязі. Покликаючись на ст. 283 КУпАП, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 3, п. 11 ч. 1 ст. 23, ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», зазначає, що позивача було підставно зупинено та розпочато розгляд справи відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідачем поліцейським було зафіксовано вчинення правопорушення позивачем о 22 год. 25 хв. порушення п. п. 2.9 «б», 1.3 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Покликаючись на п. п. 2.9 «б», 1.3, 9.2 «а», 1.1, 2.4 ПДР України, ч. 2 ст. 122 КУпАП, зазначає, що після зупинення позивача як водія останньому було чітко вказано про причину зупинення, після встановлення особи позивача було розпочато розгляд справи по суті. Позивачеві було роз`яснено його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України; ст. 268 КУпАП, що вбачається із аудіовідеозапису. З покликанням на ст. 251, 252 КУпАП, зазначає, що відповідач поліцейський після виявлення правопорушення та в ході розгляду справи про адмінправопорушення діяв відповідно до вимог чинного законодавства та оскаржувана постанова є законною. Тому просить у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні позивач та його представник адвокат позовні вимоги підтримали, кожен зокрема, у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Просять позов задовольнити.

У судовому засіданні відповідач поліцейський та представник відповідача УПП - позовні вимоги, кожен зокрема, не визнали та надали суду пояснення, аналогічні доводам, викладеним у відзиві на позовну заяву. Просять у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника - адвоката, відповідача - поліцейського, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі та відтворені у залі судового засідання аудіовідео та відеозаписи, надані відповідачем, з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Як слідує із змісту ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобіганню правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді даної справи суд перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови на момент її винесення.

Ч. 2 ст. 122 КУпАП, дійсно, передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, зокрема, у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 425 грн.

Відповідно до копії оскаржуваної постанови, наданої суду позивачем, о 22 год. 39 хв. 19.07.20 р. відповідачем - поліцейським по вул. Незалежності, 125 у м. Ковелі Волинської області було винесено щодо позивача оскаржувану постанову. В останній зазначено, що позивач о 22 год. 25 хв. 19.07.20 р., керуючи автомобілем марки «Peugeot Boxer», д. н. з. НОМЕР_1 , по вул. Володимирській, 1 у м. Ковелі Волинської області, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2. «б» ПДР України, скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. На позивача накладено адмінстягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. До постанови додається відео із персонального відеореєстратора.

Від підпису в отриманні копії оскаржуваної постанови особа, щодо якої її винесено, відмовилась, про що мається відмітка на постанові. Копію оскаржуваної постанови позивачеві надіслано поштою. Вказана вище обставина сторонами підтверджена і в судовому засіданні.

З огляду на наведене вище, суд вважає, що строк на подання розглядуваного позову позивачем не пропущений.

Відповідно до змісту відтвореного у судовому засіданні аудіовідеозапису від 19.07.20 р., наданого суду поліцією на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови та винуватості позивача у вчиненні наведеного у оскаржуваній постанові адмінправопорушення, дійсно, вбачається, що позивач, рухаючись по вул. Володимирській, здійснив поворот праворуч на вул. Незалежності. При цьому покажчик правого повороту не засвітився. Будучи зупиненим поліцією на вул. Незалежності, позивач заперечував свою винуватість, зазначаючи, що покажчик правого повороту він умикав.

Відповідно до змісту ст. 251 КУпАП, вона визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із змісту ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як передбачено ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Аналізуючи доводи сторін та докази, надані на їх обґрунтування, суд приходить до переконання у тому, що підстав для задоволення позову немає.

У судовому засіданні знайшли своє ствердження доводи відповідача у тій їх частині, що правомірно, законно було винесено оскаржувану постанову без порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача; натомість, доводи позивача та його представника - адвоката суд визнає такими, що не знайшли свого ствердження в суді та є надуманими, спростованими у судовому засіданні.

За змістом ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тому суд вбачає підстави для залишення оскаржуваної постанови без змін, а позовної заяви - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 9, 77, 286, 257 - 263 КАС України, ст. ст. 7, 9, ч. 2 ст. 122, ст. ст. 222, 245, 247, 251, 252, 256, 268, 272, 278 КУпАП, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

представник позивача - адвокат Безкровний Ігор Володимирович, адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Теребейчик Роман Васильович, місце служби - 45008, м. Ковель, вул. Драгоманова, 16 "г", юридична адреса місця служби - Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, юридична адреса: 43021, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15;

відповідач: Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, юридична адреса: 43021, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15;

представник відповідача - Моніч Тетяна Миколаївна, адреса місця служби 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Драгоманова, 16 "г", юридична адреса місця служби - Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, юридична адреса: 43021, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15.

Головуючий:І. М. Логвинюк

Повний текст рішення суду виготовлено 03.02.21 р..