Справа № 280/3771/20
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 січня 2021 року о/об 12 год. 07 хв.Справа № 280/3771/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД "ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ" ІМ. А. М. КУЗЬМІНА" (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, будинок 81, )

до Офісу великих платників податків ДПС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

за участі представників:

від позивача - Берчук С.Г.

(діє на підставі довіреності № 237 від 28.12.2020)

від відповідача Гребенюк І.

(діє на підставі положення, наказу)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД "ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ" ІМ. А. М. КУЗЬМІНА" (надалі - позивач) до Офісу великих платників податків ДПС (відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 29 травня 2020 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 188 261,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 94 130,50 грн. (загальна сума 282 391,50 грн.).

Ухвалою суду від 10 червня 2020 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, а підготовче засідання призначено на 03 серпня 2020 року.

03 серпня 2020 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до 14 вересня 2020 року.

14 вересня 2020 року провадження у справі поновлено , про що судом постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою суду від 14 вересня 2020 року провадження у справі зупинено до 03 листопада 2020 року.

03 листопада 2020 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до 14 вересня 2020 року.

Ухвалою суду від 03 листопада 2020 року провадження у справі зупинено до 18 січня 2021 року.

Ухвалою суду від 18 січня 2021 року провадження у справі поновлено.

Відповідно до статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 18 січня 2021 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Позовна заява обґрунтована тим, що податкове повідомлення-рішення № від 29 травня 2020 року прийнято Офісом великих платників податків ДПС безпідставно з огляду на те, що висновки Відповідача щодо завищення ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» суми бюджетного відшкодування за господарськими операціями з ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД» ґрунтуються лише на припущеннях, а не на належних та допустимих доказах. Натомість у ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» наявні належним чином оформлені первинні документи, які підтверджують здійснення господарських операцій, фактичне отримання послуг, а також свідчать про відсутність порушень податкового законодавства з боку позивача.

В судовому засіданні представник позивача просила суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник Офісу великих платників податків ДПС проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві вх.№31238 від 08 липня 2020 року, відповідно до якого зазначає, що проведеною перевіркою не підтверджено реальність проведення господарських операцій між ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» () та ТОВ "САКСФУЛ ТРЕЙД" () за період лютий 2020 року. Вказує, що надані під час перевірки ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» () акти виконаних робіт, рахунки-фактури та платіжні доручення не є достатніми доказами фактичного виконання робіт; господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими схемами штучного руху товарів постачальниками свідчить про нереальність здійснення господарських операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому кредиті ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ().

У відзиві просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Розглядаючи матеріали справи суд встановив наступне.

Головним державним ревізором - інспектором відділу податкового супроводження підприємств чорної та кольорової металургії Запорізького управління Офісу великих платників податків ДПС Бичковою Анастасією Сергіївною та головним державним ревізором - інспектором відділу податкового супроводження підприємств чорної та кольорової металургії Запорізького управління Офісу великих платників податків ДПС Шараповим Владиславом Сергійовичем на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного акціонерного товариства «Дніпроспецсталь» (код за ЄДРПОУ 0186536) (далі ПрАТ «Дніпроспецсталь») з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн по декларації з податку на додану вартість за лютий 2020 року.

Перевірка проводилась у період з 24 квітня 2020 року по 18 травня 2020 року.

За наслідками проведеної перевірки контролюючим органом складено Акт перевірки №29/28-10-51-04/00186536 від 19 травня 2020 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «Дніпроспецсталь», код ЄДРПОУ 0186536 з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн по декларації з податку на додану вартість за лютий 2020 року».

У висновках Акту перевірки податковим органом зазначено, що перевіркою ПрАТ «Дніпроспецсталь» (код за ЄДРПОУ 0186536) встановлено порушення:

- пункту 192.1.1 пункту 192.1 статті 192, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1, абз «б» пункту 200.4 Податкового Кодексу України в результаті чого ПрАТ «Дніпроспецсталь» (код за ЄДРПОУ 0186536) завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р. 19) на 188 261 грн, що призвело до завищення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р. 20.2.1) за лютий 2020 рік на 188 261 грн.

- пункту 198.1, статті 198, пункту 200.1, пункту 23 підрозділу 2 розділу XX Податкового Кодексу України ПрАТ «Дніпроспецсталь» завищено показник р. 10.3 податкової декларації з ПДВ за лютий 2020 рік у розмірі 36 955 971 грн.

20 травня 2020 року ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД "ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ" ІМ. А. М. КУЗЬМІНА" подано до Запорізького управління Офісу ВПП ДПС заперечення на Акт перевірки №29/28-10-51-04/00186536 від 19 травня 2020 року, однак за результатами розгляду такої скарги, податковим органом зроблено висновок про те, що висновки позапланової виїзної перевірки оформлені Актом перевірки №29/28-10-51-04/00186536 від 19 травня 2020 року є правомірні та документально обґрунтовані. Заперечення не задоволені.

Так, 29 травня 2020 року на підставі Акту перевірки №29/28-10-51-04/00186536 від 19 травня 2020 року податковим органом стосовно ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД "ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ" ІМ. А. М. КУЗЬМІНА" винесено податкове повідомлення-рішення № яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 188 261,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 94 130,50 грн. (загальна сума 282 391,50 грн.).

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач звернувся до суд з позовною заявою.

Суд зазначає, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України (тут і в подальшому в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

ПК України надає визначення розумної економічної причини (ділової мети), як причини, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (підпункт 14.1.231 пункту 14.1 статті 14).

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 лютого 1999 року №996-XIV (зі змінами) (далі - Закон №996-XIV ) визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з абзацом першим пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Отже правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування показників податкової звітності, зокрема, податкового кредиту, від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду та суми бюджетного відшкодування, наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування показників податкової звітності, зокрема, податкового кредиту, від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду та суми бюджетного відшкодування, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог статті 77 КАС України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Проте, у разі надання контролюючим органом доказів, які і свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував свої податкові зобов`язання, у тому числі сформував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини 1 статті77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Вищезазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 29.03.2019 по справі № 808/3412/16.

Так, судом при розгляді справи встановлено, що між позивачем (Замовник) та TOB «САКСФУЛ ТРЕЙД» (Експедитор) укладено Договір транспортно-експедиторського обслуговування №19190597 від 23 грудня 2019 року, за умовами якого Експедитор зобов`язується за плату Замовника організувати виконання визначених цим договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів залізничним, автомобільним, морським та іншими видами транспорту (транспортно-експедиторське обслуговування), а саме: забезпечує оптимальне транспортне обслуговування, здійснює пошук перевізника, укладає договори перевезення, забезпечує оптимізацію руху вантажів з метою мінімального рівня витрат, організовує перевезення зовнішньоторгівельних вантажів різними видами транспорту по території зарубіжних країн, здійснює страхування вантажів та своєї відповідальності, організовує мультимодальні перевезення, забезпечує підготовку та додаткове обладнання транспортних засобів і вантажів згідно з вимогами нормативно-правових актів щодо діяльності відповідного виду транспорту, забезпечує збереження вантажу при перевезеннях, перевалці і під час знаходження вантажу у портах, надає в установленому порядку транспортним підприємствам, залученим до виконання цього Договору, заявки на відправлення експортних, транзитних і реекспортних вантажів і наряди на відвантаження імпортних, транзитних і знятих з експорту вантажів, складає обмірні ескізи на надважкі та негабаритні вантажі, організовує фумігацію вантажів, фрахтує національні, іноземні судна та залучають інші транспортні засоби і забезпечують їх подачу в порти, на залізничні станції, склади, термінали або інші об`єкти для своєчасного відправлення вантажів, виконує роботу, пов`язану з прийманням, накопиченням, сортуванням, складуванням, зберіганням, перевезенням вантажів, веде облік надходження та відправлення вантажів з портів, залізничних станцій, складів, терміналів або інших об`єктів, організовує експертизу вантажів, забезпечує виконання комплексу заходів з відправлення вантажів, що надійшли в некондиційному стані, з браком, у пошкодженій, неміцній, нестандартній упаковці або такій, що не відповідає вимогам перевізників, оформлює документи і організовує роботу згідно з митними, карантинними і санітарними вимогами, організовує стаффірування та консолідацію вантажів у контейнери для подальшого відправлення зазначеним видом транспорту або розстаффірування контейнерів з вантажем Замовника, організовує надання третіми особами послуг, пов`язаних із сепаруванням, кріпленням/спецкріпленням вантажу в транспортному засобі, здійснює розрахунки з портами, транспортними організаціями за перевезення, перевалку, зберігання вантажів, організовує охорону вантажів під час їх перевезення, перевалки та зберігання, здійснює оформлення товарно-транспортної документації та її розсилання за належністю, надає в установленому законодавством порядку учасникам транспортно-експедиторської діяльності заявки на відправлення вантажів та наряди на відвантаження; здійснює роботи, пов`язані з прийманням, накопиченням, подрібненням, доробкою, сортуванням, складуванням, зберіганням, перевезенням вантажів, забезпечує оптимізацію руху матеріальних потоків від вантажовідправника до вантажоодержувача з метою досягнення мінімального рівня витрат; надає інші допоміжні та супутні перевезенням транспортно-експедиторські послуги, що передбачені договором транспортного експедирування і не суперечать законодавству.

В Додатках до Договору сторонами обумовлено вартість послуг, умови приймання вантажу в Одеському морському торговому порту.

Податковий орган робивши висновки про порушення позивачем вимог пункту 192.1.1 пункту 192.1 статті 192, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1, абз «б» пункту 200.4; пункту 198.1, статті 198, пункту 200.1, пункту 23 підрозділу 2 розділу XX Податкового Кодексу України (відповідно до Акту перевірки) виходив з того, що:

- «… згідно з інформацією, наведеною у АС «Податковий блок», у ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД» () не зазначено наявності об`єктів оподаткування. За даними мережі Інтернет (https://www.google.com/maps) за наведеною у податковій звітності юридичною адресою, розташований житловий будинок; складські або виробничі, а також приміщення для зберігання вантажу - відсутні.

Відповідно до інформації, наявної в АІС «Податковий блок», у періоді, що перевірено, ТОВ "САКСФУЛ ТРЕЙД" не подавало за місцем реєстрації податкового розрахунку земельного податку, податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Згідно з базою даних Єдиного реєстру податкових накладних, у ТОВ "САКСФУЛ ТРЕЙД" в лютому 2020 року відсутнє придбання послуг з оренди складських приміщень, транспортних засобів. Зазначене свідчить про відсутність основних засобів для зберігання вантажу та подальшого транспортно-експедиційного обслуговування.

Згідно з Формою № 1 ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум отриманого з них податку», звітності з ЄСВ за лютий 2020 року ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД», на підприємстві працевлаштовано 6 осіб. Середня заробітна плата 2975 грн.: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Зазначене свідчить про незабезпеченість трудовими та матеріальними ресурсами ТОВ "САКСФУЛ ТРЕЙД" для здійснення господарської діяльності, зберігання та транспортування вантажу ПрАТ «ДНШРОСГТЕЦСТАЛЬ». …».

«… Згідно з Формою №1 ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку», а також - звітності з ЄСВ ТОВ «К.О.М.» за лютий 2020 року, на підприємстві було працевлаштовано лише одну особу, що, до того ж, поділяла посадові обов`язки директора та головного бухгалтера.

Зазначене свідчить про незабезпеченість трудовими та матеріальними ресурсами ТОВ "К.О.М." для здійснення господарської діяльності та надання послуг в адресу ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД», та, як наслідок - зберігання і організації транспортування вантажу ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ».

Відповідно до інформації, наявної в АІС «Податковий блок», у періоді, що перевірено, ТОВ "К.О.М." не подавало за місцем реєстрації податкового розрахунку земельного податку, податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Згідно з базами даних Єдиного реєстру податкових накладних, у ТОВ "К.О.М." у лютому 2020 року відсутнє придбання послуг з оренди складських приміщень та обладнання. Зазначене свідчить про відсутність основних засобів для зберігання вантажу для організації подальшого транспортування.

До перевірки не були надані документи, що підтверджують взаємовідносини між ТОВ «К.О.М.» та ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД» та засвідчують надання згоди ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» на залучення відповідної субпідрядної організації.

В наданих до перевірки актах приймання-виконання робіт, не зазначено, що до виконання даних робіт було залучено субпідрядні організації, а, отже, акти приймання-виконання робіт оформлено з порушенням, у зв`язку із відсутністю інформації щодо залучення вищезазначених субпідрядних організацій, не відображенням даних про виконані роботи, відсутність підписів посадових осіб даних субпідрядників.

Відповідно до баз даних ДПС, податкової звітності та інших джерел інформації, одержаних в ході проведення перевірки, встановлено укладання цивільно-правових відносин, спрямованих на надання податкової вигоди для третіх осіб з метою штучного формування податкового кредиту.

Оскільки реальність вчинення господарських операцій між ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» () та ТОВ "САКСФУЛ ТРЕЙД" () не було підтверджено обставинами, викладеними вище, надані до перевірки документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку. …».

Розглядаючи справу по суті, суд не погоджується з таким висновками викладеними у Акті перевірки №29/28-10-51-04/00186536 від 19 травня 2020 року, на підставі наступного.

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано належним чином складені та зареєстровані в ЄРПН: податкову накладну від 04 лютого 2020 року № 2 ТОВ "САКСФУЛ ТРЕЙД"; податкову накладну від 04 лютого 2020 року № 4 ТОВ "САКСФУЛ ТРЕЙД"; податкову накладну від 04 лютого 2020 року № 3 ТОВ "САКСФУЛ ТРЕЙД"; податкової накладної від 04 лютого 2020 року № 1 ТОВ "САКСФУЛ ТРЕЙД"; податкову накладну від 11 лютого 2020 року № 6 ТОВ "САКСФУЛ ТРЕЙД"; податкову накладну від 11 лютого 2020 року № 5 ТОВ "САКСФУЛ ТРЕЙД"; податкову накладну від 20 лютого 2020 року № 8 ТОВ "САКСФУЛ ТРЕЙД"; податкову накладну від 20 лютого 2020 року № 7 ТОВ "САКСФУЛ ТРЕЙД"; податкову накладну від 27 лютого 2020 року № 9 ТОВ "САКСФУЛ ТРЕЙД".

Також до суду надано: копію здавального акту № 0423; копію здавального акту № 0421; копію здавального акту № 0418; копію здавального акту № 0414; копію здавального акту № 0430; копію здавального акту № 0429; копію здавального акту № 0431; копію здавального акту № 0413; копію здавального акту № 0432; копію здавального акту № 0422; копію рахунку від 13 січня 2020 року № 32; копію рахунку від 14 січня 2020 року № 35; копію рахунку від 20 січня 2020 року № 59; копію рахунку від 04 лютого 2020 року № 348; копію рахунку від 25 лютого 2020 року № 9792; копію рахунку від 17 лютого 2020 року № 4972; копію додатку до рахунку 4972; копію рахунку від 31 січня 2020 року № 3141; копію рахунку від 29 лютого 2020 року № 320785; копію додатку до рахунку 3141; копію додатку до рахунку 4972 від 17 лютого 2020 року; копію рахунку 4972 від 17 лютого 2021 року; копію договору про надання стивідорних послуг м 1701019 від 17 жовтня 2019 року; копію договору про експедирування вантажів № 1701019 від 17 жовтня 2019 року; копію договору № 191767/к від 11 листопада 2019 року; копію договору № 551/нт від 19 жовтня 2019 року; копію договору №2-1452 від 21 жовтня 2019 року; копію договору №9/01 -20 від 09 січня 2020 року; копію заявки на обробку вантажу № 3 копію заявки на обробку вантажу № 4; копію заявки на обробку вантажу № 5; копію заявки на обробку вантажу № 6; копію заявки на обробку вантажу № 7; копію рахунку на оплату № 000018 від 27 лютого 2020 року; копію акту № 000018 від 27 лютого 2020 року; копію рахунку на оплату № 000016 від 20 лютого 2020 року; копію акту № 000016 від 20 лютого 2020 року; копію рахунку на оплату № 000017 від 20 лютого 2020 року; копію акту № 000017 від 20 лютого 2020 року; копію рахунку на оплату № 000014 від 11 лютого 2020 року; копію акту № 000014 від 11 лютого 2020 року; копію рахунку на оплату № 000015 від 11 лютого 2020 року; копію акту № 000015 від 11 лютого 2020 року; копію рахунку на оплату № 000009 від 04 лютого 2020 року; копію акту № 000009 від 04 лютого 2020 року; копію рахунку на оплату № 000011 від 04 лютого 2020 року; копію акту № 000011 від 04 лютого 2020 року; копію рахунку на оплату № 000013 від 04лютого 2020 року; копію акту № 000013 від 04 лютого 2020 року; копію рахунку на оплату № 000012 від 04 лютого 2020 року; копію акту № 000012 від 04 лютого 2020 року; платіжні доручення №5229, №5534, №5729, №5869, №6169, №7558.

Отже, фактичне здійснення господарських операцій підтверджується належним чином оформленими первинними документами, які повністю відповідають вимогам, встановленим статті 9 Закону №996-XIV, оскільки такі документи містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, скріплені печатками контрагентів.

Суд звертає увагу, що під час перевірки позивача всі первинні документи досліджувалися податковим органом та в акті перевірки відсутні будь-які зауваження до цих документів, не зазначено про надання не всіх документів, тощо, тобто, первинними документами підтверджується здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами, а також правомірність формування податкового кредиту з податку на додану вартість по операціям з цими контрагентами на підставі належним чином оформлених та зареєстрованих податкових накладних.

Таким чином, дослідивши надані до матеріалів справи письмові докази, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, видами господарської діяльності його контрагентів суд дійшов висновку, що в результаті господарських операцій з ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД» у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та даними контрагентами.

Суд зазначає, що контролюючим органом не було доведено та надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів позивача трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для виконання умов договору, укладеного позивачем з контрагентами, як не було надано і доказів про наявність фактів, які свідчать про неправомірну поведінку контрагентів та про обізнаність платника податків щодо такої поведінки та злагодженості дій між ними.

Так, Верховний Суд в постанові від 06 лютого 2018 року у справі №804/4940/14 зазначив, що відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Таких висновків дійшов Верховний Суд і в постанові від 30 січня 2018 року у справі №2а/1770/3360/12, від 19 червня 2018 року у справі №826/7704/16 (адміністративне провадження №К/9901/38191/18).

Також необхідно звернути увагу на те, що чинне законодавство не передбачає обов`язковість зазначення в первинних документах інформації про залучення субпідрядних організацій. Отже відсутність в первинних документах даних про залучених третіх осіб, незважаючи на вказане Офісом великих платників податків ДПС в Акті, не є підставою вважати, що оформлені документи є неналежними й недопустимими доказами реальності господарських операцій.

Суд під час розгляду справи приходить до висновку, що посилання відповідача на те, що акти виконаних робіт оформлені не за формою КБ-2 є необґрунтованим, оскільки ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД» за договором № 19190597 від 23 грудня 2019 року надає транспортно-експедиційні послуги, а акт за формою КБ-2 складається при виконанні будівельних робіт (ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013).

Суд зазначає, що висновки контролюючого органу базуються крім іншого, на податковій інформації, сформованій за результатами аналізу відомостей, отриманих з відкритих джерел, при цьому контролюючим органом не здійснено ґрунтовного аналізу сутності та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних операцій за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Як слідує із висновку Верховного Суду (постанова від 20 березня 2018 року у справі №804/939/16, адміністративне провадження №К/9901/376/17) податкова інформація, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону.

Крім того, необхідно звернути увагу, що податкове законодавство України не ставить право платника податку на формування показників податкової звідності, у тому числі і податкового кредиту з податку на додану вартість, в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, тощо. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, не подав податкову звітність або припустився інших порушень при здійсненні господарської діяльності, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що висновки фахівців відповідача, викладені у актах перевірки №29/28-10-51-04/00186536 від 19 травня 2020 року - є припущеннями, не доведеними належними засобами доказування, а податкове повідомлення-рішення № від 29 травня 2020 року є протиправним, оскільки не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що відповідачем не доведено обставини встановлені у акті перевірки №29/28-10-51-04/00186536 від 19 травня 2020 року, докази позивача не спростовані, тому з огляду на викладене, суд вважає, що висновки податкового органу, викладені у акті перевірки - є помилковими та спростовуються дослідженими під час розгляду справи доказами, а податкове повідомлення-рішення № від 29 травня 2020 року підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у зв`язку із чим позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 77, 139, 241-245 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД "ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ" ІМ. А. М. КУЗЬМІНА" (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, будинок 81, ) до Офісу великих платників податків ДПС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 29 травня 2020 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 188 261,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 94 130,50 грн. (загальна сума 282 391,50 грн.).

Стягнути на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД "ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ" ІМ. А. М. КУЗЬМІНА" (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, будинок 81, ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 4235,88 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуваннями доповнень пункту 3 розділу VІ "Прикінцевих положень" Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення виготовлено та підписано 03 лютого 2021 року.

Суддя Д.В. Татаринов