Справа № 420/7576/20
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/7576/20

Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Цандура М.Р.,

представників апелянта/відповідача Височан Т.О. та Талишханової Ф.М., представника позивача Корнілкової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року (суддя Аракелян М.М., м. Одеса, повний текст рішення складений 28 жовтня 2020 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

10 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (далі ГУДМС України в Одеській області), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 27.01.2020 року №2599 про відмову в оформлені (видачі) посвідки на тимчасове проживання громадянину Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати оформити (видати) посвідку на тимчасове проживання громадянину Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУДМС України в Одеській області від 27.01.2020 року №2599 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання громадянину Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язано ГУДМС України в Одеській області повторно розглянути заяву позивача від 23.01.2020р. №11450600 щодо видачі посвідки на тимчасове проживання по суті з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

З відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача стягнуто судові витрати зі сплати судового збору у сумі 840,80 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням ГУДМС України в Одеській області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального права та неповне з`ясування обставини, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі

В обґрунтування апеляційної скарги зазначається, що судом першої інстанції проігноровано той факт, що у позивача відсутній висновок про неможливість примусового видворення з України, тому оспорюване рішення від 27.01.2020 року №2599 про відмову в оформлені (видачі) посвідки на тимчасове проживання є законним та таким, що не підлягає скасуванню.

Позивач рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову не оскаржував, надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, пояснення представників апелянта/відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , представника позивача Корнілкової Л.В., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, громадянин Соціалістичної Республіки В`єтнаму ОСОБА_1 на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2018 року перебував у Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства з 26.05.2018 року по 25.11.2018 року.

У зв`язку з неможливістю примусового видворення за межі території України 25 листопада 2018 року ОСОБА_1 був звільнений з Чернігівського ПТПІ та йому було видано довідку №441 від 25.11.2018 року про перебування іноземця або особи без громадянства в ПТПІ та направлений до ГУ ДМС України в Одеській області (а.с. 14).

У січні 2019 року ОСОБА_1 із зазначеною довідкою звернувся до ГУДМС України в Одеській області із заявою про оформлення посвідки на тимчасове проживання.

Листом ГУ ДМС України в Одеській області від 17.01.2019 року №5100.5.3-729/51.1-19 від 17.01.2019 відмовлено у прийнятті документів для оформлення посвідки на тимчасове проживання у зв`язку із тим, що довідка про тримання громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ПТПІ не відповідає вимогам чинного законодавства.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року у справі №420/523/19, яке набрало законної сили згідно постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року, визнано протиправною відмову ГУДМС України в Одеській області у прийнятті документів ОСОБА_1 для оформлення посвідки на тимчасове проживання та зобов`язано повторно розглянути заяву щодо видачі посвідки на тимчасове проживання (а.с. 68-74).

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 22 серпня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження по справі №420/523/19 за скаргою ГУДМС України в Одеській області.

23 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ГУДМС України в Одеській області із заявою-анкетою № НОМЕР_1 про оформлення йому посвідки на тимчасове проживання в Україні (а.с. 54).

27 січня 2020 року головним спеціалістом відділу з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та ОБГ управління у справах іноземців та ОБГ ГУДМС України в Одеській області було складено Висновок про відмову в оформленні та видачі посвідки на тимчасове проживання в Україні у зв`язку з невідповідність довідки Чернігівськії ПТПІ вимогам підпункту 13 пункту 33 Порядку №332 (а.с. 56).

27.01.2020 року ГУДМС України в Одеській області було прийнято рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання на підставі підпункту 6 пункту 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабміну України від 25.04.2018р. №332 (а.с. 57).

Незгода з зазначеною відмовою зумовила ОСОБА_1 звернутися до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи частково адміністративний позов ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з того, що ГУДМС України в Одеській області протиправно відмовило громадянину Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_4 у оформленні посвідки на тимчасове проживання з підстави невідповідності наданої довідки від 25.11.2018 року положенням підпункту 13 пункту 33 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання. Суд також дійшов висновку, що порушене право має бути відновлене шляхом зобов`язання органа ДМС повторно розглянути заяву позивача від 23.01.2020 року щодо видачі посвідки на тимчасове проживання по суті з урахуванням висновків суду.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи, виходить з наступного.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 №3773-VІ (далі Закон №3773-VІ) посвідка на тимчасове проживання - це документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Згідно із частиною першою статті 2 Закону №3773-VІ правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.

Частиною вісімнадцятою статті 5 Закону №3773-VІ визначено, що технічний опис, зразки бланків посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, порядок їх оформлення, виготовлення та видачі встановлюються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до частини другої статті 15 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» і частини 18 статті 5 Закону №3773-VІ Кабінетом Міністрів України, було прийнято постанову №322, якою затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (далі Порядок).

Відповідно до приписів пунктів 1, 3 та 5 Порядку, посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні. Посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які на законних підставах тимчасово перебувають на території України. Посвідка видається протягом 15 робочих днів з дати прийняття документів від іноземця або особи без громадянства.

Документи для оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміну подаються до державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, центру надання адміністративних послуг (далі - уповноважений суб`єкт) та територіальних органів / територіальних підрозділів ДМС за місцем проживання іноземця або особи без громадянства.

Згідно із пунктом 41 Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, на якого згідно з його службовими обов`язками покладаються функції з оформлення посвідки, вчиняє дії, передбачені пунктами 35 і 36 того Порядку, і приймає до розгляду заяву-анкету та додані до неї документи. Пошук в Реєстрі інформації щодо особи здійснюється за поданими персональними даними (у тому числі тими, що змінилися). До запровадження органами реєстрації внесення до Реєстру відомостей про місце проживання особи в установленому законодавством порядку відомості про реєстрацію місця проживання, які подаються іноземцем або особою без громадянства, перевіряються за даними обліку територіального органу ДМС.

Абзацом 6 пункту 36 Порядку встановлено, що, у разі необхідності підтвердження інших відомостей про іноземця або особи без громадянства або дійсності поданих ними документів, надсилаються запити до відповідних державних органів або їх територіальних органів (підрозділів), які надають відповідь протягом трьох робочих днів з дня надходження такого запиту.

Приписами пункту 45 Порядку визначено, що після проведення перевірок, підтвердження факту оформлення та видачі посвідки, ідентифікації іноземця або особи без громадянства керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС приймає рішення про оформлення посвідки або про відмову в її оформленні.

Згідно із пунктом 62 Порядку копія рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідки із зазначенням причин відмови не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття видається іноземцеві або особі без громадянства під розписку чи надсилається рекомендованим листом такій особі і приймаючій стороні.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, оскаржене у даній справі рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання прийняте на підставі підпункту 6 пункту 61 Порядку ґрунтується на тому, що довідка №441 від 25.11.2018 року про перебування іноземця або особи без громадянства в ПТПІ, видана Чернігівським ПТПІ, не відповідає вимогам чинного законодавства. Тому, вважається, що у ОСОБА_1 відсутній висновок про неможливість примусового видворення з України.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що зазначені доводи ГУДМС України в Одеській області вже були визнані безпідставними рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року у справі №420/523/19.

При вирішені зазначеної справи суд першої інстанції виходив з того, що, висновок про неможливість примусового видворення Соціалістичної Республіки В`єтнаму ОСОБА_1 не складався, та, як наслідок, ПТПІ не складалась і відповідна довідка. Оскільки ОСОБА_1 не був примусово видворений за межі України з причин, незалежних від нього, а тому, відповідно до положень частини вісімнадцятої статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» вважається таким, який на законних підставах тимчасово перебуває в Україні на період дії обставин, що унеможливлюють його примусове видворення за межі України.

З цього приводу варто зазначити, що відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, враховуючи вищевикладене та обставини, встановлені судовим рішенням в іншій адміністративній справі, які не були спростовані відповідачем при розгляді даної справи, колегія суддів вважає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів обґрунтованості та правомірності свого рішення про відмову позивачу у оформленні посвідки на тимчасове проживання, тому висновок суду першої інстанції про скасування рішення відповідача від 27.01.2020 року №2599 є правильним.

З урахуванням зазначеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання ГУДМС України в Одеській області повторно розглянути заяву позивача щодо видачі посвідки на тимчасове проживання.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію не довів та не обґрунтував.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржувалося, що, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, обумовлює межі перегляду даного судового рішення апеляційним судом.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, і наведені в апеляційній скарзі доводи правильність рішення суду не спростовують.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга ГУДМС України в Одеській області задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В. Осіпов

Повне судове рішення складено 04 лютого 2021 року.