Справа № 120/1922/20-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1922/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Слободонюк М.В.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

02 лютого 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Подільської митниці Держмитслужби на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Плантекс" до Подільської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Плантекс" звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Подільської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості товарів за № UA 401000/2020/000003/2 від 05.02.2020 року.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що митним органом виявлено розбіжності щодо вартості товару у поданих декларантом до митного оформлення документах та запропоновано подати додаткові документи. Оскільки на пропозицію контролюючого органу позивач не подав додаткові документи, то оскаржуване рішення про коригування митної вартості є законним і обґрунтованим.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

19 січня 2021 року до суду надійшло клопотання Подільської митниці Держмитслужби про розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження.

20 січня 2021 року до суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Плантекс" про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.01.2020 року між ТОВ "Плантекс" (надалі - Покупець) та компанією Legro Potgrondbedrijf B.V. (Астен, Нідерланди, надалі - Постачальник), укладено зовнішньоекономічний контракт № 20-0-003.

Відповідно до п. 1.1. контракту Постачальник погоджується продати, а Покупець погоджується купити кокосовий та торфовий субстрат (суміш для вирощування рослин), (надалі - Товар). Загальна сума контракту складає 60 000,00 (шістдесят тисяч) євро (п. 1.2. контракту).

Згідно з п. 1.3. контракту кількість та ціна за упаковку чи кубічний метр буде зазначена у рахунку. Пунктами 4.1, 5.1, 5.2 контракту передбачено, що товар повинен бути доставлений не пізніше 60 днів з моменту здійснення передоплати. Оплата здійснюється банківським переказом у євро, в сумі, відповідно до вартості Товару. Оплата має бути проведена до відвантаження товару Постачальником.

Відповідно до рахунку-фактури (інвойс) № 20PLA0574 від 27.01.2020 року, ціна за поставлений товар - кокосовий субстрат пресований в пластикових мішках "big-bales" на 22 палетах (суміш для вирощування рослин) 79,2 м3 в кількості 22176 кг становить 4251,70 євро, з розрахунку 53,68 євро за 1 м3 товару.

На виконання умов п. 5.2 Контракту, вартість вказаного товару була попередньо оплачена ТОВ "Плантекс" згідно з платіжним дорученням в іноземній валюті № 2 від 21.01.2020 року на суму 4251,70 євро.

Згідно з митною декларацією країни відправлення від 28.01.2020 року №20NLK5XKF5AQMPWD51, митна вартість товару (кокосового субстрату пресованого в пластикових мішках "big-bales" на 22 палетах, 79,2м3) зазначена постачальником компанією Legro Potgrondbedrijf B.V.в сумі 4252,00 євро.

Відповідно до листа-роз`яснення компанії Legro Potgrondbedrijf B.V. від 03.02.2020 року зазначення вказаної вище митної вартості пов`язано з автоматичним округленням відповідної суми програмним забезпеченням.

Для митного оформлення на території України ТОВ "Плантекс" подало до Подільської митниці митну декларацію № UA 401020/2020/005710 від 04.02.2020, в якій вказало митну вартість товару в сумі 4251,46 євро, а з урахуванням витрат на його транспортування, загальна митна вартість була визначена в сумі 5151,46 євро (4251,46 + 900). При цьому, митна вартість товару була визначена позивачем за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) відповідно до ст. 57 МК України.

Додатково, листом ТОВ "Плантекс" позивача від 03.02.2020 та письмовим поясненням декларанта ТОВ "Єдине вікно" від 04.02.2020, надано роз`яснення стосовно розбіжностей у вартості товару між митною декларацією країни відправлення та банківським платіжним документом № 2 від 21.02.2020, які пов`язані із округленням суми програмним забезпеченням при розрахунку, на підтвердження чого надано лист компанії Legro Potgrondbedrijf B.V. від 03.02.2020, в якому остання просить вважати правильною загальну суму товару, яка зазначена в Інвойсі № 20PLA0574 від 27.01.2020 4251,47 євро.

За результатами розгляду поданої декларантом митної декларації № UA 401020/2020/005710 та доданих документів, відповідачем прийнято рішення № UA401000/2020/000003/2 від 05.02.2020 року про коригування митної вартості товарів із застосуванням резервного (шостого) метода відповідно до вимог статті 64 МК України, згідно з яким відкориговано митну вартість із заявленої в сумі 5154,46 євро (що включає в себе 900 євро витрати на транспортування) до 6772,55 євро.

Підставою для коригування митної вартості товару зазначено виявлені у поданих декларантом до митного оформлення документах розбіжності, а саме: вартість товару у валюті наведена у митній декларації країни відправлення: № 20NLK5XKF5AQMPWD51 від 28.01.2020 року та банківському платіжному документі № 2 від 21.01.2020 року, що підтверджує наявність попередньої оплати за товар, що декларується за даною митною декларацією відрізняється, як між собою, так і від вартості товару у поданій електронній митній декларації. Крім того, було виявлено, що загальна вартість товару у валюті в рахунку фактурі № 20PLA0574 від 27.01.2020 року відрізняється від вартості товару, що випливає з розрахунку ціни товару на його фактичну кількість відповідно до цього ж рахунку-фактури.

Визначаючи митну вартість товару за другорядним (резервним) методом відповідно до вимог статті 64 МК України, відповідач в якості джерела числового значення митної вартості узяв ЕМД від 19.02.2019 № UA401010/2019/013542, за якою випущений у вільний обіг ідентичний товар "кокосовий субстрат пресований в пластикових мішках "big-bales" на 22 палетах (суміш для вирощування рослин), 79,2 м3".

Крім того, Подільською митницею видано картку відмову у митному оформленні (випуску) товарів № UA 401020/2020/00005 від 05.02.2020 року з роз`ясненням можливості наступного митного оформлення товару з урахуванням рішення про коригування митної вартості товару UA401000/2020/000003/2 від 05.02.2020 року.

Не погодившись з рішенням митного органу, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що розбіжність 30 євроцентів в документах, наданих позивачем для митного оформлення товару, обумовлена особливостями процедурних дій щодо округлення відповідної суми вартості товару до цілого числа і не вплинула на правильність визначення митної вартості товару, тому оскаржуване коригування митної вартості є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Отже, чинне законодавство покладає обов`язок доведення заявленої митної вартості товару на декларанта. При цьому митний орган, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою або суперечливістю поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Згідно з ч.ч. 1-3 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1. основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2. другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

З матеріалів справи встановлено, що позивач вказав митну вартість задекларованого товару за основним методом - за ціною договору (контракту).

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо наявності розбіжностей у вартості товару, які містяться в документах, поданих декларантом до митного оформлення, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що на підтвердження складових митної вартості позивач подав наступні документи:

- зовнішньоекономічний контракт №20-0-003 від 15.01.20;

- рахунок-фактуру (інвойс) №20PLA0574 від 27.01.20;

- митну декларацію країни відправлення № 20NLK5XKF5AQMPWD51 від 28.01.2020;

- листи від 03.02.20 б/н та № 0036 від 03.02.2020 року;

- платіжний документ № 2 від 21.01.2020 року.

З дослідження вказаних вище документів встановлено, що вартість задекларованого позивачем товару складає 4251,46 євро, вартість товару зазначена у митній декларації країни відправлення № 20NLK5XKF5AQMPWD51 від 28.01.2020 року - 4252 євро, згідно з платіжним дорученням в іноземній валюті № 2 від 21.01.2020 року позивач оплатив вартість такого товару в сумі 4251,70 євро, що відповідає вартості визначеній в рахунку-фактурі (інвойсі) № 20PLA0574 від 27.01.2020 року - 4251,70 євро.

Згідно з рахунком-фактурою (інвойсом) №20PLA0574 від 27.01.20 вартість 1м3 товару складає 53,68 євро. Тобто, загальна сума за 79,2 м3 товару складає 4251,46 євро. Водночас, у вказаному вище інвойсі загальна вартість товару зазначена в розмірі 4251,70 євро.

Відповідно до листа компанії Legro Potgrondbedrijf B.V. від 03.02.2020 року (а.с.64) через функцію округлення в програмному забезпеченні в інвойсі № 20PLA0574 від 27.01.2020 року для ТОВ «Плантекс» загальна сума вказана неправильно, правильною слід вважати суму 4251,47 євро.

Таким чином, зважаючи на вказані вище обставини визначення загальної вартості товару в рахунку-фактурі (інвойсі) № 20PLA0574 від 27.01.2020 року та пояснення компанії-постачальника, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що позивач обґрунтовано зазначив в митній декларації вартість товару 4251,46 євро, яка підтверджується матеріалами справи.

З урахуванням встановлених у справі обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виявлені митним органом розбіжності виникли не з вини позивача та не спростовують заявлену у митній декларації № UA 401020/2020/005710 вартість товару.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про те, що вартість ідентичного товару у валюті (4199,98 євро) згідно з ЕМД № UA401010/2019/013542 від 19.02.2019 року, на підставі якої митний орган коригував митну вартість за другорядним методом, є меншою від вартості, заявленої позивачем в ЕМД № UA401020/2020/005710 від 04.02.2020 року (4251,47 євро), а числове значення основи для нарахування митних платежів відрізняється у зв`язку з різним курсом євро до гривні на дату складання відповідних митних декларацій.

Отже, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Подільської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 02 лютого 2021 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Смілянець Е. С.