Справа № 420/13331/20
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 307 620,30 грн; з військового збору в сумі 25 620,86 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача наявна заборгованість перед бюджетом, яка утворилася внаслідок винесення податковим органом податкових повідомлень-рішень. Податковим органом вчинялися заходи щодо стягнення податкового боргу у вигляді винесення та направлення на адресу боржника податкової вимоги, проте заборгованість у встановлені строки до бюджету сплачена (погашена) не була, у зв`язку із чим податковий орган звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою від 03.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін згідно з ст. 262 КАС України.

28.12.2020 до суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що за позицією податкового органу ним в періоді з 01.01.2017 по 31.12.2017 отримано дохід як додаткове благо у вигляді суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Так, 28.02.2008 між позивачем та ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступник ПАТ «ОТП Банк») укладено кредитний договір та договір іпотеки нерухомого майна. В подальшому ТОВ «ОТП Факторинг Україна» придбало право вимоги за вказаними договорами, а відповідачем було передано Товариству заставлений будинок. Відповідач зазначає, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надало до податкового органу недостовірні дані щодо спрощеного боргу, а в додатковому договорі № 5 від 28.12.2017 взагалі визначені різні курси валюти. За таких обставин, у відповідача не виникло доходу в розумінні податкового законодавства України, а відтак і об`єкту оподаткування.

Відповідь на відзив до суду від позивача не надійшла.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є платником податків в ГУ ДПС в Одеській області та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що станом на 13.10.2020 відповідно до довідки про суми податкового боргу, що підлягають стягненню в судовому порядку, розрахунку податкового боргу та інтегрованої картки платника (ІКП), податкова заборгованість ФО-ПП ОСОБА_1 перед бюджетом становить 333 241,16 грн.

Вказана заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується особами за результатами річного декларування, виникла в результаті проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи з питань дотримання податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходу отриманого платником податку як додаткове благо за період з 01.01.2017 по 31.12.2017, за результатами якої складено акт від 17.05.2019 № 939/15-32-13-04/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено, порушення ФО-ПП ОСОБА_1 вимог пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, пп. 168.1.3 п. 168.1 ст. 168, пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п. 179.7 ст. 179, пп. 49.18.5 п. 48.18 ст. 49 ПКУ, - не надана декларація про майновий стан і доходи за 2017 рік, занижено податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету, в сумі 245960,24 грн; п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ - занижено зобов`язання з військового збору, що підлягає сплаті до бюджету за 2017 р. в сумі 20496,69 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області складено податкові повідомлення-рішення від 05.06.2019 № 00391304, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - військовий збір в розмірі 20 496,69 грн та застосовано штрафну санкцію в сумі 5124,17 грн; № 00381304, яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування (11010500), на суму 245 960,24 грн та застосовано штрафну санкцію в розмірі 61 490,06 грн; № 00371304, яким застосовано штрафну санкцію в розмірі 170 грн.

Вищезазначені податкові повідомлення рішення направлені за місцем реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , однак поштове відправлення № 097 повернуто за закінченням строку зберігання.

Оскільки у відведений строк платником податків заборгованість не сплачено, податковим органом направлено на адресу платника податків податкову вимогу № 196514-52 від 26.06.2020, проте поштове відправлення № 411 також повернуто поштовою службою.

При цьому, відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПКУ податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

В свою чергу, згідно з п. 42.5 ст. 42 ПКУ у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПКУ з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Вирішуючи заявлені податковим органом позовні вимоги, суд критично оцінює заперечення відповідача у відзиві, які зводяться до незгоди із визначеними податковим органом податковими зобов`язаннями з підстав неправомірності податкових повідомлень-рішень. При цьому відповідачем не надано до суду доказів оскарження податкових повідомлень-рішень, на підставі яких заявлені позовні вимоги в даному позові, а судом встановлено, що заявлені до стягнення суми набули статусу узгодженого податкового боргу.

Отже на час звернення до суду зазначена у вимозі сума боргу відповідачем не оскаржена та не сплачена, а отже платник податків має податковий борг в загальному розмірі 333241,16 грн, що підтверджується документально та не спростовано відповідачем.

При цьому висловлена відповідачем незгода з пред`явленими до нього вимогами податкового органу в даній справі значення не має, так як предметом цього спору є не правильність визначення податковим органом сум податкових зобов`язань, а наявність узгодженого податкового зобов`язання, що має статус податкового боргу, який підлягає до стягнення.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

При цьому норми ПК України не містить обов`язку контролюючого органу повторно вручати платнику податків податкову вимогу у разі зміни суми податкового боргу.

Відповідно до пп. 16.4.1 п. 16.4 ст. 16 ПК платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 36.1 ст. 36 ПКУ податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Отже факт узгодження грошового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого зобов`язання призводить до набуття таким статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПКУ орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

З урахуванням того, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги направлення податковим органом відповідачу податкової вимоги та непогашення відповідачем заборгованості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заявленої суми податкового боргу.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, у зв`язку із чим підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити за правилами ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) до фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути фізичної особи ОСОБА_1 суму заборгованості по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 307 620,30 грн (триста сім тисяч шістсот двадцять гривень 30 копійок) на бюджетний рахунок № UA0015014, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37977316, отримувач коштів УК в Ізмаїльському районі / м. Ізмаїл / 11010500; по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 25 620,86 грн (двадцять п`ять тисяч шістсот двадцять гривень 86 копійок) на бюджетний рахунок № UA0015014, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37977316, отримувач коштів УК в Ізмаїльському районі / м. Ізмаїл / 11011000.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк