Справа № 695/2015/20
Суддя: Середа Л. В.
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2015/20

номер провадження 2-а/695/12/21

29 січня 2021 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Середи Л.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Біліченко С.В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, третя особа: поліцейський СРПП №3 Золотоніського ВП, старший сержант поліції Матяш Олег Анатолійович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_1 з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, у якому просив суд скасувати як протиправну постанову поліцейського СРПП № 3 Золотоніського ВП старшого сержанта поліції Матяша О.А. серії БАА № 688974 від 09.04.2020 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425.0 грн.; визнати неправомірними дії поліцейського СРПП № 3 Золотоніського ВП старшого сержанта поліції Матяш Олега Анатолійовича при складенні постанови серії БАА № 688974 від 09.04.2020 р. у справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточненої позовної заяви, зазначено, що 09.04.2020 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Hyundai Sonata допустив зіткнення із автомобілем Hyundai Sonata під керуванням ОСОБА_2 .. За наслідками дорожньо-транспортної пригоди були викликані працівники поліції, а також карета швидкої допомоги, оскільки ОСОБА_1 отримав незначні тілесні ушкодження. По приїзду працівників поліції позивач надав останнім документи на транспортний засіб та посвідчення водія для огляду, після чого поїхав до відділення швидкої допомоги, а після отримання першої медичної допомоги поїхав додому для того, щоб поміняти одяг на чистий. По приїзду до Золотоніського ВП для дачі свідчень по факту дорожньо-транспортної пригоди, працівники поліції знову вимагали надати посвідчення водія та відповідних документів на транспортний засіб. Оскільки вказані документи залишилися в забрудненому одязі позивач надав працівникам поліції відповідні відомості із мобільного додатку «Дія» на якому відображаються всі його документи в тому числі документи на транспортний засіб та посвідчення водія.

Незважаючи на пояснення позивача поліцейський СРПП № 3 Золотоніського ВП старший сержант поліції Матяш О.А. склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №688974 від 09.04.2020 року у якій визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн..

Позивач вказану постанову вважає протиправною, оскільки вона була винесена без жодних правових підстав, окрім того працівник поліції не зумів виразно пояснити причину складення даної постанови на позивача, який надавав документи на транспортний засіб та посвідчення водія, а також не навівши конкретних порушень законодавства зі сторони (позивача).

Окрім того сама постанова не була вручена позивачу та про її існування позивач дізнався із повідомлення органів ДВС.

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розгляд вказаної справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі ухвали суду від 21.09.2020 року.

Відповідач та третя особа по справі у встановлений судом строк відзив чи будь-яких пояснень на позов не надали, про причини неподання відзиву суд не повідомили.

Дослідивши подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що поліцейським СРПП №3 Золотоніського ВП, старшим сержантом поліції Матяш О.А. 09.04.2020 року була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія БАА №688974.

Згідно з вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. 00 коп.

Відповідно до оскаржуваної постанови позивач 09.04.2020 року о 18 год. 46 хв. в м. Золотоноша по вул. Обухова 13 керував автомобілем при цьому не мав при собі посвідчення водія та реєстраційних документів на автомобіль, чим порушив п.п. 2.1 ПДР України.

Вважаючи, що оскаржувана постанова винесена протиправно, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч.6 ст. 55 Конституції України закріплено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі про порушення правил дорожнього руху, визначених ч. 1 ст.126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів та підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною першою ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила) визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.1 Правил визначено які саме документи повинен мати при собі водій транспортного засобу, до яких, серед інших, відноситься посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії (п.п. а, п. 2.1 Правил); реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон) (п.п. б, п. 2.1 Правил).

Отже, за відсутності при собі належних документів, перелік яких визначений п. 2.1 Правил, водій транспортного засобу несе відповідальність, яка передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Однак, належних доказів на підтвердження вчинення позивачем порушення саме п. 2.1 Правил дорожнього руху відповідач суду не назвав та не надав.

Позивач вказує, що при приїзді працівників поліції на місце дорожньо-транспортної пригоди він надав останнім для огляду посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль, а при повторній вимозі працівників поліції надати зазначені документи, надав їх в електронному додатку «Дія».

Вказані обставини стверджуються постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.07.2020 року по справі №695/811/20, із змісту якої вбачається, що 09.04.2020 року о 18 год. 30 хв. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_1 , який керував автомобілем Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 .

При цьому суд враховує, що дорожньо-транспортна пригода відбулася о 18 год. 30 хв., а сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія БАА №688974 була винесена працівником поліції о 21 год. 10 хв., та в ній зазначено, що ОСОБА_1 керував зазначеним вище автомобілем о 18 год. 46 хв..

Зазначені вище обставини стверджують доводи позивача та викликають сумніви щодо належного з`ясування усіх обставин працівником поліції при складенні оспорюваної постанови.

Згідно з вимогами п.п. 3 4 Порядку застосування електронного посвідчення водія та електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що затверджений Постановою КМУ від 23 жовтня 2019 року за № 956, особа, яка в установленому законодавством порядку отримала посвідчення водія та/або свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, має право замовити е-посвідчення та е-свідоцтво. Особа,яка є належним користувачем транспортного засобу і відомості про яку внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, також має право замовити е-свідоцтво. Для замовлення е-посвідчення та/або е-свідоцтва така особа повинна завантажити, на смартфон мобільний додаток Єдиного державного веб-порталу електронних послуг "Дія" та пройти електронну ідентифікацію. Е-посвідчення та е-свідоцтво формуються засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка "Дія", на підставі відомостей про видані особі посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що містяться в єдиній інформаційній системі МВС.

Відповідно до п.п.6,7 цього Порядку, Е-посвідчення та е-свідоцтво пред`являються власником транспортного засобу або особою, яка є належним користувачем транспортного засобу і відомості про яку внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, на смартфоні без додаткового пред`явлення посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виготовлених на бланках, а також документа, що посвідчує особу. Поліцейський проводить перевірку достовірності пред`явлених особою е-посвідчення та е-свідоцтва за допомогою технічних засобів, зокрема з використанням унікального електронного ідентифікатора (QR -коду) та відомостей з єдиної інформаційної системи МВС.

Пунктами 2-7 Порядку № 956 передбачено, що під термінами «електронне посвідчення водія» (далі - е-посвідчення) та «електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу» (далі - е-свідоцтво) слід розуміти цифрове відображення виданих особі національного посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу разом з унікальним електронним ідентифікатором (QR - кодом), який забезпечує перехід за посиланням на відповідний підтвердний запис в електронних ресурсах єдиної інформаційної системи МВС.

Порядок інформаційної взаємодії єдиної інформаційної системи МВС та Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, а також структура та формат інформаційних файлів, що передаються та приймаються, установлюються МВС та Мінцифри.

Е-посвідчення та е-свідоцтво пред`являються власником транспортного засобу на смартфоні без додаткового пред`явлення посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виготовлених на бланках, а також документа, що посвідчує особу.

Поліцейський проводить перевірку достовірності пред`явлених особою е-посвідчення та е-свідоцтва за допомогою технічних засобів, зокрема з використанням унікального електронного ідентифікатора (QR -коду) та відомостей з єдиної інформаційної системи МВС.

Зазначена вище постанова набрала чинності 29 листопада 2019 року та опублікована в Урядовому кур`єрі за № 230 від 29 листопада 2019 року.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (пункт 4 розділ 1 Інструкції № 1395).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь- які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи піддягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, враховуючі зазначені обставини відповідач, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, не в повній мірі з`ясував всі обставини справи, зокрема, не перевірив наявність у позивача електронного посвідчення водія, про яке він заявляв, і дійсність якого в подальшому зміг би перевірити в Єдиній інформаційній системі МВС.

Також враховується, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Так само відповідач мав можливість зібрати інші докази вчинення правопорушення (відібрати пояснення у правопорушника, свідків, скласти рапорти або інші документи).

Відповідно до статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, забезпечення дотримання правил дорожнього руху

Оскаржена позивачем постанова не містить інформації про те, що подія правопорушення фіксувалась на фото чи відеозапис, а також не містить вказівки на технічний засіб, який використовувався із цією метою, або на те, що свідками події правопорушення були певні особи. Одного лише опису у оскарженій постанові обставин адміністративного правопорушення у вигляді ненадання для перевірки водійського посвідчення, не достатньо для доведення факту вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідач, маючи можливість, відповідно до норм Закону України «Про національну поліцію», фіксувати будь-яке правопорушення із використанням фото та відео техніки, у випадку із позивачем такої фіксації не вчинив, оскільки оскаржена постанова відповідних даних не містить, не залучив для фіксації правопорушення і безсторонніх свідків, якими поліцейські, в силу виконання посадових обов`язків при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні позивача, не є, отже до суду доказів протиправної поведінки позивача, що виразилась у відмові надати для перевірки посвідчення водія, не надав.

Окрім того суд враховує, що вказана оспорювана постанова не містить підписів особи, щодо якої її складено, відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відмовився від її отримання чи останньому взагалі було відомо про її існування, жодних належних доказів зворотного матеріали справи не містять.

Через це, а також тому, що позивач мав право підтвердити факт наявності водійського посвідчення та права керування транспортним засобом із використанням одного лише додатку «Дія», суд вважає недоведеною подію адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного право порушення.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки відповідачем не доведено вину позивача у вчиненні зазначеного правопорушення, що потягло за собою порушення прав позивача та незаконне притягнення останнього до адміністративної відповідальності, а тому провадження по справі необхідно закрити.

Щодо заявленої позивачем вимоги про визнання протиправними дії поліцейського при складенні постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З аналізу наведених норм, вбачається, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, суд може прийняти лише одне із рішень, передбаченихч.3 ст. 286 КАС України.

Можливість визнання при цьому протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, законодавець не встановлює, у зв`язку з чим в задоволенні позову в цій частині належить відмовити.

Таким чином на підставі викладеного вище, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України, суд зазначає про таке.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог

Оскільки позивач судових витрат не поніс, останні стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 73, 77, 78, 134, 139, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, третя особа: поліцейський СРПП №3 Золотоніського ВП, старший сержант поліції Матяш Олег Анатолійович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09.04.2020 року Серія БАА №688974, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );

Відповідач: Золотоніський ВП ГУНП в Черкаській області (19700, Черкаська область, м. Золотоноша вул.. Січова 3);

Третя особа: поліцейський СРПП №3 Золотоніського ВП, старший сержант поліції Матяш Олег Анатолійович (19700, Черкаська область, м. Золотоноша вул.. Січова 3).

Суддя Середа Л.В.