Справа № 420/3955/20
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 лютого 2021 року

Київ

справа № 420/3955/20

адміністративне провадження № К/9901/1964/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Гімона М.М., перевіривши касаційну скаргу Виробничо-сервісної фірми "Гідрогеосервіс" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 у справі № 420/3955/20 за позовом Виробничо-сервісної фірми "Гідрогеосервіс" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

18.01.2021 до суду надійшла касаційна скарга Виробничо-сервісної фірми "Гідрогеосервіс" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - скаржник), направлена до суду поштою 15.01.2021.

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження постанови апеляційного суду в касаційному порядку.

Системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній міститься посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України і зазначено перелік постанов Верховного Суду. Натомість, обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених для оскарження судових рішень в касаційному порядку на цій підставі скаржник не наводить.

Так, обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінка судами їх сукупності не може вважатися подібністю правовідносин.

Різниця у встановлених обставинах у сукупності з наданими сторонами доказами об`єктивно впливає на умови застосування правових норм. Формальне ж посилання у касаційній скарзі на витяги з постанов Верховного Суду щодо оцінки того чи іншого аргумента контролюючого органу, які до того ж зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судом апеляційної інстанції у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.

Ті висновки, на які посилається скаржник не є висновком Верховного Суду щодо застосування норми права, а відтак, скаржником не виконано вимоги пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Крім того, у справі №420/504/20 Верховний Суд не ухвалював постанову від 22.10.2020, а ухвалою від 22.10.2020 повернув касаційну скаргу на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України. Тому посилання позивача на таке судове рішення у взаємозв`язку із частиною четвертою статті 78 КАС України є недоречним.

З огляду на зміст касаційної скарги, доводи позивача зводяться до відсутності, як на думку скаржника, належної мотивації судового рішення, а також порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права в частині не здійснення дослідження доказів у справі, відповідно, не надання їм належної правової оцінки.

Проте пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує прийнятність доводів про не дослідження доказів у справі виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу, яких у касаційній скарзі не викладено.

Крім того, вимогами касаційної скарги є не направлення справи на новий розгляд (як це передбачено статтею 353 КАС України), а скасування постанови суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції, що передбачено статтею 352 КАС України.

Незгода скаржника з відкриттям апеляційного провадження з огляду на невідповідність апеляційної скарги вимогам пункту 6 частини другої статті 296 КАС України не може бути самостійною підставою для відкриття касаційного провадження, оскільки такі доводи не можуть розглядатися окремо від постанови апеляційного суду від 23.12.2020.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення (пункт , натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга Виробничо-сервісної фірми "Гідрогеосервіс" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Виробничо-сервісної фірми "Гідрогеосервіс" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 у справі № 420/3955/20 за позовом Виробничо-сервісної фірми "Гідрогеосервіс" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - повернути скаржнику.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Гімон