Справа № 480/3307/20
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року Справа №480/3307/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Давиденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3307/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та скасування пункту наказу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі - відповідач, ГУНП в Сумській області), у якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу Головного управління Національної поліції в Сумській області №427 від 30.03.2020 про застосування до заступника начальника центру забезпечення ГУНП - начальника автотранспортного відділення майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 8000 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 30.03.2020 відповідач видав наказ № 427 про застосування дисциплінарних стягнень, згідно з пунктом 2 якого, за порушення службової дисципліни, невиконання вимог частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337- VІІІ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», пункту 2 розділу VIII та підпункту 4 пункту 2 розділу III Інструкції з організації планування в системі Національної поліції України, затвердженої наказом НПУ від 24.12.2015 № 202, що виразилось у незабезпеченні здійснення контролю за виконанням заходів, передбачених Планом основних заходів центру забезпечення ГУНП на І півріччя 2020 року під час тимчасового виконання обов`язків начальника центру забезпечення ГУНП, а також допущенні порушення під час його підготовки, пункту 3 розділу І Інструкції з організації контролю за виконанням документів у Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 13.06.2016 № 503, що виразилось у неналежному забезпеченні контролю за виконанням завдань, поставлених під час нарад керівництва підрозділу під його головуванням, підпункту 46 пункту 12 розділу II інструкції з діловодства в системі Національної поліції України, затвердженої наказом НПУ від 10.05.2016 № 414, що виразилось у не вчиненні відповідної резолюції на Плані основних заходів центру забезпечення ГУНП па І півріччя 2020 року, пункту 14 розділу V Порядку проведення Службових розслідувань, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, що виразилось у допущенні порушень під час організації роботи дисциплінарної комісії у ході проведення службового розслідування, на підставі статей 11, 12, 13, 19, 20 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до заступника начальника центру забезпечення ГУНП начальника автотранспортного відділення майора поліції ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани.

Позивач вважає притягнення до дисциплінарної відповідальності необгрунтованим та таким, що здійснене з грубим порушенням законодавства України, тому звернувся до суду з даним позовом.

Крім того, позивач зазначає, що застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани призвело до душевних переживань, які виразились у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього. В результаті цього позивач вимушений був звернутись за медичною допомогою в лікувальний заклад, де він перебував на лікуванні в невропатолога з 06.04.2020 по 13.04.2020. Позивач вважає, що справедливою сатисфакцією за завдання йому моральної шкоди буде стягнення з відповідача 8 000 грн.

Ухвалою суду від 01.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, зазначивши, що за результатом проведеного службового розслідування обставини допущення порушення службової дисципліни знайшли своє підтвердження, тому були наявні підстави для видання наказу ГУНП в Сумській області від 30.03.2020 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани. При цьому зазначений наказ було видано уповноваженою особою у передбаченому законом порядку, з урахуванням результатів службового розслідування, проведеного у строки, порядок і спосіб, передбачений Дисциплінарним статутом Національної поліції України і обраний вид дисциплінарного стягнення відповідає вимогам ч. 12 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та тяжкості вчиненого позивачем дисциплінарного проступку.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди відповідач заперечував, з огляду на те, що, на його думку, сам факт перебування на лікуванні амбулаторно не є належним та допустимим підтвердженням факту завдання моральної шкоди (а.с. 102-108).

Ухвалою суду від 07.07.2020 продовжено строк підготовчого провадження строком на тридцять днів.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій з наведеними у відзиві аргументами не погодився, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 02.09.2020 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні.

Заслухавши доводи позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 13.12.2018 р. займав посаду Заступника начальника центру - начальника автотранспортного відділення центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі - ЦЗ ГУНП в Сумській області).

У період з 30.12.2019 по 21.01.2020 позивач виконував обов`язки начальника ЦЗ ГУНП в Сумській області.

06.02.2020, згідно з протоколом № 32 відеоселекторної наради керівництва ГУНП в Сумській області (а.с.49-52), начальником ГУНП в Сумській області Пинягою Р.О. було ухвалено зобов`язати Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП (далі - УОАЗОР ГУНП) з метою всебічного вивчення та оцінки ефективності заходів, що вживаються керівництвом центру забезпечення ГУНП для виконання покладених на підрозділ завдань та вимог управлінських документів НПУ та ГУНП, організувати та провести цільову перевірку службової діяльності центру забезпечення ГУНП. Про результати доповісти начальнику ГУНП.

07.02.2020 начальником ГУНП в Сумській області видано наказ № 121 про проведення цільової перевірки службової діяльності центру забезпечення ГУНП, відповідно до якого, наказано у період із 07 по 17.02.2020 провести цільову перевірку службової діяльності центру забезпечення ГУНП (а.с.39-40). Для проведення перевірки було створено комісію у складі:

Голова комісії - начальник УОАЗОР ГУНП полковник поліції Безмен 1.1.

Члени комісії - заступник начальника організаційно-аналітичного відділу УОАЗОР ГУНП майор поліції Клименко О.О. ; начальник сектору мобілізаційної роботи, територіальної оборони та цивільного захисту УОАЗОР ГУНП підполковник поліції Клімашевський С.В., старший інспектор відділу інспекції по особовому складу УКЗ ГУНП капітан поліції Тарасенко Б.В., старший інспектор організаційно-аналітичного відділу УОАЗОР ГУНП капітан поліції Крикунов А.С. , інспектор інспекторського відділу УОАЗОР ГУНП старший лейтенант поліції Гордієнко Ю.В. , інспектор сектору мобілізаційної роботи, територіальної оборони та цивільного захисту УОАЗОР ГУНП лейтенант поліції Рисовський О.В.

24.01.2020, вищезазначена комісія подала начальнику ГУНП в Сумській області Пинязі Р.О. довідку про результати проведення цільової перевірки центру забезпечення ГУНП, в якій комісія описала виявлені під час перевірки порушення (а.с.41-48).

Наказом начальника ГУНП в Сумській області № 184 від 04.03.2020 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», було призначено службове розслідування для встановлення причин та умов, що призвели до порушень службової дисципліни з боку керівників та працівників ЦЗ ГУНП (а.с.24-25). При цьому, з метою повного і всебічного проведення службового розслідування було створено дисциплінарну комісію у складі:

Голова комісії - начальник УОАЗОР ГУНП полковник поліції Безмен І.І.

Члени комісії - заступник начальника організаційно-аналітичного відділу УОАЗОР ГУНП майор поліції Клименко О.О. ; начальник сектору мобілізаційної роботи, територіальної оборони та цивільного захисту УОАЗОР ГУНП підполковник поліції Клімашевський С.В.; старший інспектор відділу інспекції по особовому складу УКЗ ГУНП капітан поліції Тарасенко Б.В., старший інспектор організаційно-аналітичного відділу УОАЗОР ГУНИ капітан поліції Крикунов А.С. ; інспектор інспекторського відділу УОАЗОР ГУНП старший лейтенант поліції Гордієнко Ю.В.

26.03.2020 вищезазначена дисциплінарна комісія надала на затвердження начальнику ГУНП в Сумській області Пинязі Р.О висновок службового розслідування за фактами недоліків, виявлених у ході цільової перевірки центру забезпечення ГУНП, в якій комісія виклала свої обгрунтування з приводу фактів виявлених під час цільової перевірки порушень (а.с.26-35).

30.03.2020 відповідач видав наказ № 427 «Про застосування дисциплінарних стягнень», згідно з пунктом 2 якого, за порушення службової дисципліни, невиконання вимог частини 1 статті 1 Дисциплінарного статут Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337- VІІІ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», пункту 2 розділу VIII та підпункту 4 пункту 2 розділу III Інструкції з організації планування в системі Національної поліції України, затвердженої наказом НПУ від 24.12.2015 № 202. що виразилось у незабезпеченні здійснення контролю за виконанням заходів, передбачених Планом основних заходів центру забезпечення ГУНП на І півріччя 2020 року під час тимчасового виконання обов`язків начальника центру забезпечення ГУНП, а також допущенні порушень під час його підготовки, пункту 3 розділу І Інструкції з організації контролю за виконанням документів у Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 13.06.2016 № 503, що виразилось у неналежному забезпеченні контролю за виконанням завдань, поставлених під час нарад керівництва підрозділу під його головуванням, підпункту 46 пункту 12 розділу II інструкції з діловодства в системі Національної поліції України, затвердженої наказом НПУ від 10.05.2016 № 414, що виразилось у не вчиненні відповідної резолюції на Плані основних заходів центру забезпечення ГУНП на І півріччя 2020 року, пункту 14 розділу V Порядку проведення Службових розслідувань, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893. що виразилось у допущенні порушень під час організації роботи дисциплінарної комісії у ході проведення службового розслідування, на підставі статтей 11, 12, 13, 19, 20 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до заступника начальника центру забезпечення ГУНП начальника автотранспортного відділення майора поліції ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани (а.с.21-23).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом України від 2 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію"(далі Закон України "Про Національну поліцію"), Дисциплінарним статутом Національної поліції, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", Наказом МВС України від 7 листопада 2018 року №893 "Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту України", затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за №1355/32807 та іншими нормативними актами, які регулюють проходження служби в органах Національної поліції України.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України (частина третя статті 59 Закону України "Про Національну поліцію").

Проходження служби в поліції регулюється Законом України "Про Національну поліцію" та іншими нормативно-правовими актами (стаття 60 Закону України "Про Національну поліцію").

Частиною 1статті 58 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов`язків.

Обов`язки поліцейського визначені у частині першій статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", відповідно до вимог якої поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з частинами 1 та 2статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут Національної поліції України).

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Відповідно до частини 1 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (частина 2 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Відповідно до частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою (частина 6 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина 10 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Наказом МВС України від 07 листопада 2018 року №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

Частина 4 вказаної статті Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачає, що забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування.

Вищезазначене положення Дисциплінарного статут Національної поліції України також відображено в Положенні про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженому Наказом міністра внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018 року, пункт 10 розділу І якого передбачає, що забороняється включати до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, щодо якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, заінтересованих у результатах розслідування.

Разом з цим, як вбачається з наказу ГУНП в Сумській області № 121 від 07.02.2020 «Про проведення цільової перевірки службової діяльності центру забезпечення ГУНП» та наказу ГУНП в Сумській області № 184 від 04.03.2020 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» склад комісії, що проводила цільову перевірку центру забезпечення ГУНП в Сумській області та склад дисциплінарної поліції ГУНП, що здійснювала службове розслідування причин та умов, що призвели до порушень службової дисципліни з боку керівників та працівників центру забезпечення ГУНП є практично ідентичними.

Зокрема, службове розслідування здійснювалось всіма тими посадовими особами, що здійснювали цільову перевірку, крім інспектора сектору мобілізаційної роботи, територіальної оборони та цивільного захисту УОАЗОР ГУНП лейтенанта поліції Рисовського О.В. , який в проведенні службового розслідування участі не брав.

Як вбачається з наказу «Про застосування дисциплінарних стягнень» № 427 від 30.03.2020 позивачем вчинені наступні дисциплінарні проступки:

- незабезпечення здійснення контролю за виконанням заходів, передбачених Планом основних заходів центру забезпечення ГУНП на І півріччя 2020 року під час тимчасового виконання обов`язків начальника центру забезпечення ГУНП, а також допущенні порушень під час його підготовки, що є порушенням пункту 2 розділу VIII та підпункту 4 пункту 2 розділу III Інструкції з організації планування в системі Національної поліції України;

- неналежне забезпечення контролю за виконанням завдань, поставлених під час нарад керівництва підрозділу під головуванням позивача, що є порушенням пункту 3 розділу І Інструкції з організації контролю за виконанням документів у Національній поліції України;

- не вчинення відповідної резолюції на Плані основних заходів центру забезпечення ГУНП на І півріччя 2020 року, що є порушенням підпункту 46 пункту 12 розділу II Інструкції з діловодства в системі Національної поліції України;

- допущення порушень під час організації роботи дисциплінарної комісії у ході проведення службового розслідування, що є порушенням пункту 14 розділу V Порядку проведення службових розслідувань затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 року № 893.

Стосовно порушення пункту 2 розділу VIII та підпункту 4 пункту 2 розділу III інструкції з організації планування в системі Національної поліції України суд зазначає наступне (незабезпечення здійснення контролю за виконанням заходів, передбачених Планом основних заходів центру забезпечення ГУНП на І півріччя 2020 року під час тимчасового виконання обов`язків начальника центру забезпечення ГУНП, а також допущенні порушень під час його підготовки).

Так, у висновку службового розслідування від 26.03.2020 року вказано, що позивач контроль за виконанням завдань, визначених Планом основних заходів ЦЗ ГУНП на І півріччя 2020 року не організував та не здійснив, що призвело до порушень виконавської дисципліни. Вказане підтверджується тим, що на момент перевірки були відсутні підтверджуючі документи (графіки, рапорти, доповідні записки тощо) та відповідні відмітки щодо виконання пункту 2.30 Плану, яким передбачено щомісячне проведення перевірок порядку використання та зберігання транспортних засобів. Основним виконавцем запланованих заходів зазначено ОСОБА_1 .

Також відсутні підтверджуючи документи та відповідні відмітки щодо виконання пункту 2.17 Плану, яким передбачено щомісячне надання до УЛМТЗ ГУНП потреби у закупівлі запчастин, шин, акумуляторів, додаткового обладнання тощо (основний виконавець - ОСОБА_1 )

При цьому, відповідач вважає, що вказані порушення вчинені ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що останній з 30.12.2019 по 21.01.2020 року тимчасово виконував обов`язки начальника центру забезпечення ГУНП в Сумській області.

Відповідно до пункту 2 розділу VIII Інструкції з організації планування в системі національної поліції України, персональна відповідальність за організацію і здійснення контролю за виконанням запланованих заходів, своєчасність надання, повноту і достовірність відомостей про їх виконання покладається на керівника підрозділу, якому доручено виконання цих заходів, або на особу, яка виконує його обов`язки.

Пункт 2.17 Плану основних заходів центру забезпечення ГУНП передбачає завдання: щомісячно надавати до УЛМТЗ ГУНП потребу в закупівлі запчастин, шин, акумуляторів, додаткового обладнання, мастил та спеціальних рідин на службові транспортні засоби ГУНП у формах довідки або рапорту (а.с.63-69). Основним виконавцем визначено ОСОБА_1 .

Пункт 2.30 Плану основних заходів центру забезпечення ГУНП передбачає завдання: щомісячно проводити перевірки порядку використання та зберігання транспортних засобів. В даному випадку основним виконавцем також є ОСОБА_1 .

Разом з цим, суд зазначає, що контроль за виконанням плану основних заходів позивачем здійснювався тільки до 21.01.2020, тобто позивач не міг порушити Інструкцію, оскільки з 22.01.2020 до виконання обов`язків начальника центру забезпечення ГУНП приступив його начальник - Мандрика ІО.Г. , а строк виконання завдання зазначено - щомісяця. Тобто строк виконання завдання на момент виконання позивачем обов`язків начальника ще не закінчився.

Крім зазначеного, у висновку службового розслідування дисциплінарна комісія вказує, що позивач в порушення підпункту 4 пункту 2 розділу III Інструкції, затвердженої наказом НПУ від 24.12.2015 року № 202 при підготовці Плану основних заходів центру забезпечення ГУНП в Сумській області на І півріччя 2020 року у графі «Термін виконання» у значній кількості пунктів (1.2, 2.3, 2.4, 2.9, 3.1, 4.1) строк виконання заходів позначено словами «постійно», що є недопустимим.

Підпункт 4 пункту 2 розділу III Інструкції з організації планування в системі національної поліції України передбачає, що у графі «Термін виконання» зазначається кінцевий строк реалізації заходу (рік - для перспективних планів: місяць чи конкретна дата - для поточних планів) або період, протягом якого триває запланований захід. Строки виконання заходів мають бути конкретними і реальними для виконання. Позначення строку виконання заходу словами «постійно», «упродовж планового періоду» є недопустимим.

Разом з цим, як вбачається з Плану основних заходів центру забезпечення ГУНП в Сумській області на І півріччя 2020 року, даний план підписаний начальником ЦЗ ГУНП в Сумській області підполковником поліції Ю. Мандрикою (23.12.2019 №762/50/01-2019) та затверджений 23.12.2019 заступником начальника ГУНП в Сумській області полковником поліції Олегом Кузьмінковим (а.с.63-69).

Тобто План був розроблений не позивачем, а начальником центру забезпечення ГУНП в Сумській області, що повністю відповідає пункту 6 розділу V Положення про центр забезпечення Головного управління Національної поліції в Сумській області від 15.02.2019, згідно з яким саме начальник ЦЗ ГУНП організовує планування роботи ЦЗ ГУНП та забезпечує виконання планів.

Крім того, згідно з п. 2 посадової інструкції начальника центру забезпечення ГУНП в Сумській області від 07.03.2019 року, начальник центру забезпечення ГУНП в Сумській області організовує роботу центру забезпечення ГУНП в Сумській області, забезпечує виконання завдань, покладених на центр (а.с.76-78).

Отже, дисциплінарна комісія під час здійснення службового розслідування прийшла до передчасного висновку про причетність позивача до виявлених порушень під час складення та затвердження Плану основних заходів.

У зв`язку з цим висновок відповідача про порушення позивачем підпункту 4 пункту 2 розділу III Інструкції з організації планування в системі Національної поліції України є таким, що не відповідає дійсності, нічим не підтверджений, а тому є протиправним.

Стосовно порушення пункту 3 розділу 1 Інструкції з організації контролю за виконанням документів у Національної поліції України (неналежне забезпечення контролю за виконанням завдань, поставлених під час нарад керівництва підрозділу під головуванням позивача).

Так, у висновку службового розслідування від 26.03.2020 року дисциплінарна комісія вказує, що ОСОБА_1 протиправно не забезпечив контроль за виконанням завдань, поставлених під час нарад керівництва підрозділу під його головуванням - відсутні підтверджуючі документи про виконання 5 із 7 заходів, передбачених протоколом наради від 13.01.2020 року № 3.

13.01.2020 під головуванням т.в.о. начальника центру забезпечення ГУНП в Сумській області ОСОБА_1 було проведено оперативну нараду центру забезпечення ГУНП в Сумській області, яка оформлена протоколом № 3 (а.с.53-54). Па вказаній нараді позивачем було дано ряд завдань посадовим особам центру забезпечення ГУНП в Сумській області, про виконання яких вони повинні були доповісти до 22.01.2020.

Про виконання завдань визначених в пунктах 3, 7 протоколу т.в.о. начальника ВКЕЗ ЦЗ ГУНП в Сумській області Грищенко Г. доповіла 20.01.2020 року (а.с.55).

Разом з цим слід відмітити, що на кінцеву дату виконання завдань, поставлених під час оперативної наради 13.01.2020 ОСОБА_1 вже не виконував обов`язки начальника центру забезпечення ГУНП у Сумській області у зв`язку з тим, що до виконання обов`язків 22.01.2020 приступив начальник центру забезпечення ГУНП Мандрика Ю.Г . Крім того, з 22.01.2020 по 03.02.2020 року (включно) позивач перебував на лікарняному, що підтверджується довідкою про тимчасову непрацездатність особи поліцейського № 255 від 03.02.2020 (а.с.71).

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції з організації контролю за виконанням документів у Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 13.06.2016 року № 503, контроль за виконанням документів у поліції в частині дотримання строків, визначених для їх виконання, - це діяльність, спрямована на забезпечення належного та вчасного виконання документів.

Пункт 2 розділу І Інструкції з організації контролю за виконанням документів у Національній поліції України передбачає, що:

контрольний документ - документ, за виконанням якого згідно з резолюцією слід здійснювати контроль:

резолюція - зроблений посадовою особою напис на документі, який містить стислий зміст прийнятого нею рішення щодо виконання документа:

контроль - процедура, відповідно до якої уповноважені посадові особи органів та підрозділів поліції оцінюють стан дотримання виконавської дисципліни;

виконавська дисципліна - неухильне додержання належного, своєчасного та якісного виконання посадовими особами органів та підрозділів поліції функціональних обов`язків (посадових інструкцій), наказів, доручень, рішень, нормативно-правових актів, планів, програм тощо:

відповідальний за здійснення контролю - підрозділ або особа, па який (яку) в обов`язковому порядку наказом, положенням, дорученням або резолюцією керівництва органу чи підрозділу поліції покладено здійснення контролю за виконанням документів;

В свою чергу розділ II Інструкції, який визначає коло суб`єктів контролю за виконанням документів, не відносить до даних суб`єктів т.в.о. начальника структурного підрозділу Головного управління поліції.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що притягнення позивача до відповідальності за порушення пункту 3 розділу І Інструкції з організації контролю за виконанням документів Національної поліції України є безпідставним.

Стосовно порушення підпункту 46 пункту 12 розділу II Інструкції з діловодства в системі Національної поліції України (не вчинення відповідної резолюції на Плані основних заходів центру забезпечення ГУНП на І півріччя 2020 року).

Так, у висновку службового розслідування дисциплінарна комісія вказує, що ОСОБА_1 під час виконання обов`язків начальника центру забезпечення ГУНП в Сумській області не розглянув План основних заходів центру забезпечення ГУНП в Сумській області па І півріччя 2020 року, відповідних резолюцій, передбачених підпунктом 3 пункту 12 розділу II Інструкції з діловодства з метою подальшої організації його виконання не вчинив.

Згідно з підпунктом 46 пункту 12 розділу II Інструкції з діловодства в системі Національної поліції України, керівники структурних підрозділів апарату поліції дають доручення щодо виконання документів працівникам підрозділів, які вони очолюють, а також підрозділам, діяльність яких вони координують за напрямом діяльності.

В свою чергу пункт 3 розділу І Інструкції з організації планування в системі Національної поліції України, затвердженої наказом НПУ № 202 від 24.12.2015 року передбачає, що план - заздалегідь накреслена програма заходів, що передбачає порядок, обсяг, термін їх здійснення та виконавців;

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 розділу II Інструкції з організації планування в системі Національної поліції України. Загальні плани - це плани, які визначають обсяг роботи суб`єкта планування на певний проміжок часу відповідно до основних напрямів його діяльності.

За терміном виконання загальні плани поділяються на перспективні та поточні. Перспективні плани призначені для формування стратегії діяльності суб`єкта планування або розв`язання конкретних питань однієї із сфер його діяльності на довгострокову перспективу.

Поточні плани призначені для визначення сукупності практичних засобів, необхідних для досягнення передбачених перспективним планом цілей, конкретизованих щодо визначеного планового періоду (рік і менше).

До поточних планів належать План основних заходів Національної поліції, її територіального органу, що розробляється на рік, плани основних заходів структурних підрозділів апарату НПУ, міжрегіональних органів, структурних підрозділів територіальних органів, структурних відокремлених підрозділів (відділів) - па півріччя, а також інші плани, передбачені законодавством.

При цьому пункт 1 розділу III Інструкції з організації планування в системі національної поліції України передбачає, що План має такі реквізити: гриф затвердження, назва документа, назва органу чи підрозділу поліції, заголовок (указується термін, на який складено план), текст, підпис, дата складання.

Як вбачається з вищевикладеного пункт 1 розділу III Інструкції з організації планування в системі національної поліції України не містить такого обов`язкового реквізиту плану як резолюція керівника.

Отже судом встановлено, що притягнення позивача до відповідальності за порушення підпункту 46 пункту 12 розділу II Інструкції з діловодства в системі Національної поліції України є безпідставним.

Стосовно порушення пункту 14 розділу V Порядку проведення службових розслідувань (допущення порушень під час організації роботи дисциплінарної комісії у ході проведення службового розслідування).

Так, дисциплінарна комісія вказала на те, що пояснення поліцейського, стосовно якого проводилось службове розслідування та інших осіб зафіксовано на бланках невстановленого зразка. Зокрема, на бланку пояснення майора поліції Коров`яковського О.О. у полі «найменування підрозділу, працівник якого отримує пояснення» зазначено УПП в Сумській області ДПП НПУ, а не ЦЗ ГУНП. Також у поясненні старшого сержанта поліції Парфенова Д.В. зазначена застаріла термінологія «органів внутрішніх справ». Крім того, до бланків пояснень не внесено відомості про посаду, звання, прізвище, ім`я, по батькові осіб, що одержують пояснення, а також пояснення не підписані особами, які їх отримували.

Незважаючи на вказані порушення вимог чинного законодавства України, допущені під час проведення службового розслідування, зазначений висновок було підписано заступником начальника ЦЗ ГУНП - начальником автотранспортного відділу ОСОБА_1, як головою дисциплінарної комісії та наданий на затвердження керівництву ГУНП.

Разом з цим суд зазначає, відповідно до пункт 14 розділу V Порядку проведення службових розслідувань, під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, падає пояснення в письмовій формі. У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди па обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних.

Пояснення поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб може фіксуватися на бланку пояснення, зразок якого наведена в додатку до цього Порядку.

Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває під вартою, здійснюється через адміністрацію місця ув`язнення шляхом його повідомлення про необхідність надіслати пояснення на зазначену дисциплінарною комісією адресу.

Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває па чергуванні або патрулюванні, здійснюється лише після закінчення ним чергування, патрулювання або заміни його іншим поліцейським, а від поліцейського, який перебуває у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння. - після його протверезіння.

Письмове пояснення підписують особа, яка отримувала пояснення, та особа, яка надала пояснення, із зазначенням дати його надання.

Таким чином даний пункт порядку стосується процедури відібрання письмових пояснень від поліцейського стосовно якого проводиться службове розслідування та не передбачає, що такі пояснення повинен відбирати саме голова дисциплінарної комісії.

Враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що під час службового розслідування дисциплінарна комісія не встановила хто відбирав пояснення в поліцейського стосовно якого велося службове розслідування, а тому вина ОСОБА_1 в порушенні пункту 14 розділу V Порядку є припущенням відповідача та не підтверджене будь яким належним доказом.

Крім того, слід зазначити, що за результатами службового розслідування під головуванням ОСОБА_1 дисциплінарна комісія прийшла до висновку про відсутність складу дисциплінарного проступку в діях поліцейського стосовно якого таке розслідування велося (а.с.57-59).

Також слід зазначити, що аналіз статтей 1,2 Дисциплінарного статуту дає підстави для висновку про те, що підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції України. Законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги.

Отже підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих насідків та причинного зв`язку між ними і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Дисциплінарне провадження передбачає порушення дисциплінарної справи, розслідування обставин проступку, розгляд справи посадовою особою, прийняття рішення за наслідками розгляду.

Зокрема висновок службового розслідування повинен містити привід для призначення службового розслідування, суть встановленого порушення та його наслідки, чим підтверджується чи виключається вина працівника, обставини, що пом`якшують і посилюють його відповідальність, причини га умови, що сприяли порушенню, прийняті або запропоновані заходи по їх усуненню, пропозиції про застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення або міри громадського впливу, направлення матеріалів в слідчі органи або про припинення службового розслідування.

До вищезазначеного правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 06.02.2020 по справі № 826/2916/17.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем та відповідачем докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування пункту 2 наказу Головного управління національної поліції в Сумській області № 427 від 30.03.2020 року про застосування до заступника начальника центру забезпечення ГУНП-начальника автотранспортного відділення майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 8000,00 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Частиною другою статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Як роз`яснено у пунктах 4, 5Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», позивач повинен зазначити у чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під час судового розгляду справи позивачем не надано належних пояснень того, в чому полягає моральна шкода, якими доказами вона підтверджується (наявність душевних переживань, погіршення стану здоров`я тощо), наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідачів та заподіянням йому шкоди, з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір моральної шкоди тощо.

Так, суд не приймає до уваги посилання позивача на лікарняний як на підставу відшкодування моральної шкоди, оскільки факт перебування на лікуванні амбулаторно не є належним та допустимим підтвердженням факту завдання моральної шкоди

Сам лише факт порушення прав позивача також не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди, у той час як моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди не підлягає до задоволенню.

Щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 судових витрат, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 02.04.2020 між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням "Маківського" в особі керуючого партнера Маківського Олексія Вікторовича укладено договір № 0204/20/3 про надання правової допомоги (а.с. 156-157).

Відповідно до додаткової угоди до вищезазначеного договору сторони дійшли згоди про вартість надання послуг, а саме: підготовка проекту адміністративного позову - 1000,00 грн., участь в одному судовому засіданні - 600,00 грн. (а.с. 158).

Згідно з актом приймання наданих послуг по договору № 0204/20/3 від 02.04.2020 про надання правової допомоги загальна вартість послуг склала 1600,00 грн., з яких: підготовка адміністративного позову - 1000,00 грн., представництво інтересів клієнта у підготовчому засіданні (у кількості 1) - 600,00 грн. (а.с. 159).

Згідно з ч. 1 ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Частиною 1 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4, 5 статі 134 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Зі змісту статті 134 КАС України, впливає, що крім того, що зазначена стаття забезпечує право особи на правову допомогу, з іншого боку, вона запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу, в т.ч. неоднаковій судовій практиці, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в ч. 5 цієї статті. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано в кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Суд зазначає, що представником відповідача не висловлено зауважень, щодо змісту первинних документів, а суд досліджуючи зміст наведеної угоди вважає наведені документи такими, що підтверджують зміст надання витрат на правничу допомогу.

Разом з цим представник відповідача щодо стягнення адвокатських витрат просила врахувати вимоги ч. 3 ст. 139 КАС України, у випадку часткового задоволення позовних вимоги позивача та стягнути адвокатські витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Сумській області 1600,00 грн. витрат на правничу допомогу, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що адміністративний позов ОСОБА_1 у даній справі містить дві вимоги.

Приймаючи рішення по суті заявлених вимог, суд позовні вимоги в даній справі задовольняє частково, а саме: визнає протиправним та скасовує пункт 2 наказу Головного управління Національної поліції в Сумській області №427 від 30.03.2020 про застосування до заступника начальника центру забезпечення ГУНП - начальника автотранспортного відділення майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани. В іншій частині позовних вимог відмовляє.

Разом з цим суд зазначає, що враховуючи задоволення основної позовної вимоги позивача, суд з урахуванням положень ст. 139 КАС України, вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судових витрат на правничу допомогу в розмірі 1600,00 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та скасування пункту наказу - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу Головного управління Національної поліції в Сумській області №427 від 30.03.2020 про застосування до заступника начальника центру забезпечення ГУНП - начальника автотранспортного відділення майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області (вул. Герасима Кондратьєва, 23, м. Суми, 40000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судових витрат на правничу допомогу в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.01.2021.

Суддя О.М. Кунець