Справа № 240/15732/20
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 106030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Липи В.А.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення вартості витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі,
Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання.
Ухвалою суду заяву Національної академії внутрішніх справ про поновлення строку звернення до суду задоволено. Визнано поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлено строк звернення до суду з даним позовом.
Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у відповідності до вимог КАС України. Про причини неявки суд не повідомили.
Представник позивача у заяві від 10.09.2020 клопотала про розгляд справи без її участі.
Відповідач до суду відзиву на позов не надав, однак надав заяву про застосування строків позовної давності, у якій зокрема, просив відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском строків позовної давності.
Від представника позивача до суду надійшли пояснення на заяву про застосування строків позовної давності, у якій просив відмовити у задоволенні вказаної заяви.
Зважаючи на відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні, яку занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу (витяг) НАВС від 01 вересня 2014 року № 153 о/с з 01 вересня 2014 року на навчання з Донецького юридичного інституту МВС України зараховано рядового поліції ОСОБА_1 курсантом 2-го курсу освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр з напрямом підготовки «Правоохоронна діяльність» (фахівці для підрозділів Державної автомобільної інспекції).
27 травня 2015 року між Національною академією внутрішніх справ та ОСОБА_1 укладено договір № 37ДЮІ на навчання про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. За умовами укладеного договору сторони прийняли взаємні зобов`язання, а саме вищий навчальний заклад МВС України створить умови для навчання за державним замовленням (забезпечить харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням) для подальшої служби в органах внутрішніх справ, а ОСОБА_1 після закінчення навчання прибуде до місця призначення за направленням на роботу, приступить до виконання службових обов`язків і відпрацює не менше трьох років.
За період з вересня 2014 року до червня 2016 року на навчання ОСОБА_1 в НАВС витрачено грошові кошти у розмірі 32 525,86 грн, що підтверджено довідкою від 11.12.2017.
Після закінчення вищого навчального закладу лейтенанта поліції ОСОБА_1 відкомандировано для подальшого проходження служби до Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.
17 листопада 2017 року наказом ГУ НП в Житомирській області відповідач був звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням.
У зв`язку із невідшкодуванням відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання в добровільному порядку, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно положень ст.9 Закону України «Про міліцію» на курсантів, слухачів, ад`юнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів МВС, поширюються права і обов`язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції.
Відповідно до ч.4 ст.18 Закону України «Про міліцію» підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням МВС в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує МВС за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Згідно з ч.6 ст.18 Закону України «Про міліцію» курсанти вищих навчальних закладів МВС у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують МВС витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Відповідно до ч.2 ст.74 Закону України «Про Національну поліцію» підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
За приписами ч.4 ст.74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №313 від 01.03.2007, чинний на час укладення договору про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ від 08.09.2014 року, визначав механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість; відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу; звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни. Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Такі витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою, а у разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Розрахунок фактичних витрат здійснюється відповідно до норм утримання у вищому навчальному закладі. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується у порядку, визначеному законодавством.
Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261, чинний на час розгляду справи, визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі: дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів. Витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло -, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи. Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. Після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів. Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи. У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася. Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису МВС. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу (витяг) НАВС від 17 червня 2016 № 797 року ОСОБА_1 присуджено ступінь вищої освіти бакалавра за напрямами підготовки «Правоохоронна діяльність», видано документи про вищу освіту та відраховано з числа курсантів у зв`язку із завершенням навчання за освітньо-професійною програмою; встановлено розмір фактичних витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі - 32 525,86 грн.
Наказом по особовому складу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 09 грудня 2016 року № 304 о/с для подальшого проходження служби лейтенант поліції ОСОБА_1 був відряджений у розпорядження Головного управління Національної поліції в Житомирській області та призначений на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Коростенського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області.
Відповідно до наказу (витяг) Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 17 листопада 2017 року № 229 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» за власним бажанням згідно поданого рапорту.
Таким чином після закінчення навчання в НАВС позивач прослужив в органах поліції менше ніж три роки.
Суд зазначає, що положенням пункту 2.3.6 договору № 37ДЮІ про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України передбачено, що в разі відрахування з інституту чи звільнення з органів внутрішніх справ до закінчення навчання і встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 договору, ОСОБА_1 зобов`язувався відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Однією з підстав такого відшкодування є відмова від подальшої служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання (пункт 3.2 договору).
Отже, з урахуванням наведеного, слід зауважити, що відповідач є обізнаним про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі відмови від подальшої служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання, оскільки дані зобов`язання визначені у підписаному відповідачем з позивачем договорі про навчання, проте, вказану суму витрат, пов`язаних з утримання відповідача під час навчання у навчальному закладі (позивача), у повному обсязі, станом на час звернення позивача із позовом та на час розгляду справи відповідачем не відшкодовано.
За таких обставин, ОСОБА_1 допустив бездіяльність з добровільного відшкодування витрат за навчання після звільнення з органів внутрішніх справ протягом трирічного терміну перебування на службі після закінчення вищого навчальною закладу Міністерства внутрішніх справ України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно ч. 1, 2 та 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.
Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки під час розгляду цієї справи, позивач витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не поніс, підстави для стягнення судових витрат з відповідача відсутні.
Керуючись ст.ст. 77, 90, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 257-262, 295 КАС України, суд,
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі у сумі 32 525,86 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Липа