Справа № 420/7661/19
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/7661/19

Категорія: 106030000 Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

Час і місце ухвалення: 11:44, м. Одеса

Дата складання повного тексту: 16.10.2020 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до сільського голови Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області, Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до сільського голови Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області (далі голова Фонтанської СР), Фонтанської СР про:

- визнання протиправним та скасування Розпорядження сільського голови Фонтанської СР №266/2019-кР від 20 листопада 2019 року "Про звільнення заступника сільського голови з питань розвитку житлово-комунального господарства Недолуженко В.В.";

- поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника сільського голови Фонтанської СР з питань розвитку житлово-комунального господарства;

- стягнення на користь ОСОБА_1 з Фонтанської СР середній/заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що він працював на посаді заступника сільського голови Фонтанської СР з питань розвитку ЖКГ. Оскаржуваним розпорядженням позивача було звільнено за п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з прогулами, а саме, відсутністю на роботі більше трьох годин протягом робочих днів 18 листопада 2019 року та 19 листопада 2019 року без поважних причин.

Позивач вважає, що розпорядження від 20 листопада 2019 року прийнято з чисельними порушеннями законодавства та посиланням на завідомо неправдиві обставини, що не можуть бути підставою для звільнення позивача.

Позивач зазначає, що його посадова інструкція не обмежує робоче місце позивача суто приміщенням Фонтанської СР, а відносить організацію його роботи на території села. Сільським головою не було враховано фактичне місцеперебування позивача 18 листопада 2019 року, а саме виїзд на територію будівництва дороги в межах села та присутність на пленарному засіданні 19 листопада 2019 року, що відбувалося у приміщенні Фонтанської СР. При цьому в розпорядженні не зазначено час прогулу, що свідчить про передчасність, безпідставність та протиправність спірного розпорядження.

Позивач зазначає, що для прийняття рішення про звільнення працівника із займаної посади за прогул необхідно встановити дві обставини: по-перше - встановити факт відсутності працівника на робочому місці протягом трьох годин або протягом цілого робочого дня; по-друге - з`ясувати причини такої відсутності та обґрунтовано вважати їх неповажними. При цьому, поважність причин, виключають вину працівника щодо відсутності на роботі. Разом з тим, відповідачем не були встановлені вищезазначені факти.

Позивач вважає, що не зазначаючи фактичні підстави звільнення позивача, відповідачами порушено надане йому Конституцією України право на працю та порушено принцип презумпції невинуватості, діючої у трудовому праві.

Також позивач зазначає, що звільнення позивача, який є заступником сільського голови, передбачає певну законодавчу процедуру, зокрема, включення зазначеного питання до порядку денного та його вирішення на відповідній сесії ради. Разом з тим, при звільненні позивача, зазначена процедура не була дотримана, що свідчить про протиправність його звільнення.

З огляду на зазначене, позивач вважає, розпорядження сільського голови про звільнення ОСОБА_1 прийнятим без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення про звільнення, недобросовісно, нерозсудливо, без урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, тому таке розпорядження є протиправним і таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідачі позов не визнали, вказуючи, що дійсно, як зазначає позивач, виконання ним своїх посадових обов`язків не обмежує його необхідністю перебувати лише у приміщенні Фонтанської СР, а передбачає також необхідність, у випадках виконання окремих своїх функцій, переміщуватись у межах населеного пункту.

Разом з цим, 18 листопада 2019 року позивач, не повідомляючи свого безпосереднього керівника - сільського голову ОСОБА_2 про причини та мету вибуття з приміщення Фонтанської сільської ради у робочий час, неодноразово вилучався з місця роботи з невідомих керівнику причин. З тексту його письмових пояснень вбачається, що 18 листопада 2019 року позивач нібито перебував на робочому місці до 13:00 год., з 13:00 год. по 13:45 год. знаходився на перерві для відпочинку і харчування, після чого нібито приступив к огляду проектуємої дороги по вулиці Лісовий бульвар у селі Фонтанка. Пізніше у позовній заяві позивач зазначив, що на вказаному об`єкті відбувалось будівництво. Жодних уточнень у своїх поясненнях що саме передбачає огляд дороги, у чому він полягав та з якою метою він був необхідний позивач не роз`яснив ані в письмових поясненнях, ані в позовній заяві. Будь-яких доказів вчинення таких дій та їх необхідність, або посилання на обставини, позивачем не надаються. Необхідність огляду вказаної дороги не підтверджується жодними прийнятими сільською радою рішеннями, жодними прийнятими програмами по будівництву або договорами. Жодних будівельних, підготовчих та інших робіт як 18 листопада 2019 року та і після вказаної дати за замовленням, участю сільської ради та на підставі прийнятих Фонтанської СР рішень не відбувалось.

Відповідачі вважають, що надаючи такі пояснення позивач намагався ввести в оману свого безпосереднього керівника та приховати вчинення ним дисциплінарного проступку у вигляді прогулу, оскільки у період з 12:30 год. до 15:38 год. позивач перебував у ресторані "Замок Мастара", що підтверджується письмовими поясненнями свідків, які безпосередньо його бачили у приміщенні ресторану та спілкувались там з ним безпосередньо.

Таким чином, відповідачі вважають, що 18 листопада 2019 року заступник сільського голови з питань розвитку житлово-комунального господарства ОСОБА_1 залишав місце роботи на період більше ніж три години протягом робочого дня, про своє місце перебування у вказаний період своєму безпосередньому керівнику не повідомив, у своїх письмових поясненнях достовірні та повні дані про своє місце перебування не надав.

У подальшому, 19 листопада 2019 року позивач з`явився на своє безпосереднє робоче місце у приміщення Фонтанської СР о 08:30 год. (із запізненням), де перебував до 13:53 год. Після чого вийшов за межі приміщення та не повертався на робоче місце. На вимогу надати пояснення про причини відсутності на роботі у період з 13:45 год. до 17:00 год. позивач відмовився надавати пояснення у присутності працівників сільської ради (акт додається).

У позовній заяві зазначається, що заступник сільського голови з питань розвитку житлово-комунального господарства Недолуженко В.В., будучи депутатом Фонтанської сільської ради, разом з іншими депутатами сільської ради 19 листопада 2019 року був присутній на пленарному засіданні чергової п`ятдесят першої сесії Фонтанської сільської ради. Відповідачі зазначають, що дійсно, 19 листопада 2019 року у період з 10:00 год. по 13:10 год. у приміщенні Фонтанської СР за адресою с. Фонтанка, вул. Степна, 4, яке збігається з місцем знаходження безпосереднього робочого місця позивача, відбувалось пленарне засідання чергової 51 сесії Фонтанської СР, на яке були запрошені усі депутати сільської ради, у тому числі позивач, але о 13:10 год. пленарне засідання чергової 51 сесії було закрито у зв`язку з завершенням його роботи та вичерпанням розгляду запропонованих на сесію питань (витяг з протоколу додається). З 13:45 год. до 17:00 год. позивач мав повернутись до виконання своїх безпосередніх обов`язків за основним місцем роботи, однак у вказаний період позивач був відсутній на робочому місці, про місце перебування безпосередньому керівнику не повідомив, 20 листопада 2019 року відмовився надавати будь-які пояснення.

З огляду на зазначене відповідачі вважають, що 19 листопада 2019 року заступник сільського голови з питань розвитку житлово-комунального господарства ОСОБА_1 повторно вчинив дисциплінарний проступок, у вигляді прогулу, тобто відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин.

Стосовно зауваження позивача про не зазначення у розпорядженні від 20 листопада 2019 часу вчинення позивачем прогулу відповідачі зазначають, що чинним законодавством не встановлено обов`язкової форми для наказів/розпоряджень про звільнення та не зобов`язано роботодавця зазначати безпосередньо у наказах/розпорядженнях про звільнення конкретного часу відсутності робітника протягом робочого дня.

При цьому відповідачі зазначають, що пояснення позивача від 20 листопада 2019 року не підтверджують виконання ним обов`язків поза межами приміщення Фонтанської СР у межах села, є неправдивими та повністю спростовуються іншими доказами (поясненнями свідків, відсутністю будь-яких робіт з будівництва на об`єкті, про які зазначає позивач).

Також відповідачі зазначають, що позивачу неодноразово наголошувалось про необхідність належного ставлення до виконуємої роботи, однак зауваження керівника залишені без належного реагування. Факти невиконання та неналежного виконання позивачем своїх посадових обов`язків були поширеними, керівником усно надавались позивачу зауваження, які останнім ігнорувались. Дії позивача з невиконання своїх безпосередніх обов`язків у робочий час, ігнорування вимог керівника щодо додержання трудової дисципліни саме свідчать про умисну вину позивача, підтверджують цілеспрямованість його дій (бездіяльності) та підтверджують розуміння значення можливих наслідків недодержання вимог керівника та свідоме їх ігнорування. Вказане свідчить про співмірність застосованого до позивача дисциплінарного заходу його поведінки, яка виражалась в умисному невиконанні позивачем своїх посадових обов`язків та ігноруванні вимог керівника.

Крім цього, відповідачі зазначають, що посада заступника сільського голови з питань розвитку житлово-комунального господарства не відноситься до переліку посад, обрання яких (так само і звільнення) згідно Закону або Регламенту має відбуватись виключно на сесії сільської ради.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника позивача про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій додатково зазначено, що будь-якими нормативно-правовими актами не закріплено порядок повідомлення голови селищної ради про виїзд з приміщення селищної ради до об`єктів, що входять до безпосередньо до повноважень заступника сільського голови з питань розвитку житлово-комунального господарства ОСОБА_1 . При цьому протягом усього часу перебування на вказаній посаді, позивач здійснював погодження щодо виїзду з приміщення селищної ради безпосередньо з головою ради в усному порядку.

Позивач по справі, не обмежений виконанням своїх обов`язків в суто в приміщенні сільської ради та, як було зазначено у позові, здійснює виїзд за межі ради. Разом з тим, належних доказів, що позивач був відсутній на робочому місці, при цьому не виконував свої повноваження, відповідачем не надано.

Крім цього, звільнення з посади у зв`язку з прогулом є винятковим видом дисциплінарного стягнення, яке може бути застосоване лише у разі вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку. Натомість, відповідач, пославшись на порушення з боку позивача, наявність прогулів, не встановивши наявність чи відсутність дисциплінарних стягнень відразу застосував крайній захід, а саме, звільнення з посади.

Від Фонтанської СР надійшли заперечення, в яких додатково зазначено, що відповідачами встановлено та підтверджено належними доказами факти відсутності ОСОБА_1 18 листопада 2019 року та 19 листопада 2019 року більше трьох годин протягом робочого дня як на робочому місці - у службовому кабінеті в адміністративній будівлі Фонтанської СР. Жодних доказів та підтверджень факту виконання службових обов`язків поза межами безпосереднього робочого місця ані у письмових поясненнях, ані в позовній заяві, позивач не надав, а надані пояснення повністю спростовуються показаннями свідків та іншими доказами.

Відповідач зазначає, що факти невиконання та неналежного виконання позивачем своїх посадових обов`язків були поширеними. Часте перебування позивача поза межами робочого місця та відсутність обґрунтованих пояснень щодо місця його перебування у робочий час, неузгодженість такої поведінки з керівником, а також інша поведінка позивача упродовж трудової діяльності, яка призводила до неналежного виконання позивачем своїх посадових обов`язків, стало наслідком неодноразового позбавлення премій позивача. Зокрема, за неналежне виконання своїх обов`язків та відсутність високих досягнень у праці позивача неодноразово позбавлено нарахувань додаткових виплат до заробітної плати.

Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до сільського голови Фонтанської СР (67571, Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, вул. Степна, 4) Фонтанської СР (67571, Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, вул. Степна, 4, ) про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано Розпорядження сільського голови Фонтанської СР №266/2019-кР від 20 листопада 2019 року "Про звільнення заступника сільського голови з питань розвитку житлово-комунального господарства Недолуженко В.В.".

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника сільського голови Фонтанської СР з питань розвитку житлово-комунального господарства.

Стягнуто з Фонтанської СР на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20 листопада 2019 року по 06 жовтня 2020 року у розмірі 258 603 (двісті п`ятдесят вісім тисяч шістсот три) грн. та 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги Фонтанська СР зазначає, що судом першої інстанції, не враховано, що всі робочі пересування по території сільської ради мають бути узгоджені з безпосередній керівником - головою сільської ради. В порушення встановленого режиму роботи, 18 листопада 2019 року позивач, не повідомляючи свого безпосереднього керівника - сільського голову ОСОБА_2 про причини та мету вибуття з приміщення Фонтанської СР, у робочий час був відсутній на робочому місці з невідомих керівнику причин.

З тексту письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 18 листопада 2019 року він знаходився на перерві для відпочинку і харчування, після чого нібито приступив к огляду проектуємої дороги по вулиці Лісовий бульвар у селі Фонтанка. Проте, апелянт з такими поясненнями позивача не погоджується, оскільки жодних доручень з цього приводу головою Фонтанської СР ОСОБА_2 позивачу не надавалося.

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не подав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Фонтанської СР, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

Рішенням Фонтанської СР від 03 червня 2015 року №1309-VІ затверджено ОСОБА_1 на посаду заступника сільського голови з питань розвитку житлово-комунального господарства Фонтанської СР.

Розпорядженням в.о. сільського голови Фонтанської СР від 03 червня 2015 року №78/2015-кР, ОСОБА_1 призначено на посаду заступника сільського голови з питань розвитку житлово-комунального господарства Фонтанської СР.

Розпорядженням сільського голови Фонтанської СР від 20 листопада 2020 року №266/2019-кР, ОСОБА_1 звільнено з посади заступника сільського голови з питань розвитку житлово-комунального господарства Фонтанської СР з 20 листопада 2019 року за п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з прогулами, а саме, відсутністю на роботі більше трьох годин протягом робочих днів 18 листопада 2019 року та 19 листопада 2019 року без поважних причин.

Зі змісту розпорядження вбачається, що позивача було звільнено відповідно до п.4 ч.1 ст. 40, ст.ст. 139, 149 КЗпП України, ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні":

Підставою звільнення у розпорядженні зазначена відсутність заступника сільського голови з питань розвитку житлово-комунального господарства ОСОБА_1 на роботі більше трьох годин протягом робочих днів 18 листопада 2019 року та 19 листопада 2019 року без поважних причин, що підтверджується актами про відсутність на роботі працівника від 18 листопада 2019 року та від 19 листопада 2019 року, а також неналежне виконання посадових обов`язків, визначених посадовою інструкцією заступника сільського голови з питань розвитку житлово-комунального господарства, затвердженою розпорядженням сільського голови від 23 грудня 2016 року № 208/2016-Кр, що виразилось у системних прорахунках в організації роботи по вирішенню питань житлово-комунального господарства на території села.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було спростовано тих обставин, що позивач під час відсутності його 18 та 19 листопада 2019 року у приміщенні Фонтанської СР, не виконував свої посадові обов`язки поза межами приміщення Фонтанської СР.

Враховуючи характер проступку, за який на позивача накладено дисциплінарне стягнення, пов`язаний із виконання позивачем своїх посадових обов`язків, які не обмежують його необхідністю перебувати лише у приміщенні Фонтанської СР, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем передчасно зроблено висновок що позивачем було вчинено прогул без поважних причин.

Крім того, щодо іншої підстави звільнення, зазначеної в оскаржуваному розпорядженні, а саме неналежного виконання посадових обов`язків, визначених посадовою інструкцією заступника сільського голови з питань розвитку житлово-комунального господарства, затвердженою розпорядженням сільського голови від 23 грудня 2016 року №208/2016-Кр, що виразилось у системних прорахунках в організації роботи по вирішенню питань житлово-комунального господарства на території села, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем взагалі не конкретизовано в чому саме полягає таке неналежне виконання посадових обов`язків та чим це підтверджується.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ч.2 ст. 19, ст. 43 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ч.1 ст. 3, п.1 я.1 ст. 40, ст. 139, ч.1 ст. 147, ст. 149 КЗпП України, ст.ст. 7, 8 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", які регулюють спірні правовідносини.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з ч.1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Частиною 1 ст. 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Згідно зі ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Статтею 7 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" встановлено, що на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 8 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" основними обов`язками посадових осіб місцевого самоврядування є: додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування; додержання прав та свобод людини і громадянина; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, а також іншої інформації, яка згідно із законом не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи, підвищення професійної кваліфікації; сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, ініціативність і творчість у роботі; шанобливе ставлення до громадян та їх звернень до органів місцевого самоврядування, турбота про високий рівень культури, спілкування і поведінки, авторитет органів та посадових осіб місцевого самоврядування; недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави.

Предметом цього спору є правомірність та обґрунтованість дій відповідача щодо звільнення позивача з посади заступника сільського голови з питань розвитку житлово-комунального господарства Фонтанської СР.

Застосовуючи такий вид дисциплінарного проступку до заступника сільського голови з питань розвитку житлово-комунального господарства, як звільнення з займаної посади, сільський голова виходила з того, що позивача не було на роботі більше трьох годин протягом робочих днів, а також з неналежного виконання посадових обов`язків, визначених посадовою інструкцією заступника сільського голови з питань розвитку житлово-комунального господарства, затвердженою розпорядженням сільського голови від 23 грудня 2016 року №208/2016-Кр, що виразилось у системних прорахунках в організації роботи по вирішенню питань житлово-комунального господарства на території села.

Згідно ст. 139 КЗпП України визначено обов`язок працівників працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Як роз`яснено у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Отже, дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, що спеціалістом 1 категорії з юридичних питань ОСОБА_6 , секретарем ОСОБА_7 та спеціалістом 1 категорії з кадрових питань ОСОБА_8 були складені акти про відсутність на роботі 18 та 19 листопада 2019 року заступника сільського голови з питань розвитку житлово-комунального господарства ОСОБА_1 без поважних причин.

Наведені обставини щодо відсутності в зазначені дні на робочу не заперечуються позивачем.

Судова колегія зазначає, що зі змісту посадової інструкції заступника сільського голови з питань розвитку житлово-комунального господарства, затвердженою розпорядженням сільського голови від 23 грудня 2016 року №208/2016-Кр, вбачається, що виконання значної частини посадових обов`язків останнього пов`язано саме з необхідність перебування за межами приміщення Фонтанської СР.

Судом першої інстанції допитано у судовому засіданні свідка головного інженера Лиманського РЕМ ОСОБА_3 , який зазначив, що 18 та 19 листопада 2019 року він спілкувався поза межами приміщення Фонтанської СР з позивачем стосовно вирішення питань ЖКГ, зокрема, щодо прокладки водопроводу.

Дані пояснення свідка підтверджують обставини відсутності позивача на робочому місці, які були зазначені ним у письмових поясненнях, наданих 20 листопада 2019 року.

Отже, судова колегія вважає, що позивач був відсутній в приміщенні Фонтаської СР в робочий час з поважних причин.

Разом з тим, відповідачем при прийнятті спірного наказу про звільнення не було перевірено або спростовано надані ОСОБА_1 пояснення щодо обставин відсутності на робочому місці.

Відтак, на момент прийняття спірного розпорядження про звільнення позивача, відповідач належним чином не пересвідчився у відсутності поважних причин неявки позивача на роботу, не врахував письмових пояснень останнього щодо причин відсутності на робочому місці.

Доводи апелянта про необхідність повідомлення голови селищної ради про виїзд з приміщення селищної ради до об`єктів, що входять до безпосередньо до повноважень заступника сільського голови з питань розвитку житлово-комунального господарства ОСОБА_1 , не підкріплені апелянтом посиланням на нормативно-правові акти.

Крім того, судова колегія зазначає, що відповідачем також під час розгляду справи не надано жодного доказу неналежного виконання позивачем своїх посадових обов`язків (системні прорахунки в організації роботи по вирішенню питань житлово-комунального господарства на території села).

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність Розпорядження сільського голови Фонтанської СР №266/2019-кР від 20 листопада 2019 року "Про звільнення заступника сільського голови з питань розвитку житлово-комунального господарства ОСОБА_1 " та поновлення позивача на попередній посаді.

Питання правильності розрахунку суми стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є предметом апеляційного оскарження, а тому в силу приписів ст. 308 КАС України не аналізуються судом.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 лютого 2021 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.