Справа № 540/3941/20
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3941/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо невнесення даних ОСОБА_1 як особи, яка має право на одержання недоотриманої ОСОБА_2 пенсії, нарахованої відповідно до рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29.10.2019 року у справі № 540/986/19 до Реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (реєстраційний номер рішення в реєстрі 58824);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області внести дані ОСОБА_1 як особи, яка має право на одержання недоотриманої ОСОБА_2 пенсії, нарахованої відповідно до рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29.10.2019 року у справі № 540/986/19 до Реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (реєстраційний номер рішення в реєстрі 58824).

Позов обґрунтованим тим, що рішенням Херсонського окружного адміністративного суду по справі №540/986/19 від 29.10.2019 були задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 (чоловік ОСОБА_1 ), визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_2 з 82% до 70% сум грошового забезпечення, вказаного в довідці Ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області від 24.03.2018 №19/3887 та зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_2 в розмірі 82% суми грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 з урахування виплачених сум.

З набранням рішенням законної сили, ГУ ПФУ здійснило перерахування пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2016, доплата становила 61704,66 грн. Однак зазначена сума виплачена не була.

Після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що сума перерахованої пенсії не сплачена, позивачка 22.10.2020 звернулась до ГУ ПФУ з заявою про виплату їй, як дружині померлого, недоотриманої померлим чоловіком пенсії.

Листом від 04.11.2020 ГУ ПФУ відмовило ОСОБА_1 у виплаті недоотриманої пенсії померлого, посилаючись на роз`яснення Пенсійного Фонду України про те, що інформація про особу, яка має право на отримання недоотриманої померлим пенсії, вноситься до Реєстру рішень, лише на підставі рішення суду про заміну стягувача.

Вважає дії відповідача протиправними, просить позов задовольнити.

Ухвалою від 11.12.2020 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

23.12.2020 до суду надійшов відзив на позов, згідно якого ГУ ПФУ позовні вимоги не визнає, зазначає, що погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду забезпечується Головним управлінням у порядку черговості після виділення коштів для виплати Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів Головному управлінню.

Враховуючи положення Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою КМУ від 22.08.2018 №649, ГУ ПФУ було обчислено суму заборгованості з пенсійних виплат ОСОБА_2 за період з 01.01.2016 по 28.11.2019 в розмірі 61704,66 грн та внесено дані про рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29.10.2019 у справі №540/986/19 до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

На момент смерті ОСОБА_2 зазначені кошти в порядку, передбаченому Постановою №649, до ГУ ПФУ не надходили.

Відповідно до Порядку №649, у разі смерті стягувача відповідальна особа вносить до реєстру інформацію про дату смерті стягувача, а також прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта особи (осіб), яка має (які мають) право на одержання недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю стягувана.

Дата смерті стягувана була внесена до реєстру.

Дані про прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта особи, яка має право на одержання недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю стягувача, до реєстру не вносилися, оскільки відповідно до роз`яснень Пенсійного фонду України зазначена вище інформація вноситься до реєстру на підставі рішення суду про заміну стягувача.

На підставі викладеного, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відзив відповідача, відповідь на відзив, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду по справі №540/986/19 від 29.10.2019 були задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 (чоловік ОСОБА_1 ), визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_2 з 82% до 70% сум грошового забезпечення, вказаного в довідці Ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області від 24.03.2018 №19/3887 та зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_2 в розмірі 82% суми грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 з урахування виплачених сум.

Після набрання рішенням законної сили, ГУ ПФУ здійснило перерахування пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2016, доплата становила 61704,66 грн. Однак зазначена сума виплачена не була.

Після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що сума перерахованої пенсії не сплачена, позивачка 22.10.2020 звернулась до ГУ ПФУ з заявою про виплату їй, як дружині померлого, недоотриманої померлим чоловіком пенсії.

Листом від 04.11.2020 ГУ ПФУ відмовило ОСОБА_1 у виплаті недоотриманої пенсії померлого, посилаючись на роз`яснення Пенсійного Фонду України про те, що інформація про особу, яка має право на отримання недоотриманої померлим пенсії, вноситься до Реєстру рішень, лише на підставі рішення суду про заміну стягувача.

Не погоджуючись з діями відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Розгляд і вирішення адміністративних справ здійснюється відповідно до принципу диспозитивності (ст. 9 КАС України), відповідно до якого, суд вирішує лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин). Суд позбавлений можливості ініціювати судове провадження, інакше він перетворився б з органу правосуддя у контролюючий орган.

За загальним правилом, адміністративний суд вирішує тільки ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і він не повинен виходити за межі цих вимог. Інакше кажучи, суд зв`язаний предметом і розміром заявлених вимог.

В даному конкретному випадку, суд вважає помилковим обраний позивачкою спосіб судового захисту, а саме, шляхом визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ щодо невнесення даних ОСОБА_1 як особи, яка має право на одержання недоотриманої ОСОБА_2 пенсії та зобов`язання ГУ ПФУ внести дані ОСОБА_1 як особи, яка має право на одержання недоотриманої ОСОБА_2 пенсії до Реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Разом з тим, враховуючи, що дійсна мета позову - зобов`язання відповідача виплатити ОСОБА_1 недоотриману ОСОБА_2 пенсію згідно рішення Херсонського окружного адміністративного суду №540/986/19. Суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та розглянути позов як такий, що направлений на визнання протиправними дій відповідача щодо відмови виплатити ОСОБА_1 недоотриману ОСОБА_2 пенсію згідно рішення Херсонського окружного адміністративного суду №540/986/19 та зобов`язання здійснити такі виплати.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі - Закон №2262-XII).

Статтею 61 Закону України № 2262 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деякій інших осіб" визначено, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

За приписами частини 3 цієї статті, зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Отже, згідно з наведеними приписами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 з 09.11.2007 року перебувала в шлюбі зі ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 09.11.2007 року.

Місцем реєстрації та проживання подружжя є: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями паспортів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також Довідкою ТОВ "Керуюча компанія "Альянс" від 05.10.2020 № 1-4/453 (а.с. 19) та Актом від 02.10.2020, що затверджений директором ТОВ "Керуюча компанія "Альянс" Шкуренком Г.О. (а.с. 20).

З заявою про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_2 позивачка звернулась 22.10.2020.

Враховуючи вищевикладене та ту обставину, що станом на день смерті свого чоловіка ОСОБА_2 позивачка проживала разом з ним, а також дотримання терміну подання заяви про отримання недоплаченої ОСОБА_2 пенсії, суд дійшов висновку, що позивачка відповідно приписів ст. 61 Закону № 2262 має право на отримання належних її чоловікові сум пенсії, а отже дії відповідача щодо відмови виплатити ОСОБА_1 недоотриману чоловіком пенсію, є протиправними.

Крім того, суд не погоджується з позицією ГУ ПФУ, яке посилається на Порядок №649 та роз`яснень Пенсійного фонду України, згідно яких дані про прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта особи, яка має право на одержання недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю стягувача, вноситься до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, на підставі рішення суду про заміну стягувача, оскільки зазначений Порядок не містить такі положення, а роз`яснення Пенсійного фонду України не є нормативно-правовим актом у розумінні статті 117 Конституції України, не є джерелом права відповідно до статті 7 КАС України.

Щодо неможливості задоволення позову в редакції запропонованій позивачем, суд зазначає, що вирішуючи спір, суд встановлює право особи, яке підлягає поновленню, а не визначає механізм та порядок поновлення такого права. В даному випадку, порушеним є право ОСОБА_1 на отримання належних її померлому чоловікові сум пенсій, а тому поновлення відповідного права суд вважає можливим шляхом зобов`язання відповідача виплатити спірні кошти. Механізм виконання цього рішення немає значення для спірних правовідносин.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність своїх дій. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову в редакції запропонованій судом.

Судові витрати розподілити згідно ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, ) щодо відмови виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) недоотриману ОСОБА_2 пенсію згідно рішення Херсонського окружного адміністративного суду №540/986/19 від 29.10.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) недоотриману ОСОБА_2 пенсію в розмірі 61 704 (шістдесят одна тисяча сімсот чотири) грн 66 коп згідно рішення Херсонського окружного адміністративного суду №540/986/19 від 29.10.2019 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Ковбій

кат. 112010200