Справа № 280/7727/20
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року Справа № 280/7727/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Стовбур А.Ю., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (03150, м.Київ, вул.Предславинська, буд.34-А, )

до Офісу великих платників податків ДПС (04119, м.Київ, вул.Дегтярівська, буд.11-Г, ),

Східного управління Офісу великих платників податків ДПС (69035, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.190-А)

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (далі позивач, ПАТ «Донбасенерго») до Офісу великих платників податків ДПС (далі відповідач 1, Офіс ВПП ДПС), Східного управління Офісу великих платників податків ДПС (далі відповідач 2, Східне управління Офісу ВПП ДПС), в якій позивач просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача 1, вчинені у період з 03.10.2020 по 15.10.2020, з нарахування позивачу пені по податку на додану вартість у загальному розмірі 5 863 263,94 грн.;

2) зобов`язати відповідача 1 та відповідача 2 солідарно внести зміни до інтегрованої картки позивача шляхом виключення з неї операцій по нарахуванню пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 5 863 263,94 грн. в період з 03.10.2020 по 15.10.2020.

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Віткаловим Д.М., який діє на підставі довіреності №425-20 від 20.12.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач сплачує розстрочений податковий борг з податку на додану вартість за судовими рішеннями та графіками, на який автоматично нараховується пеня програмними засобами податкових органів. При цьому розрахунок пені здійснюється некоректно, розрахунковий розмір пені є більшим, ніж визначено податковим законодавством. Зважаючи на некоректну роботу програмного забезпечення та чисельні звернення до податкового органу з даного питання, які залишені без реагування, позивач оскаржив до суду бездіяльність Державної податкової служби України щодо не проведення перевірки наявності методологічної помилки. Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва у справі №640/15976/19 позов задоволено та зобов`язано Державну податкову службу України усунути методологічні помилки електронного кабінету платника податків. Разом з тим, рішення Окружного адміністративного суду м.Києва у справі №640/15976/19 не виконано, виявлені методологічні помилки не усунені. Таким чином, нараховуючи позивачеві пеню в завідомо завищеному розмірі, контролюючий орган усвідомлював протиправність своїх дій, проте все одно реалізовував своє право на нарахування пені, тим самим зловживаючи своїми правами. Крім того, нараховуючи спірну пеню, контролюючий орган не дотримався порядку визначення грошового зобов`язання, який встановлений Податковим кодексом України, тим самим вчинив дії з нарахування пені не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Позивач зазначає, що у зв`язку зі змінами до Податкового кодексу України пеня увійшла до складу поняття «грошове зобов`язання», а тому її визначення має відбуватись у спосіб винесення податкового повідомлення-рішення, оскільки норми Податкового кодексу України іншого не передбачають. Всупереч наведеному відповідач здійснив нарахування пені за спірний період без прийняття податкового повідомлення-рішення та фактично стягнув її в день нарахування. Крім того, вважає, що нарахування пені відбулось поза межами строків давності, встановлених статтею 102 Податкового кодексу України.

Ухвалою судді від 02.11.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 30.11.2020, встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Відповідач 1 позов не визнав, 23.11.2020 подав відзив (вх.№56357), відповідно до якого посилається на приписи пп. 14.1.111, пп. 14.1.110 п. 14.1 ст. 14, ст. 42-1 Податкового кодексу України та стверджує, що центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику на звернення позивача було надано відповідь листом від 08.10.2019 №4784/6/99-00-10-04-15, в якій зазначено, що порушене питання щодо нарахування пені на сьогодні розглядається ДПС з метою приведення особових карток платників, у тому числі позивача, у відповідність до законодавства з урахуванням змін, що набрали чинності. Зауважує, що законодавець відокремив відповідальність за порушення податкового законодавства, що були зумовлені технічною та/або методологічною помилкою чи технічним збоєм у роботі електронного кабінету від інших порушень. Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм, контролюючий орган вважає, що скасуванню може підлягати лише пеня, яка виникла в наслідок технічної та/або методологічної помилки у роботі електронного кабінету. Згідно даних автоматизованої інформаційної системи Державної податкової служби «Податковий блок» в інтегрованих картках ПАТ «Донбасенерго» обліковується нарахована в автоматичному режимі відповідно до вимог статті 129 Податкового кодексу України пеня за порушення строків сплати грошових зобов`язань. Відповідач зазначає, що у Прикінцевих положеннях Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», яким внесено зміни до Податкового кодексу України, і який набрав чинності з 23.05.2020, передбачено необхідність приведення підзаконних нормативно-правових актів у відповідність з цим Законом, однак відповідні зміни не внесені. Отже, існуюче на теперішній час нормативно-правове регулювання порядку ведення органами Державної податкової служби України оперативного обліку податків та зборів, митних та інших платежів до бюджетів, порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків не передбачає нарахування пені шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення. Просить суд у задоволенні позову відмовити.

26.11.2020 позивач подав відповідь на відзив (вх.№57469), у якій додатково звертає увагу суду, що відповідач 1 фактично не заперечує наявність методологічних помилок при нарахуванні пені, однак незважаючи на це, відповідачі не вжили жодних дієвих заходів щодо недопущення порушення прав позивача. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 30.11.2020 відкладено підготовче засідання на 09.12.2020.

Ухвалою суду від 09.12.2020 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті на 21.12.2020.

У судовому засіданні 21.12.2020 представники сторін висловили свої доводи та заперечення.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, наведених у заявах по суті справи, зазначив, що відповідачами допущено протиправні дії, які виразились у тому, що не дивлячись на підтверджену остаточним судовим рішенням методологічну помилку при обрахунку пені, контролюючий орган продовжує автоматичне нарахування пені у завищеному розмірі. Крім того, послався на порушення контролюючим органом порядку визначення пені з огляду на те, що не приймалось відповідне податкове повідомлення-рішення. Також послався на порушення граничного строку визначення грошового зобов`язання, встановленого статтею 102 Податкового кодексу України. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача 1 підтримав заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву, зазначив, що порушене питання щодо методологічної помилки при нарахуванні пені на сьогодні розглядається контролюючим органом. Вказав, що твердження позивача про необхідність винесення податкового повідомлення-рішення при нарахуванні пені не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Зазначив, що пеню нараховано на розстрочене грошове зобов`язання по періоду до моменту його сплати, а тому граничні строки визначення грошового зобов`язання, встановлені статтею 102 Податкового кодексу України, не порушені. Просив в задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні 21.12.2020 оголошено перерву до 20.01.2021.

Представник відповідача 2 у підготовчі засідання та у судові засідання, у тому числі 20.01.2021, не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач 2 є відокремленим структурним підрозділом відповідача 1, представник якого з`являвся за викликом суду та брав участь у судових засіданнях під час підготовчого провадження та під час судового розгляду справи по суті, суд визнав за можливе здійснювати судовий розгляд без участі представника відповідача 2.

У судовому засіданні 20.01.2021 сторони заявили клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим подальший розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Розглянувши та дослідивши надані сторонами письмові докази, суд встановив такі обставини.

Згідно з офіційними відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «Донбасенерго» є юридичною особою, яка зареєстрована 26.08.1998 та 30.08.2004 відомості про неї внесені до Єдиного державного реєстру записом №1 256 120 0000 000070.

Позивач є платником податку на додану вартість та з 01.01.2019 перебуває на податковому обліку за основним місцем обліку у Офісі ВПП ДПС, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 15.11.2019. При цьому адміністрування податків та надання адміністративних послуг, включаючи ведення інтегрованої картки платника, здійснюється Східним управлінням Офісу ВПП ДПС. Основним видом діяльності підприємства є виробництво електроенергії (код КВЕД 35.11).

Позивач має відокремлені підрозділи, в тому числі структурну одиницю ПАТ «Донбасенерго» Старобешевську теплову електричну станцію, розташовану в м. Миколаївці Слов`янського району Донецької області (виробничі потужності розташовані в смт Новий світ Донецької області).

До 29.12.2014 ПАТ «Донбасенерго» знаходилось за адресою: м. Донецьк, пр. Тітова, 8-Б, тобто на тимчасово окупованій території.

29.12.2014 ПАТ «Донбасенерго» змінило своє місцезнаходження на м. Київ, вул. Предславинську, 34-А.

Як зазначає позивач, в період з квітня 2014 року по березень 2017 року ПАТ «Донбасенерго» здійснювало виробництво електричної енергії в тому числі на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, при цьому, за чинним протягом 2015 року законодавством, формувало податкові зобов`язання з податку на додану вартість за принципом «першої події» (нарахування), виходячи з вартості виробленої електроенергії без врахування її оплати. За вироблену та поставлену на тимчасово неконтрольовану територію електричну енергію підприємство майже не отримувало оплати, що призвело до відсутності грошових коштів та виникнення податкового боргу.

Постановами Донецького окружного адміністративного суду, за позовами Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС з ПАТ «Донбасенерго» стягнуто податковий борг та, у відповідності до ст. 257 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення постанов), встановлено спосіб, порядок і строки виконання постанов суду, тобто розстрочено сплату податкового боргу, а саме:

- постановою від 14.12.2015 по справі № 805/4205/15-а стягнуто кошти за податковим боргом з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 393991245,73 грн. та з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 55907532,95 грн., який виник внаслідок несплати податкових зобов`язань за самостійно поданою декларацією з податку на прибуток за 2014 рік та деклараціями з податку на додану вартість квітень жовтень 2015 року. Встановлено спосіб, строки і порядок виконання постанови суду шляхом сплати податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 393991245,73 грн.; з податку на прибуток підприємств і організацій в сумі 55907532,95 грн. шляхом визначення для ПАТ «Донбасенерго» виконання судового рішення в строк до 15.11.2020 відповідно до підписаних спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Донецьку міжрегіонального головного управління ДФС та ПАТ «Донбасенерго» графіків погашення податкового боргу, шляхом сплати грошовими коштами, у тому числі за допомогою механізму, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України №375 та в іншій спосіб, передбачений законодавством України, з можливістю дострокового погашення зі збереженням строку сплати у черговій послідовності відповідно до графіків погашення податкового боргу;

- постановою від 23.05.2016 по справі № 805/854/16-а стягнуто кошти за податковим боргом у загальному розмірі 225321345,06 грн., з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 169752081,88 грн. та з податку на прибуток у сумі 55569263,18 грн., який виник внаслідок несплати податкових зобов`язань за самостійно поданими деклараціями з податку на прибуток від № та № та деклараціями з податку на додану вартість від 18.12.2015, 19.01.2016, 18.02.2016, 18.03.2016 з урахуванням уточнюючих розрахунків. Встановлено порядок виконання судового рішення шляхом сплати Публічним акціонерним товариством «Донбасенерго» в дохід державного бюджету податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 169752081,88 грн. впродовж 60 місяців із сплатою заборгованості щомісячно до третього числа місяця, починаючи з 03 червня 2016 року по 03 квітня 2021 року рівними частинами по 2829201,36 грн. та у травні 2021 року у розмірі 2829201,64 грн. та податкового боргу з податку на прибуток у розмірі 55569263,18 грн. впродовж 60 місяців із сплатою заборгованості щомісячно до третього числа місяця, починаючи з 03 червня 2016 року по 03 квітня 2021 грн. у розмірі 926154,39 грн. та у травні 2021 року у сумі 926154,17 грн.;

- постановою від 27.07.2016 по справі № 805/1577/16-а стягнуто податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 38 642 03 грн. 46 коп. та податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 55 018 309 грн., який виник внаслідок несплати податкових зобов`язань за самостійно поданою декларацією з податку на прибуток від 05.05.2016 № та декларацією з податку на додану вартість від 19.04.2016 №. Встановлено порядок виконання судового рішення шляхом сплати Публічним акціонерним товариством Донбасенерго в дохід державного бюджету податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 38 642 003,46 грн. впродовж 60 місяців із сплатою заборгованості щомісячно до десятого числа місяця, починаючи з 10 серпня 2016 року по 10 липня 2021 року рівними частинами по 644 033,39 грн. та у липні 2021 року у розмірі 644 033,45 грн. та податкового боргу з податку на прибуток у розмірі 55 018 309 грн. впродовж 60 місяців із сплатою заборгованості щомісячно до 10 числа місяця, починаючи з 10 серпня 2016 року по 10 липня 2021 року у розмірі 916 971,82 грн. та у липні 2021 року у сумі 916 971,62 грн.

Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку МГУ ДФС України складені та надіслані позивачу графіки погашення розстрочених (відстрочених) на підставі рішення суду сум заборгованості за платежами, контроль за справлянням яких здійснюється органами ДФС:

- від 10.08.2016 № 805/4205/15-а до рішення суду від 14.12.2015 №805/4205/15-а, яким передбачено розстрочення податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 348 213 548,38 грн., з яких 336 966 609,91 грн. - основний платіж, а 11 246 938,47 грн. - пеня, на період з 25.12.2015 по 15.11.2020;

- від 27.05.2016 № 805/854/16-а до рішення суду від 23.05.2016 №805/854/16-а, яким передбачено розстрочення податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 158 252 081,88 грн., на період з 03.06.2016 по 03.05.2021;

- від 27.05.2016 № 805/854/16-а до рішення суду від 23.05.2016 №805/854/16-а, яким передбачено розстрочення податкового боргу з податку на прибуток в сумі 55 569 263,18 грн., на період з 03.06.2016 по 03.05.2021;

- від 27.07.2016 № 805/1577/16-а до рішення суду від 27.07.2016 №805/1577/16-а, яким передбачено розстрочення податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 38 642 001,46 грн., з яких 38 282 425,25 грн. - основний платіж, а 359 578,21 грн. - пеня, на період з 10.08.2016 по 10.07.2021 (т. 1, а.с. 41-42);

Протягом 2015 2016 років в інтегрованій картці платника ПАТ «Донбасенерго» з податку на прибуток та податку на додану вартість відображено відповідні суми розстрочення, у відповідності до графіків.

З 01.01.2017 в інтегрованій картці платника ПАТ «Донбасенерго» з податку на прибуток та податку на додану вартість, з технічних причин, не відображалося нарахування чергових часток розстрочених сум податкового боргу у встановлені постановами суду строки.

Крім того, при нарахуванні пені не дотримано вимоги ст. 129 Податкового кодексу України, а саме пеню нараховано до спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Вказані обставини встановлені рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.05.2019 у справі №808/3551/17, яке за даними Єдиного державного реєстру судових рішень набрало законної сили 16.09.2019, та не підлягають доказуванню у відповідності до приписів частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Крім того, вказані обставини підтверджуються наданими до матеріалів справи письмовими доказами (а.с.30-53).

Вважаючи протиправними дії контролюючого органу з нарахування пені з порушенням норм Податкового кодексу України, позивач оскаржив такі дії до суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.05.2019 у справі №808/3551/17, яке за даними Єдиного державного реєстру судових рішень набрало законної сили 16.09.2019, адміністративний позов ПАТ «Донбасенерго» задоволено частково, визнано протиправними дії Офісу ВПП ДФС та Запорізького управління Офісу ВПП ДФС щодо нарахування ПАТ«Донбасенерго» пені в період з 01.01.2017 по 15.11.2017 з податку на додану вартість в сумі 17 477 079,95 грн. та з податку на прибуток в сумі 4 021 204,02 грн. Зобов`язано Запорізьке управління Офісу ВПП ДФС внести зміни до інтегрованої картки платника ПАТ «Донбасенерго» шляхом виключення з неї пені, яка нарахована в період з 01.01.2017 по 15.11.2017 з податку на додану вартість в сумі 17 477 079,95 грн. та з податку на прибуток в сумі 4 021 204,02 грн.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд виходив з того, що оскільки податковий борг ПАТ «Донбасенерго» з податку на додану вартість, стягнутий та розстрочений постановами суду, виник у зв`язку із несвоєчасною сплатою грошових зобов`язань, визначених платником самостійно у податкових деклараціях, нарахування пені має розпочинатися після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкових зобов`язань, а закінчуватися у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Разом з тим, як було встановлено судом з інтегрованих карток платника ПАТ «Донбасенерго» з податку на додану вартість за 2017 рік, нарахування пені за період з 03.01.2017 по 30.11.2017 проводилося з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, тобто із порушенням приписів пп. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України.

Крім того, контролюючим органом при нарахуванні пені за період з 03.01.2017 по 30.11.2017 не взято до уваги дат фактичного зарахування коштів, внесених платником в рахунок погашення податкового боргу, до бюджету, що є порушенням вимог підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України та призводить до штучного збільшення періоду, на який така пеня нараховується.

Також суд зазначив, що на податковий борг з податку на додану вартість, який виник за результатами діяльності структурної одиниці Старобешевської теплової електричної станції, у відповідності до приписів пп. 38.4 п. 38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, пеня у спірний період нараховуватись не повинна.

За таких обставин, у справі №808/3551/17 суд дійшов висновку, що контролюючим органом відображення пені в інтегрованій картці з податку на додану вартість, з 01.01.2017, здійснено із порушенням норм Податкового кодексу України та Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07 квітня 2016 року №422 (а.с.54-60).

У подальшому позивач знову звернувся за судовим захистом, заявляючи про протиправність дій контролюючих органів (правонаступниками яких є відповідачі) із нарахування пені з порушенням норм Податкового кодексу України, посилаючись на ті самі підстави порушення.

Рішеннями Запорізького окружного адміністративного суду від 06.06.2019 у справі №280/551/19, яке за даними Єдиного державного реєстру судових рішень набрало законної сили 24.09.2019, від визнано протиправними дії Запорізького управління Офісу ВПП ДФС по нарахуванню 30.11.2017 ПАТ «Донбасенерго» пені з податку на додану вартість в розмірі 1660362,35 грн., та зобов`язано Запорізьке управління Офісу ВПП ДФС внести зміни до інтегрованої картки платника - ПАТ «Донбасенерго» з податку на додану вартість шляхом виключення з неї пені нарахованої 30.11.2017, в сумі 1660362,35 грн..

У справі №280/551/19 суд встановив нарахування ПАТ «Донбасенерго» пені за період з 01.10.2015 по 29.12.2015 в сумі 304 654,74 грн., за період з 31.12.2015 по 29.03.2016 у сумі 142 690,65 грн. та за період з 01.07.2016 по 28.09.2016 в сумі 24 693,56 грн., а всього в загальній сумі 472 038,95 грн. в порушення пп. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України до спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання. Також суд встановив, що в порушення п.п.38.4 п. 38 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України Запорізьке управління У Офісу ВПП ДФС нарахувало пеню на податкові зобов`язання, обумовлені діяльністю відокремленого підрозділу ПАТ «Донбасенерго» СО «Старобешівська теплова електрична станція» на тимчасово окупованій території (а.с.61-65).

12.07.2019 позивач звернувся до Державної фіскальної служби України з листом №01-1.1/01477 від 12.07.2019, в якому повідомив про помилку, що виникла під час роботи в інформаційно-телекомунікаційній системі Електронний кабінет, в частині невідповідності автоматизованого розрахунку розміру пені положенням податкового законодавства.

У зв`язку з неотриманням повідомлення про результати перевірки наявності методологічних помилок електронного кабінету, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовною заявою про визнання протиправною бездіяльності Державної фіскальної служби України, яка полягає у не проведенні перевірки наявності методологічної помилки за повідомленням ПАТ «Донбасенерго» від 12.07.2019 та не повідомленні платника податків про результати обробки помилки, що виникла під час роботи в інформаційно-телекомунікаційній системі «Електронний кабінет», у строки, встановлені п.42-1.8 ст. 42-1 Податкового кодексу України, а також про зобов`язання Державної фіскальної служби України усунути виявлені методологічні помилки електронного кабінету при нарахуванні пені. Про подання вказаної позовної заяви ПАТ Донбасенерго повідомило Державну фіскальну службу України та Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби через електронний кабінет.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 08.01.2020 у справі №640/15976/19 визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України, яка полягає у не проведенні перевірки наявності методологічної помилки за повідомленням ПАТ «Донбасенерго» від 12.07.2019 та не повідомленні платника податків про результати обробки помилки, що виникла під час роботи в інформаційно-телекомунікаційній системі «Електронний кабінет», у строки, встановлені пунктом 42-1.8 статті 42-1 Податкового кодексу України;

Зобов`язано Державну фіскальну службу України усунути методологічну помилку електронного кабінету, яка полягає у нарахуванні пені за період до спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, в порушення положень підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України.

Зобов`язано Державну фіскальну службу України усунути методологічну помилку електронного кабінету, яка полягає у нарахуванні пені за період після зарахування коштів на рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в порушення положень підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України.

Зобов`язано Державну фіскальну службу України усунути методологічну помилку електронного кабінету, яка полягає у нарахуванні пені за несвоєчасну оплату податкових зобов`язань, які обумовлені діяльністю філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, фактичним місцезнаходженням якого є тимчасово окупована територія, в порушення положень підпункту 38.4 пункту 38 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (а.с.67-71).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2020 рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 08.01.2020 у справі №640/15976/19 залишено без змін (а.с.72-75).

Ухвалою Верховного Суду від 19.06.2020 відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 08.01.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2020 у справі №640/15976/19 (а.с.76-77).

За даними інтегрованої картки платника податків ПАТ «Донбасенерго» в період з 03.10.2020 по 15.10.2020 Офіс ВПП ДПС нарахував та стягнув пеню по податку на додану вартість в загальній сумі 5 863 263,94 грн.(а.с.13-29), у тому числі:

- 03.10.2020 в загальній сумі 1 627 367,20 грн. за період з 31.03.2016 по 03.10.2020 при сплаті розстроченого постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23.05.2016 по справі № 805/854/16-а та згідно з графіком погашення розстрочених (відстрочених) на підставі рішення суду сум заборгованості за платежами, контроль за справлянням яких здійснюється органами ДФС (у тому числі недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) від 27 травня 2016 року №805/854/16-а до рішення суду від 23 травня 2016 №805/854/16-а, грошового зобов`язання в сумі 2 637 534,70 грн., яке виникло за податковою декларацією з податку на додану вартість № з граничним строком погашення 30.03.2016;

- 10.10.2020 в загальній сумі 361 980,12 грн. за період з 04.07.2016 по 10.10.2020 при сплаті розстроченого постановою Донецького окружного адміністративного суду від 27.07.2016 по справі №805/1577/16-а та згідно з графіком погашення розстрочених (відстрочених) на підставі рішення суду сум заборгованості за платежами, контроль за справлянням яких здійснюється органами ДФС (у тому числі недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) від 27 липня 2016 року № 805/1577/16-а до рішення суду від 27 липня 2016 №805/1577/16-а, грошового зобов`язання в сумі 638 040,42 грн., яке виникло за податковою декларацією з податку на додану вартість № з граничним строком погашення 03.07.2016;

- 15.10.2020 в загальній сумі 3 873 916,62 грн. за період з 01.12.2015 по 15.10.2020 при сплаті розстроченого постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2015 по справі № 805/4205/15-а та згідно з графіком погашення розстрочених (відстрочених) на підставі рішення суду сум заборгованості за платежами, контроль за справлянням яких здійснюється органами ДФС (у тому числі недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) від 10 серпня 2016 року №805/4205/15-а до рішення суду від 14 грудня 2015 №805/4205/15-а, грошового зобов`язання в сумі 5 616 110,17 грн., яке виникло за податковою декларацією з податку на додану вартість № з граничним строком погашення 30.11.2015.

ПАТ «Донбасенерго» вважає протиправними дії Офісу великих платників податків ДПС, які вчинені в період з 03.10.2020 по 15.10.2020, з нарахування пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 5 863 263,94 грн., оскільки всупереч рішенню Окружного адміністративного суду м.Києва від 08.01.2020 у справі №640/15976/19 контролюючим органом не усунуто методологічні помилки електронного кабінету платника, які зумовлюють нарахування пені з порушенням норм податкового законодавства, і така пеня продовжує нараховуватись у завищеному розмірі. Крім того, посилається на зміни до Податкового кодексу України, які на думку позивача зумовлюють необхідність винесення податкового повідомлення-рішення при нарахуванні пені, а також свідчать про те, що нарахування пені відбулось з перевищенням строку 1095 днів, встановленого статтею 102 Податкового кодексу України.

Вищезазначене стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і в подальшому в редакції на момент нарахування спірної пені) пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (підпункт 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України).

Нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань (підпункт 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України).

Пунктом 129.9 ст. 129 ПК України передбачено, що у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податку помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу пеня, передбачена цією статтею, не нараховується, якщо зміни до податкової звітності внесені протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.

У відповідності до підпункту 38.4 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо фактичним місцезнаходженням філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу юридичної особи є: тимчасово окупована територія, а місцезнаходженням відповідної юридичної особи є інша територія України або територія населених пунктів на лінії зіткнення, така юридична особа, відокремлений чи інший структурний підрозділ, уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) до бюджету податки, збори у випадках, передбачених цим Кодексом, звільняються від відповідальності, визначеної цим Кодексом, у межах діяльності, що провадиться через такі філії, представництва, відокремлені чи інші структурні підрозділи, за весь період проведення антитерористичної операції.

Відповідно до підпункту 14.1.56-2 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України електронний кабінет - сукупність інформаційно-телекомунікаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, призначених для взаємодії між платниками податків та державними, у тому числі контролюючими, органами з питань реалізації прав та обов`язків, визначених цим Кодексом та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, та нормативно-правовими актами, прийнятими на підставі та на виконання цього Кодексу та інших законів, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Пунктом 42-1.2 статті 42-1 Податкового кодексу України передбачено, що Електронний кабінет забезпечує можливість реалізації платниками податків прав та обов`язків, визначених цим Кодексом та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, та нормативно-правовими актами, прийнятими на підставі та на виконання цього Кодексу та інших законів, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, в тому числі, шляхом:

перегляду в режимі реального часу інформації про платника податків, що збирається, використовується та формується контролюючими органами у зв`язку з обліком платників податків та адмініструванням податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійсненням податкового контролю, у тому числі дані оперативного обліку податків, зборів, єдиного внеску (у тому числі дані інтегрованих карток платників податків), дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість, дані системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, а також одержання такої інформації у вигляді документа, який формується автоматизовано шляхом вивантаження відповідної інформації з електронного кабінету із накладенням кваліфікованого електронного підпису посадової особи контролюючого органу та кваліфікованої електронної печатки контролюючого органу із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання (абзац другий пункту 42-1.2);

подання повідомлення про технічну та/або методологічну помилку, що виявлена в роботі електронного кабінету (абзац вісімнадцятий пункту 42-1.2).

За приписами підпункту 14.1.111 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України методологічною помилкою електронного кабінету є невідповідність методології та/або алгоритмів роботи електронного кабінету положенням податкового законодавства, яка призводить до помилки, в тому числі в розрахунку об`єкта оподаткування, суми податку, суми надмірної сплати податку, суми пені, штрафних санкцій, показників формули обрахунку, які використовуються в електронних системах адміністрування, інших показників, що впливають на права та обов`язки платників податків.

Підпунктом 14.1.110 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що методологом електронного кабінету є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Відповідно до Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 р. №227, Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з пунктом 42-1.7 статті 42-1 Податкового кодексу України у разі виявлення платником податків технічної та/або методологічної помилки у роботі електронного кабінету він має право надіслати через електронний кабінет або в інший спосіб повідомлення про виявлену технічну та/або методологічну помилку. Повідомлення про методологічну помилку надсилається методологу електронного кабінету. Повідомлення про технічну помилку надсилається одночасно методологу електронного кабінету та технічному адміністратору.

Положеннями пункту 42-1.8 наведеної статті Кодексу встановлено, що методолог електронного кабінету зобов`язаний провести перевірку наявності методологічної помилки протягом 72 годин після надходження повідомлення від платника податків, крім вихідних та святкових днів, про результати якої повідомити платнику податків у цей самий строк. Якщо методолог електронного кабінету визнає наявність методологічної помилки, він зобов`язаний усунути її у строк, що визначається ним з урахуванням критичності виявленої помилки та технічної можливості її усунення. Якщо методологічна помилка призводить до порушення прав платників податків або передбачає притягнення платників податків до відповідальності, методолог надсилає в електронний кабінет та на електронну адресу (адреси) платника податків документ, яким повідомляє про існування методологічної помилки та про час, необхідний для її усунення та відновлення порушених прав платників податків. Про усунення методологічної помилки методолог повідомляє платникам податків шляхом надіслання відповідного документа із повідомленням в електронний кабінет та на електронну адресу (адреси) платників податків.

Аналогічні норми містяться в пункті 10 Порядку функціонування електронного кабінету, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 №637.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ПАТ «Донбасенерго» звернулося до ДФС України із повідомленням від 12.07.2019 №01-1.1/01477, в якому зазначило про наявні методологічні помилки у зв`язку з автоматичним нарахуванням пені в порушення підпункту 129.1.3 пункту 129.1, підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 та підпункту 38.4 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України при наявності розстрочення сплати податкового боргу. Повідомлення не було розглянуто, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду, і рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 08.01.2020 у справі №640/15976/19 ДФС України зобов`язано усунути наявні методологічні помилки.

Суд звертає увагу, що відповідач 1 фактично не заперечує, що нарахування позивачу пені за період з 03.10.2020 по 15.10.2020 відбулось з тими самими порушеннями, які встановлені попередніми судовими рішеннями та при наявній методологічній помилці, встановленій рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 08.01.2020 у справі №640/15976/19, яка на даний час не усунута, однак зазначає, що питання щодо нарахування пені на сьогодні розглядається ДПС з метою приведення особових карток платників, у тому числі ПАТ «Донбасенерго», у відповідність до законодавства з урахуванням змін, що набрали чинності.

Нарахування позивачу пені з податку на додану вартість з 03.10.2020 по 15.10.2020 за період до спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, в порушення положень підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, за період після зарахування коштів на рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в порушення положень підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України, та за несвоєчасну оплату податкових зобов`язань, які обумовлені діяльністю філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, фактичним місцезнаходженням якого є тимчасово окупована територія, в порушення положень підпункту 38.4 пункту 38 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, також підтверджується даними інтегрованої картки платника податків ПАТ «Донбасенерго».

Таким чином, судом встановлено, що відповідач 1 продовжує нараховувати позивачу пеню з податку на додану вартість при наявності методологічної помилки електронного кабінету, яка підтверджена рішенням суду, що набрало законної сили, яка призводить до безпідставного збільшення нарахованої пені внаслідок порушення підпункту 129.1.3 пункту 129.1, підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 та підпункту 38.4 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України при наявності розстрочення сплати податкового боргу, а тому такі дії щодо свідомого безпідставного нарахування пені з податку на додану вартість у завищеному розмірі є протиправними.

При цьому суд відхиляє доводи позивача щодо обов`язковості винесення податкового повідомлення-рішення при нарахуванні пені з таких підстав.

До 23.05.2020 пункт 14.1.39 частини 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначав поняття «грошове зобов`язання» як «сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності».

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16 січня 2020 року №466-ІХ (далі - Закон №466), який набрав законної сили з 23.05.2020, внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема, змінено визначення поняття «грошове зобов`язання», наведене у пункті 14.1.39 частини 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, як «сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня».

Позивач вважає, що у зв`язку з такими змінами у нормативно-правовому регулюванні на пеню поширюються всі правила, які встановлені для грошового зобов`язання, якщо спеціальними правилами щодо пені не встановлено інше, зокрема, нарахування пені додано до повноважень контролюючого органу, встановлених пунктом 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, визначати суму грошового зобов`язання платника податків. За загальним правилом, яке встановлено пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (а нарахування пені є повноваженням контролюючого органу згідно з пунктом 54.3 статті 54 Податкового кодексу України), контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення. Оскільки чинне на момент нарахування спірної пені законодавство не містить іншого способу нарахування пені, позивач вважає, що мають застосовуватись загальні правила визначення та узгодження грошового зобов`язання шляхом винесення податкового повідомлення-рішення.

Разом з тим, суд вважає такі міркування позивача помилковими та зазначає, що відповідно до пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Згідно з пунктом 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо:

54.3.1. платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;

54.3.2. дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

54.3.3. згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;

54.3.5. дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом;

54.3.6. результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Таким чином, несплата платником податків самостійно задекларованих податкових зобов`язань, що має місце у спірних правовідносинах, не є підставою для визначення грошового зобов`язання контролюючим органом самостійно у відповідності до статті 54 Податкового кодексу України та незумовлює еобхідність надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення. у відповідності до статті 58 Податкового кодексу України.

При цьому, суд звертає увагу, що нарахування пені відбувається на підставі окремої норми статті 129 Податкового кодексу України, за змістом пункту 129.4 якої на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, починаючи з 91 календарного дня (з 271 календарного дня у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Організація діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначається нормами Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 р. за №751/28881 (далі Порядок №422), яким не передбачено обов`язку контролюючого органу приймати окреме рішення про нарахування пені на суму несвоєчасно погашеної узгодженої суми грошового зобов`язання, а визначено, що розрахунок пені проводиться автоматично у день фактичного погашення податкового боргу (частини податкового боргу) (пункт 4 глави 2 розділу ІІІ, пункт 1 глави 7 розділу ІІІ Порядку).

На користь такого висновку свідчить також і відсутність відповідної форми податкового повідомлення-рішення у Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженому наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 №1204, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 р. за №124/28254. При цьому суд вважає помилковими посилання позивача на форму податкового повідомлення-рішення «Р», оскільки таке податкове повідомлення-рішення приймається за результатами проведення контролюючим органом перевірки, проведення якої при нарахуванні пені не передбачено.

З урахуванням вищенаведеного, суд також відхиляє доводи позивача щодо нарахування пені поза межами строків давності, які встановлені статтею 102 Податкового кодексу України, та зазначає, що відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

При цьому відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 Податкового Кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Статтею 32 Податкового кодексу України встановлено, що зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк.

Зміна строку сплати податку здійснюється у формі: відстрочки; розстрочки.

Зміна строку сплати податку не скасовує діючого і не створює нового податкового обов`язку.

Розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу.

Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені (пункт 100.1 статті 100 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 111.2 статті 111 Податкового кодексу України фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

З наведених норм суд доходить до висновку, що розстрочення податкового боргу має наслідком зміну строку сплати податку, що відповідно впливає і на обчислення строку, встановленого статтею 102 Податкового кодексу України.

Крім того, розстрочення податкового боргу проводиться виключно на платній основі, а плата (проценти) дорівнюють розміру пені. Отже у випадку сплати розстроченого податкового зобов`язання обчислення пені за період, визначений статтею 129 Податкового кодексу України, хоча він і перевищує 1095 днів, не порушує норми статті 102 Податкового кодексу України.

Разом з тим, відхилення судом вищенаведених аргументів позивача не впливає на загальний висновок суду щодо протиправності дій контролюючого органу з нарахування позивачу пені по податку на додану вартість вчинені у період з 03.10.2020 по 15.10.2020 у завищеному розмірі.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача 1 та відповідача 2 солідарно внести зміни до інтегрованої картки позивача шляхом виключення з неї операцій по нарахуванню пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 5 863 263,94 грн. в період з 03.10.2020 по 15.10.2020, то суд виходить з такого.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Як зазначено в пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05 квітня 2005 року, засіб захисту, що вимагається статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Зміст наведених правових норм та фактичних обставин справи свідчить про те, що у платника податків наявний правомірний матеріально-правовий інтерес в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків. Інтегрована картка платника податків - це документ, що відображає стан розрахунків платника за податками, зборами тощо і невідображення у цій картці сплаченого платником податків податкового зобов`язання призводить до відображення в ній податкового боргу, що, своєю чергою, призводить до безпідставного застосування контролюючим органом до платника визначених в Податковому кодексі України заходів з погашення цього боргу.

Оскільки облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в інтегрованій картці платника, то, таким чином, матеріально-правовий інтерес платника податків полягає в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Офісом ВПП ДПС в період з 03.10.2020 по 15.10.2020 нарахована пеня з податку на додану вартість у загальному розмірі 5 863 263,94 грн. у завищеному розмірі з порушенням підпункту 129.1.3 пункту 129.1, підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 та підпункту 38.4 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Відповідно до положень пункту 1 Порядку №422 перекручення (викривлення) показників - неповне та/або несвоєчасне відображення у відповідних регістрах інформаційної системи, допущене як у результаті умисних дій працівників органів ДФС, так і внаслідок виникнення арифметичних та технічних помилок.

За змістом пункту 5 Порядку №422 коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

Суд зауважує, що з огляду на встановлені обставини справи, Офіс ВПП ДПС був обізнаний про наявність методологічних помилок при обчислення нарахованої позивачу пені, однак всупереч норм Порядку №422 таку помилку в інтегрованій картці позивача не виправив.

При цьому під час розгляду даної справи відповідачі не висловили незгоди із сумою пені, визначеною позивачем, не надали власного розрахунку пені.

Суд не може підміняти собою контролюючий орган та здійснювати розрахунок пені самостійно, оскільки наведене не узгоджується із завданнями та принципами адміністративного судочинства.

Таким чином, оскільки до інтегрованої картки позивача було внесено інформацію про нарахування пені, яку суд вважає не вірно розрахованою, а відповідачами не оспорюється розмір пені, заявлений позивачем до коригування, задля повного відновлення порушених прав позивача у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання Офісу ВПП ДПС, як органу, відповідального за введення відповідних даних, внести зміни до інтегрованої картки ПАТ «Донбасенерго» шляхом виключення пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 5 863 263,94 грн. в період з 03.10.2020 по 15.10.2020, а тому відповідні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Саме такий спосіб захисту порушених прав та інтересів платника податків визнав адекватним та обґрунтованим Верховний Суд у постановах від 13.02.2018 у справі №816/2042/16, від 02.10.2018 у справі № 816/2220/17, від 20.12.2018 у справі № 818/326/17.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довели правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина перша статті 143 КАС України).

Відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 23 122,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу ВПП ДПС.

Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Офісу великих платників податків ДПС по нарахуванню Публічному акціонерному товариству «Донбасенерго» пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 5 863 263,94 грн. у період з 03.10.2020 по 15.10.2020.

Зобов`язати Офіс великих платників податків ДПС внести зміни до інтегрованої картки платника податків Публічного акціонерного товариства Донбасенерго шляхом виключення з неї операцій по нарахуванню пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 5 863 263,94 грн. в період з 03.10.2020 по 15.10.2020.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Офісу великих платників податків ДПС за рахунок бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» суму судового збору в розмірі 23 122,00 грн. (двадцять три тисячі сто двадцять дві гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго», місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул.Предславинська, буд.34-А, .

Відповідач 1 - Офіс великих платників податків ДПС, місцезнаходження: 04119, м.Київ, вул.Дегтярівська, буд.11-Г, .

Відповідач 2 Східне управління Офісу великих платників податків ДПС, місцезнаходження: 69035, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.190-А.

Повне судове рішення складено 01 лютого 2021 року.

Суддя М.О. Семененко