Справа № 160/809/20
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2021 року м. Дніпросправа № 160/809/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Шальєвої В.А., Олефіренко Н.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Дніпровської митниці Держмитслужби на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.08.2020 року в адміністративній справі №160/809/20 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2019/200192/2.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2020 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів Дніпропетровської митниці ДФС від 17.09.2019 №UA110000/2019/200192/2. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

В подальшому позивачем було подана заява про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 10800,00 грн.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.08.2020 року стягнуто з Дніпровської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 6800 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволені заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, а розмір заявлених витрат є обґрунтованими і пропорційним до предмета спору. Також митниця вважає, що розмір витрат на підготовку процесуальних документів та за участь у справі є неспівмірними зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на їх підготовку та участь у судових засіданнях, відсутня калькуляція погодинного надання послуг, що унеможливлює перевірку виконання роботи у повному обсязі та у встанлвеній кількості витраченого часу.

В відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просив залишити додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, на підтвердження заявленої суми витрат позивача на оплату правничої допомоги його представником надані: договір про надання правової допомоги від 24.09.2019р.; додаткова угода від 24.09.2019р.; рахунки №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8; квитанції АТ КБ ПриватБанк від 25.09.2019р. №0.0..1 у розмірі 2500,00 грн, АТ АБ Радабанк від 17.03.2020р. №36700 у розмірі 1000,00 грн, АТ АБ Радабанк від 23.03.2020р. №25745 у розмірі 1300,00 грн, АТ АБ Радабанк від 05.06.2020р. №18354 у розмірі 1000,00 грн, АТ АБ Радабанк від 16.06.2020р. №13801 у розмірі 1000,00 грн, АТ АБ Радабанк від 01.07.2020р. №14050 у розмірі 1000,00 грн, АТ АБ Радабанк від 14.07.2020р. №31870 у розмірі 1000,00 грн, АТ АБ Радабанк від 29.07.2020р. №22537 у розмірі 1000,00 грн, АТ АБ Радабанк від 30.07.2020р. №25973 у розмірі 1000,00 грн; Акт наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 24 вересня 2019 року.

Відповідно до договору про надання правової допомоги від 24.09.2019, укладеного між адвокатом Чіняєвою О.М. та Железняк В.В. встановлено обов`язки та повноваження адвоката, та зазначено порядок оплати послуг, згідно з яким вартість наданих юридичних послуг та порядок їх оплати узгоджуються Сторонами в додаткових угодах до договору.

Додатковою угодою від 24.09.2019 року сторони узгодили вартість юридичних послуг з оскарження рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA110000/2019/200192/2 та порядок їх оплати. Вартість юридичних послуг складається з наступних: Вартість підготовки позовної заяви 2500 грн. Вартість участі в судовому засіданні 1000 грн. за одне засідання. Вартість підготовки заяв з процесуальних питань від 200 грн. до 500 грн. Вартість підготовки відповіді на відзив 1300 грн.

Так, згідно акта наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 24.09.2019 року слідує, що адвокатом Чіняєвою Ольгою Миколаївною були надані наступні послуги позивачу:

- 25 вересня 2019 року підготовка позовної заяви про скасування рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA110000/2019/200192/2 в одній кількості загальною вартістю 2500,00 грн;

- 16 березня 2020 року участь у судовому засіданні у справі №160/809/20 в одній кількості загальною вартістю 1000,00 грн;

- 20 березня 2020 року підготовка відповіді на відзив у справі №160/809/20 в одній кількості загальною вартістю 1300,00 грн;

- 01 червня 2020 року участь у судовому засіданні у справі №160/809/20 в одній кількості загальною вартістю 1000,00 грн;

- 15 червня 2020 року участь у судовому засіданні у справі №160/809/20 в одній кількості загальною вартістю 1000,00 грн;

- 30 червня 2020 року участь у судовому засіданні у справі №160/809/20 в одній кількості загальною вартістю 1000,00 грн;

- 13 липня 2020 року участь у судовому засіданні у справі №160/809/20 в одній кількості загальною вартістю 1000,00 грн;

- 28 липня 2020 року участь у судовому засіданні у справі №160/809/20 в одній кількості загальною вартістю 1000,00 грн;

- 30 липня 2020 року участь у судовому засіданні у справі №160/809/20 в одній кількості загальною вартістю 1000,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015р. у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004р. у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

З огляду на наведене вище, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що вартість послуг і робіт правничої допомоги, зазначені у наданих позивачем документах у розмірі 6800, 00 грн. є співмірними з фактично виконаними послугами та роботами.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідачем не обґрунтовано в чому саме полягає не співмірність витрат на правничу допомогу.

Посилання скаржника на відсутність відомостей щодо погодинної оплати адвоката не спростовують висновків суду першої інстанції щодо співмірності заявлених витрат на правничу допомогу. При цьому, в остаточному розрахунку на правничу допомогу є посилання на витрачений час та вартість щодо вчинених адвокатом конкретних послуг.

Враховуючи викладене підстави для скасування додаткового судового рішення відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.08.2020 року в адміністративній справі №160/809/20 - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.08.2020 року в адміністративній справі №160/809/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва

суддя Н.А. Олефіренко