Справа № 420/6122/20
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/6122/20
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді доповідача Кравця О.О.
судді Домусчі С. Д.
судді за участю секретаря представника апелянта представника позивача ОСОБА_1 Юрчак М.Р. Малюченко А.С. Качура Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року по справі № 420/6122/20 прийнятого в порядку спрощеного позовного провадження у складі судді Бжассо Н.В. за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЄТСТРОЙ" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень -

ВСТАНОВИВ:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЄТСТРОЙ" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області та з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог просило суд:

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС в Одеській області щодо ненадання ТОВ «СВЄТСТРОЙ» 90 (дев`яносто) денного строку для поновлення пошкоджених (втрачених) документів, не зупинення та проведення планової виїзної перевірки ТОВ «СВЄТСТРОЙ» на підставі наказів Головного управління ДФС в Одеській області від 06.06.2019 року № 4284, Головного управління ДПС в Одеській області від 04.02.2020 року № 308.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 23.03.2020 року №.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 23.03.2020 року №.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 23.03.2020 року №.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 23.03.2020 року №.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 23.03.2020 року №.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

II. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ , УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ АПЕЛЯНТА ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Не погоджуючись з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом 1-ї інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, просило його скасувати, постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області обґрунтовує тим, що перевірку проведено з відома та в присутності директора ТОВ «СВЄТСТРОЙ» ОСОБА_2 та його звернення про втрату оригіналів документів, пов`язаних з фінансово-господарською діяльністю за 2017-2019 роки до правоохоронного органу носить формальний характер.

ТОВ «СВЄТСТРОЙ» не надано первинних бухгалтерських документів, які підтверджують використання платником податків в господарській діяльності імпортованих товарів та відомості бухгалтерського і складського обліку щодо руху таких товарів або їх перебування в залишках на балансі підприємства.

ТОВ «СВЄТСТРОЙ» не надано до перевірки цивільно-правові договори, додаткові угоди, додатки до них, акти прийому передачі, видаткові накладні, товарно- транспортні накладні, сертифікати якості та відповідності, заявки; договори з перевізниками з додатками та доповненнями, заявки на перевезення, товарно-транспортні накладні; платіжні документи, прибуткові касові ордери, приймальні квитанції, рахунки - фактури, банківські виписки з оплати товарів, акти взаємозвірок, журнал-ордер по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»; журнал-ордер по рахунку 68 «Розрахунки за іншими операціями», журнал-ордер по рахунку 281 «Товари на складі», журнали-ордери по рахунках бухгалтерського обліку 902 «Собівартість реалізованих товарів», 641 «Розрахунки за податками», 644 «Податковий кредит»; документи за результатами проведення інвентаризацій; картки складського обліку; журнали складського обліку. Таким чином, перевіркою документально не підтверджено факт здійснення придбання по ланцюгу постачання від контрагентів, зазначених в оформлених на ТОВ «СВЄТСТРОЙ» (покупця) податкових накладних.

Позивач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

III. ПРОЦЕДУРА АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження по справі.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року розгляд справи за апеляційною скаргою призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні .

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.124 -127 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

IV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Судом 1-ої інстанції було встановлено, що на підставі направлень від 19.06.2019 № 4339/14-08, від 19.06.2019 № 4340/14-08, від 19.06.2019 № 4341/14-08, від 19.06.2019 №4342/14-08, від 19.06.2019 № 4343/14-08, від 19.06.2019 № 4344/14-08, від 19.06.2019№ 4345/14-08, від 19.06.2019 № 4346/14-08, від 05.02.2020 № 348/05-06, від 05.02.2020 № 349/05-06, від 05.02.2020 № 350/05-06,від 05.02.2020 № 351/05-06, від 05.02.2020 № 352/05-06, від 05.02.2020 № 353/05-06,від 05.02.2020 № 354/05-06 від 05.02.2020 № 355/05-06, виданих ГУ ДПС в Одеській області, посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області, відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 та п. 77.1 ст.77 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних виїзних перевірок платників додатків на 2019 рік, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 06.06.2019 року № 4284 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «СВЄТСТРОЙ», наказу ГУ ДПС в Одеській області від 04.02.2020 №308 «Про поновлення терміну проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ СВЄТСТРОЙ», код за » проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЄТСТРОЙ», з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 відповідно до затвердженого переліку питань документальної перевірки.

У червні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЄТСТРОЙ» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування наказу №4284 від 06.06.2019 року "Про проведення документальної планової перевірки ТОВ «СВЄТСТРОЙ».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.08.2019 року у справі № 420/3804/19, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2019 р., у задоволенні позову було відмовлено.

Перевірка проводилася у період з 07.02.2020 року по 20.02.2020 року. Термін проведення перевірки продовжувався на 5 робочих днів з 21.02.2020 року на підставі наказу ГУ ДПС від 13.02.2020 року № 570.

За результатами перевірки, 05.03.2020 року посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області складено Акт № 47/15-32-05-06/41373175, з огляду на який, відповідачем, встановлено порушення ТОВ «СВЄТСТРОЙ»:

п.п. 16.1.2 п.16.1 ст. 16, п.44.1, п.44.3 ст.44, п.85.2 ст.85, п.п. 134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу, п.2 ст.3, ст.4, 8, 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-Х1У, п.5.4, п.5.5, п.5.6 розділу 11 П(С)Б() 25 «Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва», п.5, п.6, п.7, п.11, п. 13, п.14, п.15, п. 18, п.19, п.21 П(С)БО 16 «Витрати», положень Інструкції про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999р. № 291, в результаті чого в періоді, що перевірявся, занижено податок на прибуток всього на суму 33 740 845 грн.;

п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України, через не забезпечення зберігання первинних документів, а також, документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовується зазначені документи;

п. 44.1, ст. 44, п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст.188, п. 189.1 ст.189, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 192.1, ст. 192, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України , в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 21 декларації за грудень 2018) в сумі 4 680 402 грн.;

п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в частині відсутності реєстрації в ЄРПН податкових накладних всього на суму ПДВ 30 684 394 грн.;

п.п. 7 п. 11 ст. 25 Закону України від 08 липня 2010року №2464-Vl «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

На підставі висновків, що наведені в акті перевірки від 05.03.2020 року ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ від 23.03.2020 року, яким до ТОВ «СВЄТСТРОЙ» застосовано штрафні санкції у сумі 510,00 грн., за порушення п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України;

№ від 23.03.2020 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у сумі 42176156,00 грн., у тому числі: за податковими зобов`язаннями 33740845 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 8435211 грн.;

№ від 23.03.2020 року, яким до ТОВ «СВЄТСТРОЙ» застосовано штраф у розмірі 50% у сумі 15342197,00 грн. за відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 Податкового кодексу податкових накладних;

№ від 23.03.2020 року, яким завищено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту, на суму 4680402 грн.;

№ від 23.03.2020 року, яким зменшено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 34 726 402 грн. .

Судом 1-ої інстанції було також встановлено , що 10.02.2020 року Приморським відділом поліції в м. Одесі ГУ НП в Одеській області зареєстровано заяву № 6154 від 10.02.2020 року директора ТОВ «СВЄТСТРОЙ» про втрату документів, а саме: податкових та видаткових накладних, усіх документів за період з 2017 по 2019 рік.

Про втрату документів ТОВ «СВЄТСТРОЙ» повідомило ГУ ДПС в Одеській області листом від 10.02.2020 року, додатком до якого є копія листа Приморського відділу поліції в м. Одесі ГУ НП в Одеській області від 10.02.2020 року № 36/6154.

Зазначене повідомлення ТОВ «СВЄТСТРОЙ» зареєстроване в ГУ ДПС в Одеській області 11.02.2020 року.

14.02.2020 року листом № 2176/10/15-32-05-06-10 ГУ ДПС в Одеській області повідомило позивача про те, що враховуючи факт ненадання до ГУ ДПС в Одеській області наказу щодо призначення комісії для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх втрати та результати роботи комісії, що оформлено актом, затвердженим керівником підприємства, ГУ ДПС в Одеській області встановило відсутність підстав факту визнання втрати документів фінансово-господарської діяльності ТОВ «СВЄТСТРОЙ».

21.02.2020 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про повторний розгляд звернення ТОВ «СВЄТСТРОЙ» щодо втрати документів та надання ТОВ «СВЄТСТРОЙ» 90-денного строку на відновлення втрачених документів. До заяви додано копію наказу ТОВ «СВЄТСТРОЙ» від 10.02.2020 року за № 10/02/20.

Згідно з наказом ТОВ «СВЄТСТРОЙ» від 10.02.2020 року № 10/02/20, створено комісію з метою встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин втрати первинних та бухгалтерських документів ТОВ «СВЄТСТРОЙ».

Проте, 21.02.2020 року ГУ ДПС в Одеській області надало позивачу запит № 2574/10/15-32-05-08-05 про надання до перевірки оригіналів первинних та бухгалтерських документів за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року.

26.02.2020 року позивач втретє звернувся до відповідача із вимогою про надання ТОВ «СВЄТСТТРОЙ» 90-денного строку для відновлення втрачених документів.

25.03.2020 року позивач надіслав на адресу відповідача копію Акту від 25.03.2020 року № 05/03/20 «Про результати внутрішнього розслідування причин втрати первинних та бухгалтерських документів ТОВ «СВЄТСТРОЙ» та лист Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області № 36/2131 від 25.03.2020 року про неможливість виділити співробітника поліції для участі в роботі комісії.

V. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)ТА ОЦІНКА СУДУ :

Ст.8 Конституції України, визначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Ч.1 ст. 9 Конституції України встановлює, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, встановленому законом.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати. Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов`язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно п. 4 Розділу III Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами",затвердженого Наказом Мінфіну від 20.08.2015, № 727.

Описова частина акта (довідки) документальної перевірки складається таким чином:

1) результати документальної перевірки дотримання податкового законодавства групуються за окремими видами податків, зборів відповідно до затвердженого плану (переліку питань) перевірки. У цій частині акта (довідки) документальної перевірки відображаються задекларовані платником податків у податковій та іншій звітності показники, результати перевірки цих показників та робиться відповідний запис щодо встановлення або невстановлення порушень. При цьому до акта (довідки) документальної перевірки у разі необхідності додаються відповідні аналітичні таблиці. Крім того, наводяться дані про наявність та результати перевірки пільг, наданих відповідно до законів (код пільги, на яку суму і на який податок, збір отримано пільги з розбивкою за роками в межах звітних періодів, що перевіряються);

2) у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:

викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів;

у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів;

у разі відмови посадових осіб платника податків (керівника платника податків або уповноважених ним осіб) надати документи та/або копії документів посадовій особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові посадової особи платника податків, уповноваженої здійснювати від його імені юридичні дії, та переліку документів (копій документів), які йому запропоновано подати, факт складання такого акта відображається в акті (довідці) документальної перевірки;

у разі надання посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) посадовим особам контролюючого органу письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти надання таких пояснень необхідно відобразити в акті документальної перевірки;

3) виявлені факти однотипних порушень та порушень, які повторюються, групуються у відомості або таблиці, що додаються до акта документальної перевірки. Зазначені відомості або таблиці повинні містити повний перелік однотипних порушень податкового законодавства із зазначенням звітного періоду, до якого вони належать (назва, дата і номер документа, відповідно до якого здійснено операцію, суть операції). Зазначені додатки повинні бути підписані посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, а також посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою);

4) результати документальної перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, оформляються аналогічно результатам перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства;

5) у разі встановлення порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності необхідно відобразити такі відомості: номер, дату зовнішньоекономічного договору (контракту) та його суму; у разі реєстрації договору (контракту) у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, - номер та дату його реєстрації; країну нерезидента, який є стороною зовнішньоекономічного договору (контракту); найменування фінансової установи нерезидента, через яку здійснюються розрахунки за договором (контрактом), найменування фінансової установи резидента, через яку здійснюються розрахунки за договором (контрактом); номенклатуру товарів договору (контракту) згідно з кодами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності; суму простроченої заборгованості, що виникла при виконанні договору (контракту);

6) результати документальної перевірки щодо дотримання вимог законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску оформляються аналогічно результатам перевірки дотримання вимог податкового законодавства.

При цьому обов`язковому дослідженню та відображенню в акті (довідці) документальної перевірки підлягають питання, визначені програмою перевірки, зокрема такі питання:

ведення первинних документів про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску;

достовірність та повнота відображення у звітності сум, на які нараховується та з яких утримується єдиний внесок;

правильність нарахування та утримання єдиного внеску;

правомірність застосування та правильність обчислення понижуючого коефіцієнта до ставки єдиного внеску;

повнота сплати єдиного внеску (авансових платежів) одночасно з виплатою сум заробітної плати (доходу), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок. Результати перевірки щодо сплати суми єдиного внеску (авансових платежів) одночасно з виплатою сум заробітної плати (доходу), на суми якої нараховується єдиний внесок, оформляються в таблиці окремим додатком, який додається до акта (довідки) перевірки;

виявлені факти порушень банківськими установами встановленого порядку перерахування коштів для сплати сум єдиного внеску;

7) результати документальної перевірки щодо дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи оформляються аналогічно результатам перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства.

Обов`язковому дослідженню та відображенню в акті (довідці) документальної перевірки підлягають питання, визначені програмою (переліком питань) перевірки, затвердженою наказом контролюючого органу про призначення перевірки, зокрема такі питання:

правильність визначення бази оподаткування, своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати митних платежів;

обґрунтованість та законність надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування (у разі наявності);

правильність класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення;

відповідність фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідність фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів платника податків, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі;

законність переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

У разі встановлення перевіркою порушень законодавства з питань державної митної справи необхідно:

чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків;

зазначити невідповідність даних, які містяться в документах, поданих платником податків для здійснення митного оформлення, фактичним даним, виявленим під час перевірки, на підставі первинних документів платника податків;

вказати первинні документи та інші матеріали, що свідчать про наявність порушень.

Окремо зазначається інформація про виявлені порушення, що передбачають вжиття заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, митної вартості та країни походження товарів, підстави для звільнення від оподаткування митними платежами окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті (довідці) документальної перевірки;

8) в акті (довідці) документальної перевірки щодо дотримання законодавства з питань державної митної справи зазначається відповідна інформація, якщо при проведенні перевірки посадовими особами контролюючого органу здійснювались відбір проб та зразків товарів, контрольні аналізи сировини, матеріалів і готової продукції, контрольні запуски у виробництво сировини та матеріалів, які перебували або перебувають під митним контролем чи використовувалися платником податків, що перевіряється, у виробництві готової продукції, виготовленої із сировини та матеріалів, поміщених у відповідний митний режим, призначалось проведення уповноваженими експертами контрольних обмірів обсягів будівельних, монтажних, ремонтних та інших робіт;

9) в акті (довідці) документальної перевірки зазначається інформація про проведення огляду виробничих, складських, торговельних та інших приміщень платника податків, що перевіряється, з відображенням результатів такого огляду у відповідному акті (у разі його проведення);

10) в акті (довідці) документальної перевірки відображається інформація про складання протоколів про порушення митних правил у порядку, визначеному Митним кодексом, або протоколів про інші адміністративні правопорушення (у разі їх складання під час проведення перевірок);

11) в акті (довідці) документальної перевірки відображається інформація щодо наявності контрольованих операцій та повноти їх відображення у поданій платником звітності.

Відповідно до п. 1.2.6 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведення та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС України від 31.07.2014 року № 22, за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) органу ДФС, який здійснює (очолює) перевірку, терміни проведення документальної планової або позапланової перевірки платника податків можуть бути перенесені у випадках та на строк, які визначені пунктом 44.5 статті 44 та пунктом 85.9 статті 85 Кодексу. Про перенесення термінів проведення перевірки видається відповідний наказ із зазначенням строку та обставин, що спричинили таке перенесення, копія якого вручається платнику податків (посадовим особам платника податків або його законним (уповноваженим) представникам) під підпис або надсилається у порядку, передбаченому статтею 42 Кодексу.

Такий наказ видається на підставі складеного посадовими особами податкового органу акта довільної форми, в якому зафіксовано документально підтверджені факти, що призвели до неможливості проведення перевірки у терміни, вказані у направленні та наказі.

При цьому, податковий орган, який здійснює (очолює) перевірку, забезпечує оформлення документів та вжиття заходів у порядку, передбаченому підпунктом 1.4.7 пункту 1.4 розділу I Методичних рекомендацій.

Звітним періодом для платника податку на додану вартість є один календарний місяць, що встановлено пунктом 202.1 статті 202 ПК України.

Підпунктом 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156. пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

За змістом підпункт 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Платник податків, згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України, зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Водночас, пунктом 114.1 статті 114 ПК України передбачено, що граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

Так, згідно з пунктом 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 138.1 статті 138 ПК України передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п. 185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно п. 188.1 ст.188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Згідно п. 187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов`язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду. Датою виникнення права орендаря (лізингоотримувача) на збільшення податкового кредиту для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою виникнення права замовника на віднесення сум до податкового кредиту з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

У відповідності до п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України Податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Згідно п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно п.п. 201.1 ст. 201 ПК України Платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.п. 4.1.4. п.4.1. ст. 4 ПК України (в редакції, діючої на момент прийняття рішення податковим органом), основним принципом податкового законодавства є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Згідно з п. 44.3 ст. 44 ПК України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Приписами п. 44.5 ст. 44 передбачено, що у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Відповідно до п. 1.1 розділу 1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, Положення встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи).

Відповідно до п. 6.10 розділу 6 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, у разі пропажі або знищення первинних документів, облікових регістрів і звітності керівник підприємства, установи письмово повідомляє про це правоохоронні органи та наказом призначає комісію для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх пропажі або знищення.

Для участі в роботі комісії запрошуються представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду.

Результати роботи комісії оформляються актом, який затверджується керівником підприємства, установи. Копія акта надсилається органу, в сфері управління якого перебуває підприємство, установа, а також територіальному органу центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, - підприємствами та місцевому фінансовому органу - установами, в 10-денний строк.

Відповідно до п.56.21 ст.56 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акту , виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України від 16.07.1999, № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (надалі Закон № 996-XIV) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства;

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з п.п. 1.1. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, (надалі Положення № 88) Положення встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи).

Згідно з п.п. 2.1., 2.2 Положення № 88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Згідно з пп. 2.4 п. 2 Положення № 88, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідно до п.п.2.15 та п.п.2.16 п.2 вищевказаного Положення № 88 забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Згідно з п. 121.1 ст. 121 ПК України, незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Згідно з п.180.1 ст.180 ПК України (в редакції, чинній саном на час виникнення спірних правовідносин), платником податку на додану вартість є: 1) будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу; 2) будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція), була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції , кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Отже, вищевказана норма гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і в оцінці дотримання "справедливого балансу" в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі "Колишній Король Греції та інші проти Греції" (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

За певних обставин "легітимне очікування" на отримання "активу" також може захищатися ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "легітимне очікування", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatis mutandis рішення у справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26 червня 2014 року (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви №68385/10 та №71378/10, §35)).

ЄСПЛ у рішенні у справі "Інтерсплав проти України" від 09 січня 2007 року зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений ст. 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява №803/02, § 31-32). ЄСПЛ констатував порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували "справедливий баланс" між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§ 40).

Тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі "Скордіно проти Італії"(Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V та п.52 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Щокін проти України" (заяви №№ 23759/03 та 37943/06), від 14 жовтня 2010року, яке набуло статусу остаточного 14 січня 2011року ).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskalv. Poland), п. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pinc v. The Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelasv. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pinc v. The Czech Republic), п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року, також Рішення у справі "Рисовський проти України" (Rysovskyy v. Ukraine) від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, п.71).

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навивши обґрунтування своїх рішень (див. рішення ЄСПЛ у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

(1) Оцінка аргументів учасників справи і висновку суду першої інстанції

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права(ч.1-2 ст.308 КАС України , в редакції Закону на момент вчинення процесуальної дії).

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України (в цьому випадку й далі - у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду і розгляду справи), встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вірно встановлено судом 1-ої інстанції, ТОВ «СВЄТСТРОЙ» дотримано вимоги Податкового кодексу України та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, в частині повідомлення ГУ ДПС в Одеській області, правоохоронних органів про втрату документів, призначення комісії для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх пропажі або знищення, складання й направлення акту за результатами роботи комісії.

Директор ТОВ «СВЄТСТРОЙ» втратив документи 10.02.2020 року, про що ГУ ДПС в Одеській області повідомлено 11.02.2020 року.

Апеляційний суд зазначає, що ПК України не визначає обов`язку платника податків направляти разом з повідомлення копію наказу про призначення комісії для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх пропажі або знищення. Проте, у відповідь на лист ГУ ДПС в Одеській області від 14.02.2020 року, позивач 21.02.2020 року надав до ГУ ДПС в Одеській області відповідний наказ.

Щодо посилань відповідача у листі від 14.02.2020 року на ненадання позивачем акту, за результатами роботи комісії, апеляційний суд зазначає, що комісія була створена лише 10.02.2020 року, тому й надати акт разом з повідомленням про втрату документів від 10.02.2020 року позивач не міг. Такий акт, був складений та направлений на адресу відповідача 25.03.2020 року.

Але , згідно з п.п. 1.1. Положення № 88 вказане Положення встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи), а протилежна правова позиція щодо тлумачення зазначеної норми у Постанові Верховного Суду України від 24.01.2020 року у справі №816/38/16 відсутня.

Втрата підприємством позивача первинних та бухгалтерських документів унеможливлювала проведення перевірки, яку розпочато 07.02.2020 року, про що позивач повідомляв відповідача та просив надати 90-денний строк для відновлення втрачених документів, що відповідає приписам п. 44.5 ст. 44 ПКУ, проте, відповідач вказаний факт безпідставно не прийняв до уваги, направив на адресу позивача запит від 21.02.2020 року про надання до перевірки первинних та бухгалтерських документів та провів перевірку за відсутності документів, що підтверджують дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Апеляційний суд вважає, що терміни проведення документальної позапланової перевірки позивача за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) органу ДФС, який здійснює (очолює) перевірку відповідно до вимог ПК України та Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведення та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС України від 31.07.2014 року № 22, мали бути перенесені до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

Нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок проведення перевірок, у тому числі й документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути підставою для висновку про законність такої перевірки. Невиконання, в свою чергу, процедурних вимог Податкового кодексу України щодо призначення та (або) проведення контрольних заходів призводить до визнання перевірок (незалежно від їх виду) незаконними та відсутності правових наслідків таких.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 27 січня 2015 року у справі №21-425а14.

Таким чином , апеляційний суд вважає ,що порушення прав позивача щодо надання документів до перевірки в межах 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу з 10.02.2020 та не прийняття відповідного рішення про перенесення строків перевірки також в межах 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу призвело до незаконності вказаної перевірки та відсутності її правових наслідків , так як при прийнятті рішення про її проведення не було враховані усі обставини, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); не було дотримано принцип рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; не було дотримано необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання протиправними дій Головного управління ДПС в Одеській області щодо ненадання ТОВ «СВЄТСТРОЙ» 90 (дев`яносто) денного строку для поновлення пошкоджених (втрачених) документів, не зупинення та проведення планової виїзної перевірки ТОВ «СВЄТСТРОЙ» на підставі наказів Головного управління ДФС в Одеській області від 06.06.2019 року № 4284, Головного управління ДПС в Одеській області від 04.02.2020 року № 308.

Вищевказане також призвело до прийняття протиправного податкового повідомлення-рішення № від 23.03.2020 року.

Крім того, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Проте, у разі надання контролюючим органом доказів, які і свідчать, що платником податків не було відображено у податковому обліку та задекларовано отриманий прибуток, або документи, на підставі яких платник податків задекларував свої податкові зобов`язання, у тому числі сформував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Аналогічна правова позицію висловлена у постанові Верховного Суду від 25 лютого 2020 року по справі № 320/6625/18.

З матеріалів справи вбачається, що висновки Акту перевірки в частині заниження ТОВ «СВЄТСТРОЙ» податку на прибуток, завищення суми від`ємного значення з ПДВ, заниження ПДВ за 2017 та 2018 роки, ґрунтується на відсутності під час перевірки первинних облікових документів та регістрів бухгалтерського обліку.

Разом з тим, під час судового розгляду справи у суді першої інстанції, позивач надав суду належним чином посвідчені копії первинних документів на підтвердження факту реальності здійснення позивачем у перевіряємому періоді господарських операцій за наступними контрагентами:

- з ТОВ «ОРЕНДАБУД-ПІВДЕНЬ»: акт звірки взаємних розрахунків, акти надання послуг, видаткові накладні (т. 1 арк. с.186-195);

- з ОДЕСЬКИМ ОБЛАСНИМ СПЕЦІАЛІЗОВАНИМ РЕМОНТНО-БУДІВЕЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ ПРОТИПОЖЕЖНИХ РОБІТ ДОБРОВІЛЬНОГО ПОЖЕЖНОГО ТОВАРИСТВА УКРАЇНИ: договір, договірну ціну, довідку про вартість виконаних будівельних робіт (за формою КБ-3), акт виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2), відомість ресурсів до зазначеного акту (т. 1 арк. с. 196-215);

- з ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «АЛІОМАКС-ДНІПРО»: договір, специфікацію, видаткові накладні, ТТН (т. 1 арк. с. 216-230);

- з ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЛАКОФАРБОВА КОМПАНІЯ «СИНЕД»: договір, акт звіряння, рахунки на оплату, видаткові накладні, ТТН (т. 1 арк. 231-250, т. 2 арк. с.1-13);

- з ТОВ «ГРАНД ІМПАЄР БІЛДІНГ»: видаткові накладні, ТТН (т. 2 арк. с. 14-106);

- з ТОВ «СТРОЙСФЕРА ГРУПП»: договір, видаткову накладну, ТТН (т. 2 арк. с. 121-125);

- з TOB «АРТ ПРОЕКТ-2010»: договір з специфікаціями, акти, рахунки на оплату, видаткові накладні, акти здачі-прийняття робіт (т. 2 арк. с. 107-120);

- з ТОВ «ПРІІСК»: договір, видаткову накладну, рахунок-фактуру (т. 2 арк. 126-130);

- з ТОВ «ІННОВАТІВ ТРАНСПОРТ СОЛЮШНЗ»: договір з додатками та специфікацією, видаткові накладні, рахунок-фактуру, акти надання послуг, акти звірки (т. 2 арк. 131-144);

- з ТОВ «ЕНЕРДЖИ ДІДІ ПІ»: договори з договірними цінами, довідки про вартість виконаних будівельних робіт (за формою КБ-3), акти виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2), відомості ресурсів до зазначених актів, рахунки на оплату (т.2 арк. с. 145-172);

- з TOB «ТОІ-ТОІ СИСТЕМИ САНІТАРНІ»: договір з додатками, акти надання послуг, акти прийому-передачі робіт (т. 2 арк. с. 173-187);

- з ТОВ «ТД «ІНТЕРЕЛЕКТРО»: договір з додатками, видаткові накладні, рахунок-фактуру, повернення постачальнику (т. 2 арк. с. 188-196);

- з ТОВ «КАПТИВА ГРУП»: договір з додатками, видаткові накладні, рахунки на оплату (т. 2 арк. с. 197-205);

- з ТОВ «АЄРОТЕРМ-К»: договори, акти здачі-приймання робіт, видаткові накладні, рахунки на оплату (т. 2 арк. с. 206-250, т. 3 арк. с. 1-10);

- з ТОВ «КРАФТ»: договір, ТТН, видаткові накладні, акти надання послуг (т. 3 арк. с. 11-62);

- з TOB «КС СТРОЙ СЕРВІС»: договір, видаткові накладні, акт надання послуг, рахунки-фактури, ТТН (т. 3 арк. с. 63-86);

- з TOB «ВК МЕТАЛІКА»: договір, видаткові накладні, рахунки на оплату, акти надання послуг, ТТН, акт звіряння взаєморозрахунків (т. 3 арк. с. 87-106);

- з ПП «ХАНУМ ЛТД»: договір, видаткові накладні, рахунки на оплату (т. 3 арк. с. 107-160);

- з ПП «СТАР ФРУТ»: договір, видаткові накладні, рахунки на оплату (т. 3 арк. с. 161-204);

- з ПАТ «НОВА ЛІНІЯ»: договір, видаткові накладні, акти здачі-прийняття робіт (т. 3 арк. с. 205-226);

- з TOB «СК ПЕТРОЛІУМ»: договори з договірними цінами, довідки про вартість виконаних будівельних робіт (за формою КБ-3), акти виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2), відомості ресурсів до зазначених актів, дефектні акти (т. 3 арк. 227-251, т. 4 арк. с. 1-249, т. 5 арк. с.1-251, т. 6 арк. с. 1-250, т. 7 арк. с. 1-65);

- з ТОВ «МАРС-ПРОЕКТ» договори з специфікаціями, протоколами погодження цін, кошторисами, актами прийому-передачі робіт, договірні ціни, видаткові накладні (т. 7 арк. с. 66-250, т. 8 арк. с. 1-250, т. 9 арк. с. 1-88);

- з ТОВ «МЕРКУРІЙ-1»: договір, ТТН, видаткові накладні (т. 9 арк. с. 89-250, т. 10 арк. с. 1-250, т. 11 арк. с. 1-126);

- з ТОВ «ГРЕН ГРУП»: договори з договірними цінами, довідки про вартість виконаних будівельних робіт (за формою КБ-3), акти виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2), відомості ресурсів до зазначених актів, дефектні акти, платіжні доручення (т. 11 арк. с. 127-251, т. 12 арк. с. 1-212);

- з ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ АСО»: договори з договірними цінами, довідки про вартість виконаних будівельних робіт (за формою КБ-3), акти виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2), відомості ресурсів до зазначених актів, дефектні акти ( т. 12 арк. с. 213- 255, т. 13 арк. с. 1-79)

- з TOB «НВК «УКРЕКОПРОМ»: договори з договірними цінами, довідки про вартість виконаних будівельних робіт (за формою КБ-3), акти виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2), відомості ресурсів до зазначених актів, специфікації, актами надання послуг, попередні замовлення, видаткові накладні, рахунки на оплату (т. 13 арк. с. 80- 187);

- з ТОВ «ВКФ САЛД»: договори з договірними цінами, довідки про вартість виконаних будівельних робіт (за формою КБ-3), акти виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2), відомості ресурсів до зазначених актів, платіжні доручення (т. 13 арк. с. 188-250, т. 14 арк. с. 1-32);

- з ТОВ «ДОУМ»: договори, кошториси, технічні завдання на проектування, додатки до договору, акти надання послуг, видаткові накладні, фото фіксація (т. 14 арк.с. 33-66);

- з TOB «ВЕСТТ АС»: договір, додатки до договору, видаткова накладна, довіреність (т. 14 арк. с. 67-72);

- з ТОВ «ЮГ СТРОЙ КОМПАНІ»: договори з договірними цінами, довідки про вартість виконаних будівельних робіт(за формоюКБ-3), акти виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2), відомості ресурсів до зазначених актів, дефектні акти (т. 14 арк. с. 73-128);

- з ТОВ «ПРОМИСЛОВА МОНТАЖНА КОМПАНІЯ «ТІТАН»: договори, специфікації, видаткові накладні, рахунки на оплату товару (т. 14 арк. с. 129-172);

- з ТОВ «СПЕЦЕЛЕВАТОРБУД»: договори з договірними цінами, довідки про вартість виконаних будівельних робіт(за формоюКБ-3), акти виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2), відомості ресурсів до зазначених актів, дефектні акти (т. 14 арк. с. 173-232);

- з ТОВ «ЮУ-ЛУЧ»: договір з договірними цінами, довідки про вартість виконаних будівельних робіт (за формою КБ-3), акти виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2), відомості ресурсів до зазначених актів, дефектні акти, видаткові накладні, акти здачі-приймання робіт (т. 14 арк. с. 233-246);

- з ПП «ПРОМЕНЕРГОВАТ»: договір з договірними цінами, довідки про вартість виконаних будівельних робіт (за формою КБ-3), акти виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2), відомості ресурсів до зазначених актів (т. 14 арк.с. 247-249, т. 15 арк. с. 1-11);

- з TOB «BK ОТК»: договори з додатками, замовленнями, актами виконання робіт (т. 15 арк. с. 12-57);

- з ПП «СВТО «СПЕЦПРОЕКТ»: договори з договірними цінами, довідки про вартість виконаних будівельних робіт (за формою КБ-3), акти виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2), відомості ресурсів до зазначених актів, дефектні акти (т. 15 арк.с. 58-124);

- з ПП «ЗОЛОТА ЕРА XXI»: договори з договірними цінами, довідки про вартість виконаних будівельних робіт (за формою КБ-3), акти виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2), відомості ресурсів до зазначених актів, дефектні акти, акти передачі матеріалів (т. 15 арк. с. 125-169);

- з ТОВ «ГІДРОЕНЕРЕОМОНТАЖ»: договори з договірними цінами, довідки про вартість виконаних будівельних робіт (за формою КБ-3), акти виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2), відомості ресурсів до зазначених актів, дефектні акти (т. 15 арк.с. 170-242);

- з ТОВ «БУДРЕМ-СПЕКТР»: договори з договірними цінами, довідки про вартість виконаних будівельних робіт (за формою КБ-3), акти виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2), відомості ресурсів до зазначених актів, дефектні акти (т. 15 арк. с. 243-253);

- з ТОВ «РЕМОНТНО-БУДІВЕЛЬНИЙ ТРЕСТ «ЧМП»: договір з додатками, акти (т. 16 арк. с. 1-14);

- з ТОВ «УНІ-СЕРВІС»: договір, видаткові накладні, акти прийому-передачі, рахунки на оплату, листи, акт звірки взаєморозрахунків (т. 16 арк. с. 15-32);

- з ТОВ «КОМФОРТ УНІВЕРСАЛ БУД»: договори з договірними цінами, довідки про вартість виконаних будівельних робіт (за формою КБ-3), акти виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2), відомості ресурсів до зазначених актів, дефектні акти (т. 16 арк. с. 33-249, т. 17 арк. с. 1-12);

- з ПП «РАФ-СЕРВІС»: договір, рахунки на оплату, видаткові накладні, ТТН (т. 17 арк. с. 13- 26);

- з ПП «ОПТ-ТОРГ 2000»: договір, рахунки на оплату, видаткові накладні, - на 30-ти (т. 17 арк. с. 27-56);

- з ТОВ «ГЕРМЕС-СТРОЙ»: договір з договірними цінами, довідки про вартість виконаних будівельних робіт (за формою КБ-3), акти виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2), відомості ресурсів до зазначених актів, дефектні акти (арк. с. 57-103);

- з ПП «ІТАЛ КЕРАМІКА»: договір, рахунки на оплату, видаткові накладні (т. 17 арк. с. 104-174);

- з ТОВ «РІТЕЙЛ ЮКРЕЙН»: договір, акт звіряння, рахунки на оплату, видаткові накладні (т. 17 арк. с. 175-207);

- з TOB «АКВА-ЕІР»: договори з договірними цінами, довідки про вартість виконаних будівельних робіт (за формою КБ-3), акти виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2), відомості ресурсів до зазначених актів, дефектні акти (т. 17 арк. с. 208-255, т. 18 арк. с. 1-17);

- з ТОВ «ЕЛПРОМПРОЕКТ»: договір, специфікація, видаткові накладні, ТТН (т. 18 арк. с. 18-37);

- з TOB «ТЕКА»: договори з договірними цінами, довідки про вартість виконаних будівельних робіт (за формою КБ-3), акти виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2), відомості ресурсів до зазначених актів, дефектні акти (т. 18 арк. с. 38-236);

- з TOB «ВЕСТА»: договори з договірними цінами, довідки про вартість виконаних будівельних робіт (за формою КБ-3), акти виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2), відомості ресурсів до зазначених актів, дефектні акти (т. 18 арк. с. 237-251, т. 19 арк. с. 1-62);

- з ТОВ «ВЕСТА ДЕВЕЛОП»: договори з договірними цінами, довідки про вартість виконаних будівельних робіт (за формою КБ-3), акти виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2), відомості ресурсів до зазначених актів, дефектні акти (т. 19 арк. с. 63-158);

- з ТОВ «ПОЛЕКОЗАХИСТ»: договір з додатками, акти надання послуг, замовлення (т. 19 арк. с. 159-165);

- з TOB «ТЕХКОР»: договір з додатками, акти надання послуг з додатками (т. 19 арк. с. 166-181);

- з ТОВ «УКРАЇНСЬКА ПАЛИВНА КОМПАНІЯ «ДНІПРО»: договір з додатками, акти прийму передачі, видаткові накладні (т. 19 арк. с. 182-195);

- з ТОВ «ЦЕНТРАЛЬНИЙ АВТОВОКЗАЛ ОДЕСА»: договір, акт надання послуг (т. 19 арк.с. 196-198);

- з ТОВ «СОЮЗ»:договори, видаткові накладні (т. 19 арк.с. 199-207);

- з TOB «НВО «СПЕЦПОЖСЕРВІС»: договори з договірними цінами, довідки про вартість виконаних будівельних робіт (за формою КБ-3), акти виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2), відомості ресурсів до зазначених актів, акти виконаних робіт, рахунки-фактури ( т. 19 арк.с. 208-220);

- з ТОВ «ВОЛМЕТ»: договір з додатком, видаткова накладна (т. 19 арк. с. 221-225);

- з ТОВ «ВІНЕКОРЕСУРС»: договір, видаткова накладна (т. 19 арк. с. 226-230);

- з ТОВ «ЧОРНОМОРСЬКА РЕСТАВРАЦІЙНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ»: договори з договірними цінами, довідки про вартість виконаних будівельних робіт (за формою КБ-3), акти виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2), відомості ресурсів до зазначених актів, дефектні акти (т. 19 арк. с. 231-250, т. 20 арк. с. 1-251, т. 21 арк. с. 1-241);

з ТОВ «СВІТ КОНДИЦІОНЕРІВ ДИСТРИБЬЮШН»: договір, видаткові накладні (т. 21 арк. с. 242-250, т. 22 арк.с. 1-18).;

- з КООПЕРАТИВ «ЕНЕРГІЯ»: договір, (т. 22 арк. с. 19-24):

- з ТОВ «КОНТЕЙНЕРНИЙ ТЕРМІНАЛ ОДЕСА ЕЙЧ ЕЙЧ ЕЛ ЕЙ ІНТЕРНЕШНЛ ГМБХ»: договір, акт виконаних робіт ( т. 22 арк.с. 25-32);

- з ТОВ «ДІДЖИТАЛ СЕРВІС»: договори з видатковими накладними (т. 22 арк. с. 33-36);

- з ПП «ОРАНДЖ-ФРУТ»: договір, видаткова накладна, рахунок на оплату, акт виконаних робіт (т. 22 арк. с. 37-53);

- з ТОВ «АНТАЛ-ЕНЕРГО»: договір з додатком, видаткова накладна (т. 22 арк. с. 54-58);

- з ТОВ «ГІДРОБУДМЕХАНІЗАЦІЯ»: договір, акти прийому-передачі, видаткові накладні (т. 22 арк. 59-64);

- з ТОВ «КМК-БУД»: договори з договірними цінами, довідки про вартість виконаних будівельних робіт (за формою КБ-3), акти виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2), відомості ресурсів до зазначених актів, дефектні акти (т. 22 арк. с. 65-250, т. 23 арк. 1-127).

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що суд не може обмежити право платника довести в судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків контролюючого органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.05.2019 року у справі № 816/2023/15.

Апеляційний суд також вказує на те, що податковий орган не зазначив про наявність у первинних бухгалтерських документах, що надані позивачем, недоліків, які б спростували факти здійснення господарської діяльності позивачем із наведеними вище контрагентами, не надано доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться у цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

При цьому, суд першої інстанції вірно встановив, що надані первинні документи, які складалися для підтвердження факту виконання господарських операцій за укладеними договорами та для їх документування, за своїм змістом засвідчують факти здійснення відповідних операцій. При цьому, первинні документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Первинні документи оформлені у відповідності до приписів чинного законодавства.

Окрім того, в обґрунтування прийняття спірних податкових повідомлень-рішень відповідачем не наведено обставин, які б вказували на безтоварність господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Висновки відповідача щодо безтоварності господарських операцій ТОВ «СВЄТСТРОЙ» з контрагентами, у тому числі, ПП «Ханум ЛТД», ПП «СТАР ФРУТ», ТОВ «Местер», ПП «РАФ СЕРВІС», ґрунтуються виключно на податковій інформації щодо відсутності у контрагентів позивача трудових та матеріальних ресурсів щодо виконання умов договорів, що наведені вище судом.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів ТОВ «СВЄТСТРОЙ» носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 березня 2019 року у справі № 808/3412/16.

Апеляційний суд також зауважує, що при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні оцінюватися відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Крім того, висновки, викладені в акті перевірки, порушують закріплений в Конституції України принцип персональної відповідальності, відповідно до якого суб`єкт господарювання не може нести відповідальності за дії своїх контрагентів, а може бути притягнений до юридичної відповідальності лише за власні правопорушення.

Також доцільно звернути увагу на те, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2019 року у справі №810/4559/15.

Між тим, недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, водночас такі докази податковим органом в акті перевірки не наведено та реальність виконання господарських операцій не спростовано.

Податковим органом також не надано жодних доказів щодо наявності дефектів у правовому статусі контрагентів позивача, зокрема відсутності реєстрації їх як платників податку на додану вартість або припинення як юридичних осіб на час укладання та виконання угод.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 23.03.2020 року №, №, №, № є протиправними та підлягають скасуванню.

Решта доводів апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Апеляційний суд, враховуючи принципи верховенства права, належного врядування, презумпції правомірності дій платника податків, практику ЄСПЛ, як джерело права, правові позиції Верховного Суду, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо обґрунтованості даного позову та наявності підстав для його задоволення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю. Відповідачем не наведено інших доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо п.1 ст. 6 Конвенції

про захист прав людини і основоположних свобод.

(2) Висновки суду апеляційної інстанції

Судом 1-ої інстанції правильно вирішено справу без порушення норм процесуального та матеріального права ,повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладених у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, правильно застосовані та додержані норми матеріального та процесуального права , справу розглянуто повноважним складом суду, суд не приймав рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі , судове рішення прийнятне та підписано суддею , який зазначений у судовому рішенні

Апеляційний суд доходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду 1-ої інстанції та також вважає, що відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст.8,19,55 Конституції України, ст.6, 13, ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст. 3, 6, 7, 139,242, 292, 308,311,п.1 ч.1 ст.315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року залишити без змін .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути, у разі відповідності вимогам ст.328 КАС України, оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом 30-ти днів

Повне судове рішення складене та підписане 04.02.2021 року

Головуючий суддя Кравець О.О.
Судді Домусчі С.Д. Коваль М.П.