Справа № 460/2710/20
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року Справа № 460/2710/20 пров. № А/857/15850/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Большакової О.О., Затолочного В.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року (суддя Комшелюк Т.О., м.Рівне) у справі за її позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

06.04.2020 (конверт) ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУПФ, ПФУ відповідно) в якому просила:

визнати незаконними та протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати 8 мінімальних пенсій за віком, 75% додаткової пенсії від її мінімального розміру відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон №796-XII), з часу призначення пенсії по інвалідності, тобто з 16.12.2009, як інваліду ІІ групи, захворювання якого пов`язане з Чорнобильською катастрофою;

зобов`язати відповідача з часу призначення пенсії по інвалідності, тобто з 16.12.2009, як інваліду ІІ групи, захворювання якого пов`язане з Чорнобильською катастрофою, здійснити позивачу перерахунок та виплату з урахуванням проведених виплат, який би відповідав розміру 8 мінімальних пенсій за віком, 75 % додаткової пенсії від її мінімального розміру відповідно до статей 50, 54 Закону №796-XII.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року закрито провадження у справі №460/2710/20 в частині наведених позовних вимог з 25.10.2010.

Не погодившись із постановленою ухвалою, її оскаржила позивач, яка із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу.

В апеляційній скарзі із покликанням на окремі обставини справи вказує, що посилання суду першої інстанції, як на підставу закриття провадження у справі в частині позовних вимог з 25.07.2010 на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 14 лютого 2011 року у справі №2-а-373/11 (далі Постанова) є безпідставним, так як відповідач незважаючи на прийняте вище вказане судове рішення продовжує не виплачувати пенсійні виплати у розмірах попередньо винесеним судовим рішенням.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу подану на ухвалу суду заперечує вимоги такої, вважає судове рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі в частині позовних вимог з 25.07.2010, суд першої інстанції виходив з того, що відносно цієї частини позовних вимог уже є такі, що набрали законної сили, постанова суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_1 є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорії), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 15.02.2010 (а.с.6).

З 16.12.2009 позивачці встановлена друга група інвалідності (захворювання пов`язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС), що підтверджується довідкою серії РВН № 0170077, виданою 05.02.2010 (а.с.7).

Постановою позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Володимирецьому районі (далі УПФ) та Управління праці та соціального захисту населення Володимирецької РДА задоволено частково., а саме: визнано протиправними дії УПФ по відмові в перерахунку основної і додаткової пенсії ОСОБА_1 у відповідності до статей 50, 54 Закону №796-XII; зобов`язано УПФ нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у відповідності до статті 54 Закону №796-XII виходячи із розрахунку 8 розмірів мінімальної пенсії за віком, та щомісячну додаткову пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 75 % встановленого законодавством розміру мінімальної пенсії за віком, виходячи з розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 25.07.2010, з урахуванням фактично виплачених сум та зміни розміру прожиткового мінімуму; в задоволенні позову в частині стягнення щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2010 рік відмовлено за безпідставністю позовних вимог. Вказана Постанова набрала законної сили 20.07.2011 (а.с.13-14).

20.02.2020 позивач звернулася до відповідача із заявою, у якій просила провести нарахування та виплату додаткової та державної пенсій в розмірах, передбачених статтями 50, 54 Закону №796-XII (а.с.9-10).

Листом від 20.03.2020 №4081-3358/Ш-02/8-1700/20 відповідач повідомив позивачу про відсутність підстав для перерахунку вказаних вище пенсійних виплат, оскільки їх обчислення та виплата здійсненні у відповідності до вимог чинного законодавства України (а.с.11-12).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС, суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Предметом спору в даній адміністративній справі є: визнання незаконними та протиправними дій відповідача щодо відмови у проведенні позивачу перерахунку та виплати 8 мінімальних пенсій за віком, 75 % додаткової пенсії від її мінімального розміру, відповідно до статей 50, 54 Закону №796-XII, з часу призначення пенсії по інвалідності, тобто з 16.12.2009, як інваліду ІІ групи, захворювання якого пов`язане з Чорнобильською катастрофою; зобов`язання відповідача з часу призначення пенсії по інвалідності, тобто з 16.12.2009, як інваліду ІІ групи, захворювання якого пов`язане з Чорнобильською катастрофою, здійснити позивачу перерахунок та виплату з урахуванням проведених виплат, який би відповідав розміру 8 мінімальних пенсій за віком, 75 % додаткової пенсії від її мінімального розміру, відповідно до статей 50, 54 Закону №796-XII.

Як встановлено вище, Постановою був вирішений спір між позивачем та територіальним органом ПФУ, в якому остання перебувала на обліку, в частині вимог, що стосуються нарахування та виплати додаткової та державної пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону №796-XII, в розмірі відповідно 75 % мінімальної пенсії за віком та 8 мінімальних пенсій за віком, починаючи з 25.07.2010.

Відтак, апеляційний суд вважає вірними висновки суду першої інстанції про необхідність закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії з 25.07.2010 та не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі щодо частини позовних вимог.

Щодо посилань апелянта на те, що Постанова не виконується, то слід зазначити, що належним способом захисту порушеного права буде звернення до суду в порядку статті 383 КАС із заявою щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання Постанови, в разі якщо позивач вважає, що на виконання Постанови територіальний орган ПФУ, в якому вона перебуває на обліку, здійснює нарахування та виплату додаткової та державної пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону №796-XII, в неналежних розмірах.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 4 лютого 2021 року.