Справа № 640/4106/20
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4106/20 Суддя (судді) першої інстанції: Маруліна Л.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Шурка О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України, в якому просила:

- визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , сину померлого старшого солдата в запасі ОСОБА_3 , оформлене п. 2 протоколу № 177 від 13.12.2019 р. засідання комісії Міністерства оборони України з виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у зв`язку із смертю його батька - колишнього військовослужбовця ОСОБА_3 , яка настала протягом року після звільнення його із військової служби від захворювання, пов`язаного із її проходженням, в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2019;

- зобов`язати Міністерство оборони України провести виплату ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю його батька - колишнього військовослужбовця ОСОБА_3 , яка настала протягом року після звільнення його із військової служби від захворювання, пов`язаного із її проходженням, в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2019.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що через 10 днів після звільнення в запас із лав Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача ОСОБА_3 помер від гостро-судинної (коронарної) недостатності, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 02.04.2019 № 805; висновком експерта від 02.04.2019 № 17, виконаного на підставі ухвали слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08.03.2019; рішенням 11 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Оформленим протоколом від 17.10.2019 року № 347, яким встановлено, що захворювання і причина смерті колишнього військовослужбовця ОСОБА_3 пов`язані із проходженням батьком позивача військової служби.

З огляду на те, що батьки ОСОБА_3 на момент його смерті є покійними, мати позивача (колишня дружина ОСОБА_3 ) 15.11.2019 звернулася до Старокостянтинівського ОМВК за призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в порядку пункту 2 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на користь їх спільної дитини ОСОБА_2 . Однак, рішенням засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленим пунктом 2 протоколу від 13.12.2019 № 177, у призначенні позивачеві як сину померлого одноразової грошової допомоги відмовлено з посиланням на статтю 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з огляду на те, що в момент смерті колишній військовослужбовець ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння, в причиною його смерті стала алкогольна кардіоміопатія.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2020 р. адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним і скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , сину померлого старшого солдата в запасі ОСОБА_3 , оформлене пунктом 2 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 177 від 13.12.2019.

Зобов`язано Міністерство оборони України призначити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у зв`язку із смертю його батька - колишнього військовослужбовця ОСОБА_3 , яка настала протягом року після звільнення його із військової служби від захворювання, пов`язаного із її проходженням, в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2019.

Зобов`язано Міністерство оборони України провести виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю його батька - колишнього військовослужбовця ОСОБА_3 , яка настала протягом року після звільнення його із військової служби від захворювання, пов`язаного із її проходженням, в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2019.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, при цьому, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для розгляду справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження на 03.02.2021.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Так, у відповідності до положень ч. 1 ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , мати неповнолітнього ОСОБА_2 , сина ОСОБА_3 , який проходив військову службу у Збройних Силах України в період з 01.07.2016 по 26.02.2019.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини Міністерства оборони України (по стройовій частині) від 26.02.2019 № 57, старшого лейтенанта ОСОБА_3 , водія-пиляра дільниці (деревообробних та малярних робіт) цеху спеціальних робіт 42223 центральної автомобільної бази зберігання та ремонту (1 розряду) Озброєння Збройних Сил України, звільнено з військової служби в запас за підпунктом «д» (через службову невідповідність) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вважається таким, що здав свої справи і посаду, з 26 лютого 2019 року виключено із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Старокостянтинівського об`єднаного міського військового комісаріату.

Згідно з копією свідоцтва про смерть від 11.03.2019 серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До Військового комісаріату Старокостянтинівського ОМВК із заявою від 15.11.2019 року про виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку із смертю військовослужбовця ОСОБА_3 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , звернулася ОСОБА_1 . До поданої заяви матір`ю позивача долучено наступні документи: копію витягу з наказу про звільнення № 57; копію висновку експерта; копію свідоцтва про розірвання шлюбу; витяг з протоколу ВЛК від 17.10.2019 року № 17; лікарське свідоцтво про смерть № 805.

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 13.12.2019 № 177, затвердженим Міністром оборони України від 21.12.2019, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги (пункт 2 протоколу).

Комісією встановлено, що на час смерті ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком судово-медичного експерта від 09.03.2019 року № 17 Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи (1,37 %). Також, комісією встановлено, що наявна постанова про закриття кримінального провадження від 12.03.2019 Старокостянтинівського відділу поліції Головного управління національної поліції Хмельницької області, у якій зазначено, що причиною смерті є алкогольна кардіоміопатія. Даних про її зміну у зв`язку із видачею лікарського свідоцтва про смерть № 805 замість № 796 немає.

Керуючись статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», комісією відмовлено ОСОБА_1 , матері сина померлого звільненого військовослужбовця Збройних сил України ОСОБА_3 , у призначенні одноразової грошової допомоги.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернулась до суду за захистом прав неповнолітнього сина.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з відсутності правових підстав для відмови сину позивача в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у разі смерті (загибелі), оскільки матеріалами справи та залученими доказами спростовуються висновки комісії, адже частина з них не є підставою для відмови в призначенні зазначеної допомоги, а інша - посиланням на обставини, які не доведені у встановленому законодавством порядку.

Доводи апеляційної скарги в цілому відтворюють позицію та доводи Міністерства оборони України висловлені при розгляді справи в суді першої інстанції та зводяться до того, що причиною смерті колишнього військовослужбовця ОСОБА_3 було перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння і це доводиться постановою Старокостянтинівського відділу поліції від 12.03.2019 про закриття кримінального провадження № 0000121. Крім того, апелянт вказує на втручання суду першої інстанції в дискреційні повноваження при задоволення позовних вимог про зобов`язання прийняти рішення та нарахувати/виплатити одноразову грошову допомогу позивачу.

Зважаючи на вказане вище, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу 2 статті 41 Закону України 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу», виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно підпункту 2 пункту 1 статті 3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі по тексту також - Закон № 2011), дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

За підпунктом 2 пункту 2 статті 16 Закону № 2011, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Відповідно до частини першої статті 16-1 Закону № 2011, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Так, за абзацом 2 пункту а частини першої статті 16-2 Закону № 2011, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 статті 16-3 Закону № 2011, одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Відповідно до пунктів 6, 9 статті 16 Закону № 2011, одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

При цьому, порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (із змінами і доповненнями). (надалі по тексту також - Порядок № 975)

Відповідно до абзаців 2, 3 пункту 3 Порядку № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Також, пунктом 10 Порядку № 975, визначено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів, такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); довідки органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; сторінок паспортів повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні).

Відповідно до пунктів 13, 14, 15, 16 Порядку № 2011, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови. Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу. Рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку. Фінансування витрат, пов`язаних з виплатою одноразової грошової допомоги, здійснюється відповідно до статті 23 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Згідно з пунктом 1 статті 16-4 Закону № 2011, який кореспондується з пунктом 19 Порядку № 975 та пунктом 4 розділу ІІ Порядку № 564, призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Під час розгляду спору в суді першої інстанції було досліджено, що днем виникнення права ОСОБА_2 на отримання одноразової грошової допомоги є 08.03.2019 (свідоцтво про смерть від 11.03.2019 серії НОМЕР_1 ) - саме дата смерті військовослужбовця в запасі ОСОБА_3 .

15.11.2019 матір`ю ОСОБА_2 подано заяву Військовому комісару Старокостянтинівського об`єднаного міського військового комісаріату про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю батька ОСОБА_2 , колишнього чоловіка ОСОБА_1 (смерть пов`язана із проходженням військової служби). При цьому, до заяви позивачем було долучено: згоду на збір та обробку персональних даних; копію паспорта та ідентифікаційного коду ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; копію паспорту ОСОБА_1 ; реквізити банку; довідку про участь в АТО; довідку про проходження військової служби; довідку про склад сім`ї; копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; копію свідоцтв про смерть батьків ОСОБА_3 ; копію свідоцтва про одруження; копію свідоцтва про розірвання шлюбу; копію витягу з наказу про звільнення №57; копію висновку експерта; копію свідоцтва про розірвання шлюбу; витяг з протоколу ВЛК від 17.10.2019 № 17; лікарське свідоцтво про смерть № 805; витяг з послужного списку.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно зазначив, що матір`ю позивача при зверненні до МОУ було дотримано процедуру реалізації права на одноразову грошову допомогу, у порядку, передбаченому Законом № 2011, Порядком № 975 та долучено додаткові документи, які визначено абзацами 4-11 пункту 3 розділу ІІ Порядку № 564, як такі, що подаються особою, для прийняття обґрунтованого рішення Комісією.

Однак, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , оскільки причиною смерті ОСОБА_3 є перебування останнього на час смерті у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком судово-медичного експерта від 09.03.2019 № 17 Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи (1,37 %). Крім цього, у своєму рішенні комісією взято до уваги наявну у матеріалах постанову про закриття кримінального провадження від 12.03.2019 Старокостянтинівського відділу поліції Головного управління національної поліції Хмельницької області, у які зазначено, що причиною смерті є алкогольна кардіоміопатія, а даних про її зміну з видачею лікарського свідоцтва пор смерть № 805 замість № 796 немає.

Колегія суддів, у контексті наведених висновків комісії, звертає увагу на те, що згідно змісту висновку судово-медичного експерта Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи № 17, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Старокостянтинівського районного суду в Хмельницькій області від 08.03.2019, судово-медичним експертом проведено судово-медичну експертизу трупа в межах кримінального провадження № 0000121 від 08.03.2019 ОСОБА_3 , 1980 р.н., яку розпочато 09.03.2019 року та закінчено 02.04.2019.

В межах проведення цієї експертизи, судово-медичному експерту поставлено наступні запитання: 1. Яка причина смерті ОСОБА_3 та коли вона настала? 2. Чи є на трупі ОСОБА_3 тілесні ушкодження, якщо так, та який характер, локалізація, механізм утворення, ступінь важкості? 3. Чи перебував ОСОБА_3 в момент смерті в стані алкогольного сп`яніння?

Відповідно до змісту підсумків експертизи, судово-медичний експерт дійшов наступних висновків: 1. Смерть ОСОБА_3 настала від гострої серцево-судинної недостатності, що підтверджується даними аутопсії: збільшення розмірів та ваги серця, гіпертрофія стінок шлуночків сосочкових та трабекулярних м`язів серця, потовщення та вкорочення сухожильних ниток клапанів серця, розширення порожнин серця, розростання сполучної тканини по всій товщі міокарду, міокард дряблий, глинистий, нерівномірного кровонаповнення, рідкий стан крові в порожнинах серця та великих кровоносних судинах, крапкові крововиливи під епікардом, під плеврою легень, крововиливи в тканину легень, набряк легень та головного мозку, повнокров`я внутрішніх органів. 2. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_3 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено. 3. При судово-токсикологічній експертизі зразка крові із трупа ОСОБА_3 , виявлено наявність етилового алкоголю в кількості : в крові 1,37% (проміле), що може відповідати легкому сп`янінню стосовно живих осіб.

Водночас, варто наголосити на норми статті 16-4 Закону № 2011, які були використані комісією при відмови позивачу, а саме, у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги відмовляється у разі, якщо, смерть є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.

Суд першої інстанції цілком обґрунтовано зауважив, що наявність етилового алкоголю в кількості в крові - 1,37% (проміле) (може відповідати легкому сп`янінню стосовно живих осіб), не ставиться в залежність причині смерті ОСОБА_3 , та його смерть не є наслідком вчинення дій у такому стані, що помилково ототожнює відповідач, з огляду на що, комісією не дотримано принципу об`єктивності під час прийняття оскаржуваного рішення, а саме, не досліджено причини смерті ОСОБА_3 в повному обсязі відповідно до висновку експерта № 17, водночас, звернуто увагу лише на зазначення у висновку експерта про наявність етилового алкоголю в кількості в крові 1,37% (проміле), але не з`ясовано, чи вказане стало причиною смерті звільненого військовослужбовця в запас.

До того ж, під час прийняття оскаржуваного рішення, комісією проігноровано долучений матір`ю позивача до заяви від 15.11.2019 Витяг з протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №347 від 17.10.2019 року, відповідно до змісту якого: «Захворювання колишнього військовослужбовця, старшого солдата запасу ОСОБА_3 , 1980 року народження, отримане під час проходження військової служби: «Вегето-судинна дистонія за гіпертензивним типом», - що підтверджено даними медичної книжки, при подальшому прогресуванні призвело до розвитку «Гострої коронарної недостатності», - що послужило причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть №805, виданим 02.04.2019 року Хмельницьким обласним бюро судово-медичної експертизи та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 11.03.2019 виконавчим комітетом Радковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. Захворювання та причина смерті, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби».

Отже, із змісту Витягу з протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця № 347 від 17.10.2019 слідує, що причиною смерті ОСОБА_3 є гостра коронарна недостатність, що пов`язана з проходженням військової служби.

Зокрема, комісією не звернуто уваги на долучене матір`ю позивача лікарське свідоцтво про смерть №805 (замість остаточного №796), видане 02.04.2019 року, в якому в довідці про причину смерті зазначено, що причиною смерті ОСОБА_3 є гостра коронарна недостатність.

Зазначені документи, надані матір`ю позивача комісії до розгляду виключають наявність підстав для прийняття рішення про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги з підстав пункту б частини першої статті 16-4 Закону № 2011, що свідчить про протиправність прийнятого комісією Міністерства оборони рішення, на що правильно було звернуто увагу судом першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач в оскаржуваному рішенні посилається на постанову про закриття кримінального провадження від 12.03.2019 Старокостянтинівського відділу поліції Головного управління національної поліції Хмельницької області, в якій зазначено, що відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 09.03.2019 року №796 причиною смерті ОСОБА_3 є алкогольна кардіоміопатія, однак, у матеріалах справи наявна копія постанови прокурора Старокостянтинівської місцевої прокуратури від 22.03.2019 про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 12.03.2019.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що позивач має право на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до приписів статті 16 Закону України № 2011-ХІІ та Порядку № 975 та нею було дотримано встановлену процедуру щодо надання повного пакету/переліку до комісії документів.

У частині посилань апелянта на неможливість втручання суду в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень - МОУ щодо зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, колегія суддів вважає, що, у даному випадку, такого втручання суду не відбулось, адже, позивачем виконано усі вимоги закону по наданню необхідних документів, а судом було встановлено відсутність підстав, передбачених статтею 16-4 Закону №2011, з чого слідує, що відповідачем мало б бути прийнято лише одне з можливих рішень - рішення про призначення та виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16 Закону № 2011. Водночас, відповідач прийняв протилежне рішення, з огляду на що, відповідачем вже реалізовано свободу розсуду, інших шляхів для дій суб`єкта владних повноважень в нього не залишилось, а тому, резолютивна частина оскаржуваного рішення цілком відповідає приписам законодавства та не є втручанням у дискрецію Міністерства оборони України.

Слід наголосити, що відсутність причиново-наслідкового зв`язку між смертю колишнього військовослужбовця ОСОБА_3 та його перебуванням 08.03.2019 (на свято) у стані легкого алкогольного сп`яніння підтверджується висновком експерта № 17 від 02.04.2019, а також лікарським свідоцтвом (остаточним) про смерть № 805 від 02.04.2019, а відповідач помилково застосовує п. "б" ч. 1 ст. 16-4 Закону, оскільки наведена норма передбачає, що підставою для відмови у виплаті одноразової допомоги встановлює не сам по собі стан сп`яніння, а вчинення у такому стані певних дій, які стали причиною смерті діючого або колишнього військовослужбовця.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Висновки суду апеляційної інстанції за наслідком розгляду апеляційної скарги Міністерства оборони України.
Позивач має право на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до приписів ст. 16 Закону України № 2011-ХІІ та Порядку № 975. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що окружний суд дійшов до правильного висновку про визнання протиправним рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум та про необхідність зобов`язання виплатити сину загиблого військовослужбовця, передбачену статтею 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців га членів їх сімей» одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті).

Доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто, прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2020 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко
В.В. Кузьменко
О.І. Шурко