Справа № 600/656/20-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/656/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Кушнір В.О.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

20 січня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Смілянця Е. С. Капустинського М.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Колісниченко Ю.В.,

представника позивача: Ліфанчука М.О.,

представника відповідача: Книговського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Карпатського округу на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариство "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" до Державної екологічної інспекції Карпатського округу про визнання протиправним та скасування пункту припису,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2020 року Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції Карпатського округу про визнання протиправним та скасування пункту 1 припису Державної екологічної інспекції Карпатського округу №04/03.6 від 07.02.2020 в частині зобов`язання отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на газові мережі із врахуванням всіх наявних ГРП та ШРП.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що метан відноситься до Переліку забруднюючих речовин, які надходять в атмосферне повітря, і яку необхідно брати на державний облік для визначення обсягів її надходження в атмосферу та отримувати дозвіл для її викиду в атмосферне повітря. Крім того, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на газові мережі із врахуванням всіх наявних ГРП та ШРП вже оформлювався позивачем, однак термін його дії закінчився 30.12.2016.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" (далі - АТ "Чернівцігаз) , місцезнаходження вул.Винниченка, 9-А, м.Чернівці, 58009) є юридичною особою, основним видом господарської діяльності якої є розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи (код КВЕД 35.22) (а.с.8-9).

На підставі направлення від 09.01.2020 №25 посадовими особами державної екологічної інспекції у Карпатського округу з 28.01.2020 по 03.02.2020 здійснено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів - АТ "Чернівцігаз".

За наслідком перевірки складено Акт №20/03 від 03.02.2020 (а.с.8-24, 25-53).

Серед порушень, виявлених перевіркою, зокрема, встановлено відсутність дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на газові мережі із врахуванням всіх наявних ГРП та ШРП, що є порушенням ч.5, ч.6 ст.11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" (а.с.21).

З метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час планової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, проведеної з 28.01.2020 по 03.02.2020, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу винесено припис від 07.02.2020 №04/03.6 (а.с.76).

Пунктом 1 припису від 07.02.2020р. №04/03.6 позивача зобов`язано отримати у встановленому порядку дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на газові мережі із врахуванням всіх наявних ГРП та ШРП.

Вважаючи вказаний пункт припису протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що порушення позивачем частин 5, 6 ст.11 Закону № 2707-XII не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки чинним законодавством метан не віднесено до забруднюючих речовин.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Згідно з ч.6 ст.7 Закону №877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

З матеріалів справи встановлено, що за наслідками перевірки відповідач склав акт №20/03 від 03.02.2020, в якому, зокрема, зазначено про порушення ч.5, ч.6 ст.11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря".

Відповідно до ч.8 ст.7 Закону №877-V припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

На підставі акта перевірки контролюючий орган видав припис від 07.02.2020р. №04/03, пунктом 1 якого зобов`язано позивача отримати у встановленому порядку дозвіл на викиди в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на газові мережі із врахуванням всіх наявних ГРП та ШРП.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо правомірності п.1 припису від 07.02.2020р. №04/03, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" від 16.10.1992 № 2707-XII (далі - Закон № 2707-XII) для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік забруднюючих речовин переглядається Кабінетом Міністрів України не менше одного разу на п`ять років за пропозицією центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

За поданням обласних, Київської, Севастопольської міських державних адміністрацій, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища і центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, органи місцевого самоврядування з урахуванням особливостей екологічної ситуації регіону, населеного пункту можуть додатково встановлювати перелік забруднюючих речовин, за якими здійснюється регулювання їх викидів на відповідній території.

Отже, перелік найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин встановлюється Кабінетом Міністрів України, додаткові переліки забруднюючих речовин, за якими здійснюється регулювання їх викидів на відповідній території, затверджуються органами місцевого самоврядування.

Згідно з ч.ч.5-6 ст.11 Закону № 2707-XII викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Отже, викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин, визначених відповідно до ч.ч.1-3 ст.11 Закону № 2707-XII, стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу.

З матеріалів справи встановлено, що позивач є оператором газорозподільних систем та здійснює діяльність з розподілу газу, газорозподільною мережею транспортує природний газ, який більш ніж на 96% складається з метану, що підтверджується паспортом фізико-хімічних показників природного газу №411 (т.1 а.с.85).

Згідно з переліком найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 №1598 (далі - Постанова №1598), прямо не передбачено, що метан належить до речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, відповідач не обґрунтував та не надав доказів про те, що метан належить до речовин або груп речовин, зазначених в Постанові №1598.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не обґрунтував та не надав доказів порушення позивачем положень ч.ч.5-6 ст.11 Закону № 2707-XII.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на положення Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 року № 302 (далі - Порядок №302) та Інструкції про порядок та критерії взяття на державний облік об`єктів, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров`я людей і стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 10.05.2002 № 177 (далі - Інструкція №177).

Відповідно до абз.4 п.4 Порядку №302 для отримання дозволу суб`єкт господарювання, зокрема, проводить інвентаризацію стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, видів та обсягів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, пилогазоочисного обладнання.

Водночас, вказані положення стосуються виключно суб`єктів господарювання, які зобов`язані отримати відповідний дозвіл.

Таким чином, посилання на Порядок №302 за відсутності доказів обов`язку позивача отримувати відповідний дозвіл є безпідставними.

Згідно з п.2 Інструкції №177 узяття на державний облік здійснюється за такими критеріями: об`єктів - якщо в їх викидах присутня хоча б одна забруднююча речовина (або група речовин), потенційний викид якої рівний або перевищує величину, зазначену в Переліку забруднюючих речовин та порогових значень потенційних викидів, за якими здійснюється державний облік (додаток 1); видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, - за умови, що обсяг потенційних викидів рівний або перевищує порогові значення за окремою речовиною або групою речовин, наведених у додатку 1 до цієї Інструкції.

В додатку 1 до Інструкції №177 наведено перелік забруднюючих речовин на порогові значення потенційних викидів, за якими здійснюється державний облік, в п.94 якого значиться метан.

Отже, позивач як підприємство, яке здійснює викиди метану стаціонарними джерелами, підлягає взяттю на облік відповідно до положень Інструкції №177.

В той же час, з урахуванням положень ч.ч.1-3 ст.11 Закону № 2707-XII Міністерство екології та природних ресурсів України не є суб`єктом, який уповноважений визначати перелік забруднюючих речовин, на викиди яких необхідно отримувати дозвіл.

З урахуванням наведеного посилання відповідача на положення Інструкції №177 не обґрунтовують правомірність п.1 припису від 07.02.2020 №04/03.6, яким позивача зобов`язано отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на газові мережі із врахуванням всіх наявних ГРП та ШРП відповідно до ст.11 Закону № 2707-XII.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Карпатського округу залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 02 лютого 2021 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Смілянець Е. С. Капустинський М.М.