Справа № 357/10659/20
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Земляної Г.В., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №2 БПП у м. Біла Церква УПП у Київській області капрала поліції Зоц Юлії Іванівни про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до поліцейського взводу №1 роти №2 БПП у м. Біла Церква УПП у Київській області капрала поліції Зоц Юлії Іванівни про скасування постанови серії ДП18 № 753681 від 11.10.2020 року про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю, а саме скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДП18 № 753681 від 11.10.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , - закрито; судові витрати залишено за позивачем.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання розподілу судових витрат, просить скасувати оскаржуване рішення в цій частині та прийняти нове, яким стягнути судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача та сторін процесу, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приписи ч. 1 ст. 139 КАС України є імперативними, тобто прямо передбачають правила поведінки у питанні розподілу судових витрат та не допускають множинного трактування.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо необхідності покласти судові витрати на позивача, з тих підстав, що позивач не просив стягнути з відповідача понесені останнім судові витрати.

Відповідно до приписів статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі можуть оскаржити судове рішення щодо судових витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції не був позбавлений права вирішити питання розподілу судових витрат вже після ухвалення рішення у справі, як це перебачено статтею 143 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 420, 40 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 3).

За наведеного, за висновком суду апеляційної інстанції, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, а саме Департаменту патрульної поліції.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2020 року в частині розподілу судових витрат - змінити, виклавши четвертий абзац резолютивної частини наступним чином: «Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, код ЄДРПОУ - 40108646) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 420, 40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок)».

В іншій частині рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Г.В.Земляна

суддя В.В.Файдюк