Справа № 240/580/20
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/580/20 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович Ірина Едуардівна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

28 січня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Іваненко Т.В. Граб Л.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Колісниченко Ю.В.,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Гордієвич О.П.

представника відповідача - Садовської-Мариніної В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання дій протиправними, скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення коштів, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Ліквідаційної комісії з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 17.02.2020, просив:

- визнати неправомірними дії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі ліквідаційної комісії щодо його звільнення;

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі ліквідаційної комісії від 24.12.2019 №2307/1 "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області;

- визнати протиправною бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі ліквідаційної комісії щодо не пропонування іншої посади ОСОБА_1 та не переведення останнього на цю посаду за його згодою та зобов`язати Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області в особі ліквідаційної комісії запропонувати ОСОБА_1 іншу посаду та перевести за його згодою;

- визнати протиправною бездіяльність Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не пропонування іншої посади ОСОБА_1 та не переведення останнього на цю посаду за його згодою та зобов`язати Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції запропонувати ОСОБА_1 іншу посаду та перевести за його згодою;

- стягнути з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі ліквідаційної комісії та Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в солідарному порядку;

- стягнути з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі ліквідаційної комісії та Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50000,00 гривень в солідарному порядку;

- стягнути з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі ліквідаційної комісії та Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в солідарному порядку;

- допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах місячного платежу.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:

- визнано незаконним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 24.12.2019 №2307/1 "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з 27 грудня 2019 року;

- стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.12.2019 по 15.10.2020 в розмірі 90321,66 грн.;

В задоволенні решти позовних вимог, суд відмовив.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з 27 грудня 2019 року та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Не погодившись із прийнятим рішенням судом першої інстанції, відповідач - Ліквідаційна комісія з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати у зв"язку з порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. З підстав викладених в апеляційній скарзі, апелянт просить прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Апелянт вважає, що звільнення позивача відбулося відповідно до Закону України "Про державну службу" у зв`язку з ліквідацією, а не реорганізацією Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення апеляційної скарги.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , починаючи з 12 квітня 2016 року працював у Головному територіальному управлінні юстиції Житомирської області на посаді заступника начальника відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Кабінетом Міністрів України 09 жовтня 2019 року прийнято постанову № 870 "Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції", пунктами 1 та 2 якої було вирішено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком 1, натомість утворити як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком 2.

Згідно з Додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2019 року №870 серед переліку територіальних органів Мін`юсту, що ліквідуються значиться Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області. Водночас, в Додатку 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 9 жовтня 2019 року № 870 передбачено створення Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький).

На виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2019 року № 870 "Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції" Міністерством юстиції України був виданий наказ від 16.10.2019 №3173/5 "Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції", яким ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції згідно з переліком (додаток 1), в тому числі й Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області.

В подальшому, Головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській області був виданий наказ від 18.10.2019 №147/6 "Про утворення ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області" та наказ від 24.10.2019 №279/7 "Про затвердження Плану заходів з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області".

Під час розгляду справи встановлено та не заперечується сторонами, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 №870 "Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції", наказу Міністерства юстиції України від 16.10.2019 №3173/5 "Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції" та наказу Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 18.10.2019 №147/6 "Про утворення ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області", ОСОБА_1 24 жовтня 2019 року було письмово попереджено про припинення державної служби та звільнення його із займаної посади на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу" у зв`язку із ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

27 грудня 2019 року ОСОБА_1 на підставі наказу Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 24.12.2019 №2307/1 був звільнений з посади заступника начальника відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на підставі п. 4 ч. 1 ст. 83, п.1-1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу" у зв`язку з ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Позивач, вважаючи своє звільнення незаконним, а наказ від 24 грудня 2019 року №2370/1 протиправним та таким, що порушує його конституційне право на працю, звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції зазначив, що пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2019 року № 870 встановлено, що міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції, що утворюються згідно з пунктом 2 цієї постанови, є правонаступниками територіальних органів Міністерства юстиції, які ліквідуються згідно з пунктом 1, зокрема: Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) є правонаступником Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність доводів відповідачів щодо відсутності правонаступництва при ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та утворенні Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Таким чином на переконання суду, при звільнені позивача, Ліквідаційна комісія з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області повинна була дотриматись вимог частини 2 статті 40 та статті 49-2 Кодексу законів про працю України, в частині процедури звільнення працівника, а саме: запропонувати іншу роботу, а також завчасно сповістити виборний орган профспілкової організації про звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією підприємства (частина 3 статті 22 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності").

Суд вважає, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом поновлення на посаді заступника начальника відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з 27 грудня 2019 року.

Також, відповідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, стягненню з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на користь позивача підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 90321,66 грн.

З приводу вимог позивача про стягнення на його користь з відповідачів у солідарному порядку моральну шкоду в розмірі 50000,00 гривень, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем того, що оскаржуваними діями (бездіяльністю) відповідачів йому заподіяно моральну шкоду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та оскаржуваному рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками Житомирського окружного адміністративного суду та враховує наступне.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 83 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон №889-VIII) державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення (статті 87, 87-1 цього Закону).

Згідно з підпунктами 1 та 1-1 частини 1 статті 87 Закону №889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є ліквідація державного органу.

Порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюється Конституцією України та законами, а саме Законом України "Про центральні органи виконавчої влади", де, крім іншого, у статті 5 визначені повноваження Уряду щодо реорганізації та ліквідації центральних органів виконавчої влади, її територіальних підрозділів.

Судом встановлено, що ліквідація Головного територіального управління юстиції у Житомирській області була зумовлена постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 №870 "Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції України", пунктом 1 якої було вирішено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції, в тому числі й Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2019 року № 870 встановлено, що міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції, що утворюються згідно з пунктом 2 цієї постанови, є правонаступниками територіальних органів Міністерства юстиції, які ліквідуються згідно з пунктом 1, зокрема: Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) є правонаступником Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Відповідно до вимог статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Процедура вивільнення державних службовців з підстав скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідації державного органу чи його реорганізації, регулюється законодавством про працю, зокрема, Кодексом законів про працю України.

Відповідно до статті 36 Кодексу законів про працю України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини 1 статті 40).

При цьому у частині 2 статті 40 Кодексу законів про працю України прямо передбачено, що таке звільнення допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно вимог частини 5 статті 22 Закону №889-VIII у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення державного службовця на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу, за рішенням суб`єкта призначення може здійснюватися без обов`язкового проведення конкурсу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при звільнені позивача, Ліквідаційна комісія з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області повинна була дотриматись вимог частини 2 статті 40 та статті 49-2 Кодексу законів про працю України, в частині процедури звільнення працівника, а саме: запропонувати іншу роботу, а також завчасно сповістити виборний орган профспілкової організації про звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією підприємства (частина 3 статті 22 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності").

Проте судом встановлено, що позивачу не було запропоновано наявні вакантні посади у Центрально-Західному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Зокрема, відповідно до структури та штатного розпису Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на 2019 рік в структурі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) наявний відділ розгляду звернення та забезпечення діяльності комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Управління державної реєстрації, в якому згідно штатного розпису передбачена посада заступника начальника відділу, рівнозначна тій, яку позивач займав у Головному територіальному управлінні юстиції у Житомирській області.

Судом також встановлено, що до новоутвореного Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, як правонаступника, було переведено абсолютну більшість - 90 державних службовців ліквідованого Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, і лише 18 державних службовців Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, в тому числі й позивач, були звільненні у зв`язку з ліквідацією. Водночас у матеріалах справи відсутні будь-які обґрунтування відповідачів щодо критеріїв визначення кола працівників для такого переводу.

Статтею 42 Кодексу законів про працю України визначено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається сімейним - при наявності двох і більше утриманців.

Водночас, при звільненні позивача не було дотримано положення статті 42 Кодексу законів про працю України та не враховано, що згідно наявної в матеріалах справи інформації, позивач має на утриманні двох малолітніх дітей.

На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржуваний наказ Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 24.12.2019 №2307/1 "Про звільнення ОСОБА_1 " прийнятий не на підставі вимог чинного законодавства, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, упереджено та без дотриманням принципу рівності перед законом, а тому він є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи зазначене, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом поновлення на посаді заступника начальника відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з 27 грудня 2019 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100).

Відповідно до пункту 2 Порядку №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

За приписами абзацу третього пункту 3 Порядку №100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Згідно наявної у матеріалах справи довідки від 15.10.2020 №6.2/38/2020/347, виданої Головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській області, середньомісячна заробітна плата позивача складає 9814,19 грн., а середньоденна 456,17 грн. При цьому, тривалість вимушеного прогулу позивача з дати звільнення до дня постановлення рішення у справі, становить 198 робочих днів (з 28.12.2019 по 15.10.2020).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на користь позивача, становить 90321,66 гривень.

Щодо тверджень апелянта про безпідставність врахування судом першої інстанції до часу вимушеного прогулу періоду перебування позивача на обліку в Центрі зайнятості та отримання ним допомоги по безробіттю, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України, передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Таким чином, виплата середнього заробітку проводиться за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів звертає увагу, що законом не передбачено будь-яких підстав для неврахування періоду часу, протягом якого позивач отримував державну допомогу по безробіттю після звільнення.

Враховуючи встановлені у справі обставини, за результатом апеляційного розгляду справи колегія суддів підтримує позицію суду першої інстанції, що дії відповідачів у спірних правовідносинах, що виникли між сторонами не відповідають критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України. Порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з 27 грудня 2019 року.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення в оскаржуваній відповідачем частині відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Житомирський окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 03 лютого 2021 року.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Іваненко Т.В. Граб Л.С.