Справа № 260/2727/20
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2021-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2021 року м. Ужгород№ 260/2727/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гебеш С.А.;

при секретарі судових засідань - Кустрьо В.М.

та осіб, які беруть участь у справі:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача Маровді В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, а саме - визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області про утримання із ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій № 46 від 31 липня 2019 року та рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій за № 227 від 21 листопада 2019 року, у розмірі 1175,25 грн.; зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 суми пенсій, утримані на підставі рішень № 46 від 31 липня 2019 року та про утримання надміру виплачених сум пенсій за № 227 від 21 листопада 2019 року у розмірі 1 175,25 грн.; визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України щодо ненарахування та невиплати індексації на щомісячний розмір пенсії ОСОБА_1 , в період із травня 2019 року по день звернення з даним позовом до суду - протиправною, неправомірною та зобов`язати здійснити перерахунок пенсії, нарахувати та виплатити суму коштів у розмірі індексації, встановленої чинним законодавством, починаючи з 01 травня 2019 року; зобов`язати нарахувати та виплатити підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни за період з 01 січня 2010 року по день ухвалення судом рішення, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням фактично виплачених сум.

У ході судового розгляду даної справи позивач збільшив позовні вимоги та просив суд також повернути вказані суми коштів, які були незаконно відраховані із пенсії, як ПДФО та військовий збір на загальну суму 8658,8 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що отримував пенсію в розмірі 6908,54 грн. до липня 2019 року включно, а з липня 2019 року - 6540,33 грн., що підтверджується випискою карткового рахунку. Отримавши у серпні 2019 року пенсію, яка була меншою за раніше отримані звернувся до пенсійного органу. Листом від 08 листопада 2019 року отримав відповідь, із змісту якої вбачається, що є працевлаштованим та був зобов`язаний повідомити про це органи пенсійного фонду, оскільки не зробив це, то виникла переплата у пенсії, яку зараз утримують. Вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують його законне право на отримання пенсії. Вказує на те, що будь-яких доказів про зловживання з його боку або подання недостовірних відомостей при зверненні із заявою про призначення пенсії не надано. Крім того зазначає, що пенсія, яку він отримує є об`єктом індексації, яка має нараховуватися щомісячно, за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив встановлений поріг індексації, у частині, що дорівнює прожитковому мінімуму. Разом з тим, зазначив, що відсутність бюджетного фінансування на виплату передбаченого Законом України "Про соціальний захист дітей війни" підвищення до пенсії, не може бути причиною невиконання відповідним суб`єктом владних повноважень покладених на нього зобов`язань, оскільки реалізація особою права, що пов`язане з отриманням коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Також вважає неправомірними дії відповідача щодо нарахування ПДФО та військового збору на пенсію на суму 7867,06 грн. та 786,74 грн. відповідно.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, з мотивів наведених у позовній заяві та в доповненні до позовної заяви, просив суд задоволити позов повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив та просив суд відмовити у задоволенні такого, як безпідставного.

Заперечуючи проти позову відповідач звертав увагу на те, що в підписаній заяві про призначення пенсії та пам`ятці позивача ознайомлено з його обов`язком своєчасно повідомляти органи пенсійного фонду про працевлаштування. Разом з тим зазначив, що на час працевлаштування позивача визначено, що проведення індексації грошових доходів населення працюючим пенсіонерам в першу чергу індексується сума оплати праці. Крім того, зазначив що відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а саме ст. 6, якою передбачено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії виплачується підвищення у порядку та розмірах встановлених КМУ. Постановою КМУ № 1381 від 28 грудня 2011 року визначено розмір надбавки у сумі 66,43 грн. Окрім того, зазначив, Головне управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області, як податковий агент, є відповідальним за утримання податку на доходи фізичних осіб та військового збору під час виплати пенсій, що перевищують десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого на 01 січня звітного податкового року, у частині такого перевищення.

Заслухавши думку представників сторін, розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 01 квітня 2003 року.

Відповідно до вимог ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" № 3723 (закон, який діяв на момент призначення пенсії) пенсія державним службовцям перераховувалася у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Судом встановлено, що такий перерахунок пенсії позивачу проведено з 01 лютого 2008 року згідно поданої ним заяви від18 квітня 2008 року та довідки № 114-Б від 01 квітня 2008 року виданою закарпатською обласною державною адміністрацією. так, розмір пенсії позивача починаючи з 01 лютого 2008 року до виплати та з врахуванням обмеження становив 5640,00 грн., в тому числі 47,00 грн. надбавка дітям війни.

Відповідно до п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого КМУ від 17.07.2003 року № 1078 (зі змінами та доповненнями), індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема заробітна плата та пенсія.

Відтак, за період з 01 січня 2010 року по 30 квітня 2016 року пенсія позивача була проіндексована.

Починаючи з 01 травня 2016 року сума індексації в розмірі 368,21 грн. перейшла до складу пенсійної виплати позивача.

Разом з тим, на виконання положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких актів України щодо податкової реформи" у зв`язку із набранням чинності змін до Податкового кодексу України податок на доходи фізичних осіб справляється із суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, якщо їх розмір перевищує три мінімальні заробітні плати (у розрахунку на місяць) встановлені на 01 січня звітного податкового року - в частині такого перевищення (с. 164.2.19 ПК України). Крім того, відповідно до п. 16-1 пп. 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України об`єктом оподаткування військового збору є доходи, визначені ст .163 цього Кодексу, а фактично загальний місячний оподатковуваний дохід, зокрема, визначений ст. 164.2.19.

Таким чином, відповідно до вказаних вимог з пенсії позивача здійснювалися відповідні відрахування, а саме - з лютого 2015 року по червень 2016 року сума відрахувань ПДФО склала 7867,06 грн. та військового збору -786,74 грн.

Крім того, у вересні 2019 року з пенсії позивача проведено утримання в розмірі 1104,63 грн. відповідно до ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", сума переплати утворилася за період з 01 травня 2019 року по 31 липня 2019 року у зв`язку з неповідомленням про працевлаштування та у грудні 2019 року - також з пенсії позивача проведено утримання в розмірі 70,62 грн. за період з 01 травня 2019 року по 31 жовтня 2019 року.

Вирішуючи спір по суті, суд вказує на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування" № 1058-IV, який визначає принципи, засади і механізм функціонування виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду. що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановлено цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законом порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їх сімей, зазначені в ст. 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно вимог ст. 102 Закону України "про пенсійне забезпечення" пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

У судовому засіданні встановлено, що позивач у заяві на призначення пенсій та п`ятці до неї своїм підписом засвідчив обов`язок своєчасно повідомити органи пенсійного фонду про працевлаштування.

Судом встановлено, що позивач з квітня 2019 року одержує щомісячне матеріальне заохочення в сумі 950,00 грн., згідно Постанови КМУ № 156 від 14 лютого 2018 року, так як обраний першим заступником голови обласної ради Організації ветеранів України.

Із матеріалів справи встановлено, що позивач був на прийомі в Головному управлінні пенсійного Фонду у Закарпатській області 14 серпня 2019 року та 03 грудня 2019 року для з`ясування обставин чому зменшено розмір пенсії, що підтверджується реєстраційно-контрольними картками особистого прийому.

Таким чином, суд вказує на те, що, позивач взятий обов`язок щодо повідомлення про своє працевлаштування перед органом пенсійного Фонду не виконав, так як у звернувся до відповідача лише 14 серпня 2019 року.

Статтею 103 вказаного Закону визначено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 16 Закону 1058 передбачено, що застрахована особа зобов`язана, зокрема повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.

Разом з тим, у відповідності до вимог п. 2.21 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у разі працевлаштування (початку діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, про дату працевлаштування (початок діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи - підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання заяви. Заява може бути подана особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або надсилається поштовим відправленням.

Згідно вимог ч. 1 ст. 50 Закону 1058 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, визначений Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до до стягнення.

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку переплата пенсії - сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсії) виплата з різних причин понад розмір, визначений законодавством.

У відповідності до п. 3,4 цього Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного Фонду України чи в судовому порядку відповідно до ст. 50 Закону 1058.

Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного Фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Що стосується індексації пенсії позивача, то суд зазначає наступне.

Індексація пенсійних виплат проводиться відповідно до закону України "Про індексацію грошових доходів населення" № 1282-ХІІ та Постанови КМУ "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

У зв`язку з прийняттям постанови КМУ "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", що набрала чинності з 15.12.2015 року та застосовується з 1 грудня 2015 року, набранням чинності з 01 січня 2016 року змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", змінюється визначення базового місяця ля проведення індексації та обробки фіксованої індексації.

По всіх пенсіях, щомісячному довічному грошовому утриманню (незалежно від даних про роботу, дати призначення та фактичне проведення індексації) грудень 2015 року визначається місяцем, в якому значення індексу споживчих цін було прийнято 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій 103% здійснюється наростаючим підсумком починаючи з січня 2016 року.

З 01 грудня 2015 року поняття "базовий місяць" замінюється на поняття "місяць підвищення пенсії" або ""місяць, в якому значення індексу споживчих цін було прийнято за 1 або 100 відсотків". Відтак, місяцем підвищення пенсії встановлюється той місяць, в якому підвищено розмір пенсії внаслідок перерахунку її постійних складових.

У відповідності до вимог п. 4 Порядку 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. До прийняття постанови КМУ про особливий порядок індексації грошових доходів населення при проведенні індексації пенсій у січні - грудні 2015 року застосовується коефіцієнти індексації та розміри прожиткових мінімумів для проведення індексації пенсій, які були встановлені у грудні 2014 року.

При цьому, з 01.01.2015 року проведення індексації наростаючим підсумком та виплата фактично нарахованих сум проводиться виключно у межах бюджетних асигнувань на вказані цілі, встановлених КМУ.

Щодо індексації пенсії позивача у період його працевлаштування, то п. 9 Порядку 1078, який був чинним на час працевлаштування, визначено, що проведення індексації грошових доходів населення працюючим пенсіонерам в першу чергу індексується сума оплати праці. Індексація пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії проводиться після індексації суми оплати праці на підставі виданої підприємством, установою або організацією, де працює пенсіонер, довідки, в якій зазначається розмір його оплати праці, проіндексована її сума і сума індексації. У всіх випадках загальний дохід працюючого пенсіонера, який підлягає індексації, не повинен перевищувати прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи.

Отже, суд констатує, що якщо особа одночасно отримує різні види доходу, зокрема заробітну плату та пенсію, то їх індексація здійснюється в порядку черговості, при цьому в першу чергу індексується заробітна плата. Якщо ж заробітна плата перевищує розмір прожиткового мінімуму, то її індексація здійснюється з розміру, що дорівнює прожитковому мінімумум. У цьому випадку індексація сукупного грошового доходу у межах прожиткового мінімуму вважається виконаною, а тому інші доходи, у тому числі пенсія, індексації не підлягають.

Щодо порядку нарахування надбавки дітям війни, то дане питання регулюється Законом України "Про соціальний захист дітей війни", а саме ст. 6, якою передбачено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених КМУ № 1381 від 28.12.2011 року визначено розмір цієї надбавкиу сумі 66,43 грн.

Що стосується вимоги позивача про повернення суми коштів, які були відраховані як ПДФО та військовий збір, судом встановлено наступне.

Відповідно до закону України від 28 грудня 2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" та у зв`язку з набранням чинності змін до податкового кодексу України з 01 січня 2015 року змінено порядок оподаткування пенсій

Так, відповідно до пп. 164.2.19 п. 164.19 ст. 164 ПК України до загального місячного оподатковуваного доходу платника включається суми пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, отриманих платником податку з Пенсіййного фонду україни чи бюджету згідно з законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на оов`язковість яких надана ВРУ, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країн їх виплати.

Крім того, відповідно до пп. 1.2 п. 16 при.1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України доходи, визначені ст. 163 ПК України є об`єктом оподаткування військовим збором.

Рішенням КСУ від 27 лютого 2018 № 1-р/2018 положення абзацу першого пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України втратили чинність визнано таким, що не відповідає Конституції україни. Даним рішенням КСУ передбачено, що визнане неконституційним положення положення абзацу першого пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України втрачає чинність з дня ухвалення КСУ цього рішення, тобто з 27 лютого 2018 року.

За загальним правилом визнаний неконституційним закон втрачає чинність з дня ухвалення рішення КСУ рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Отже, рішення КСУ не може передбачати втрату сили закону, до моменту прийняття такого рішення.

Враховуючи вказане рішення КСУ, відповідач з березня 2018 року припинив утримання з пенсії позивача податку на доходи фізичних осіб та війського збору.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини відповідач діяв на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд при винесенні рішення по даній справі керується положеннями ч. 2 статті 2 КАСУ, а саме: У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку, та констатує, що дії відповідача відповідають вказаним вимогам, а отже, підстави для задоволення позову -відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 72-73, 76-77, 143, 243-246, 255 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 02 лютого 2021 року.

Суддя С.А. Гебеш