Справа № 380/1160/21
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/1160/21
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

01 лютого 2021 року

м. Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сидор Н.Т., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича про визнання незаконним та скасування рішення,

в с т а н о в и л а :

на розгляд суду надійшла заява ОСОБА_1 до державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, в якій позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Тузяка Павла Тарасовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 39358568 від 25.01.2018 щодо державної реєстрації права власності на кв. АДРЕСА_1 (загальною площею 29,4 кв.м) за релігійною громадою Римсько-Католицької церкви смт Великий Любінь Городоцького району та скасувати відповідний запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 209.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 30.11.2011 Городоцьким районним судом Львівської області за його сім`єю визнано право власності на кв. АДРЕСА_1 за набувальною давністю. 06.02.20212 на підставі рішення Городоцького районного суд КП Городоцьке БТІ провело реєстрацію права спільної сумісної власності на цю квартиру. 06.02.2014 рішенням Апеляційного суду Львівської області скасовано рішення Городоцького районного суду від 30.11.2011. Відтак, позивач одержав статус наймача згідно з ордером. Зазначає, що у листопаді 2019 року представники громади Римсько-католицької церкви поставили перед сім`єю позивача вимогу звільнити квартиру, повідомивши, що тепер вони є її власниками. 27.11.2019 позивач отримав витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно з яким державним реєстратором Жирівської сільської ради Пустомитівського району Тузяк Павлом Тарасовичем внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на кв. АДРЕСА_1 за релігійною громадою Римсько-Католицької церкви на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39358568 від 25.01.2018. Позивач стверджує, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39358568 від 25.01.2018 порушує його житлові права, а саме: право на реалізацію оформлення за ним права власності на квартиру, оскільки позивач користується нею на законних підставах з 1987 року, та право на проживання, оскільки релігійною громадою Римсько-Католицької церкви ставиться питання його виселення, яке розглядається Городоцьким районним судом.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Водночас визначальними ознаками приватноправових відносин є, зокрема, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Позивач оскаржує рішення державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Тузяка Павла Тарасовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 39358568 від 25.01.2018 щодо державної реєстрації права власності на кв. АДРЕСА_1 (загальною площею 29,4 кв.м) за релігійною громадою Римсько-Католицької церкви смт Великий Любінь Городоцького району.

При цьому позивач стверджує, що оскаржуване рішення порушує його право на реалізацію оформлення за ним права власності на квартиру, оскільки він користується нею на законних підставах з 1987 року, та право на проживання, оскільки релігійною громадою Римсько-Католицької церкви ставиться питання його виселення, яке розглядається Городоцьким районним судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначений порядок державної реєстрації прав, відповідно до якого державна реєстрація розпочинається із прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрації заяви в базі даних заяв. При цьому відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 2 цього Закону заявником є, зокрема, власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

Згідно з матеріалами справи оскаржуваним рішенням право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за релігійною громадою Римсько-Католицької церкви смт Великий Любінь Городоцького району.

Таким чином, спір у цій справі не може вважатися спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію речового права (права власності) на нерухоме майно, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем.

Визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію певних речових прав, запису про їх реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за третіми особами є способом захисту права позивача на спірне нерухоме майно від його порушення іншими особами, за якими зареєстроване право власності щодо того ж нерухомого майна.

Позивач, вказуючи на протиправність дій державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича при здійсненні державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за релігійною громадою Римсько-Католицької церкви, фактично зазначає про наявність такого права у нього та його відсутність у релігійної громади Римсько-Католицької церкви і, як наслідок, відсутність в останньої правомірного інтересу щодо фіксації її права власності шляхом здійснення державної реєстрації та внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно релігійною громадою Римсько-Католицької церкви смт Великий Любінь Городоцького району, за якою зареєстроване право власності щодо того ж нерухомого майна.

Оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваного реєстраційного рішення, тобто останнє вчинено за заявами інших осіб, спір щодо їх оскарження є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено таку державну реєстрацію речового права на нерухоме майно з дотриманням вимог законодавства та чи заявлено вимогу про зобов`язання відповідача зареєструвати аналогічне речове право за позивачем.

Оскарження рішень та дій щодо внесення записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо нерухомого майна з релігійною громадою Римсько-Католицької церкви, яка не заперечує законності дій та рішень державного реєстратора з реєстрації за нею аналогічного права на це ж майно, що свідчить про приватноправовий характер цього спору.

Аналогічна позиція викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі №826/3051/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

За таких обставин, враховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад цього спору, суд прийшов до висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись за нормами ЦПК України.

При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання незаконним та скасування рішення.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збірі" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 241-243, 248, 256 п. 3 розділу VI Прикінцеві положення, підп. 15.5 п. 15 розділу VIІ «Перехідні положення» КАС України, суддя

п о с т а н о в и л а :

відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича про визнання незаконним та скасування рішення.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Роз`яснити позивачу, що розгляд цього спору має вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, з урахуванням п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. При цьому, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до або через суд першої інстанції, який постановив таку ухвалу.

Суддя Сидор Н.Т.