Справа № 640/11995/20
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом
до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію
публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український
фінансовий світ» Савельєва Анна Миколаївна
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,
- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невиплати ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у розмірі 190 000,00 грн. в порядку, передбаченому частиною першою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;
Підставою позову вказано порушення прав та інтересів позивача, внаслідок бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невиплати ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у розмірі 190 000,00 грн. в порядку, передбаченому частиною першою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити на користь ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом, розміщеним за договором банківського вкладу № 43418 від 01 липня 2014 року в публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» у розмірі 190 000,00 (сто дев`яносто тисяч) гривень; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено; стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, ).

Надалі, на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Савельєва Анна Миколаївна про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, в якій останній просить суд винести додаткове рішення по справі № 640/11995/20, яким стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН № НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, ) понесені витрати на правову допомогу сумі 12 966,15 (дванадцять тисяч дев`ятсот шістдесят шість) грн.

В обґрунтування поданої заяви представник позивач зазначає, що відповідно до умов Додаткової угоди № 3 від 01 червня 2020 року до Договору про надання правової допомоги від 26 листопада 2018 року, між Клієнтом та Адвокатом досягнуто спільної згоди щодо виплати винагороди Адвокату за результатами розгляду справи в суді.

Відповідно до підпункту 1.2. пункту 4 Додаткової угоди, витрати на професійну правничу допомогу (сума винагороди Адвоката) складається з:

- витрат на професійну правничу допомогу, що розраховуються виходячи: з 35% від прожиткового мінімуму на одну працездатну особу встановленого Державним бюджетом України діючого на день надання відповідної послуги, за одну годину роботи адвоката.

- гонорару Адвоката в сумі 8 000,00 (вісім тисяч) грн, за супроводження справи в Окружному адміністративному суді міста Києва, що виплачується Клієнтом на користь Адвоката за участь Адвоката в справі незалежно від прийнятого рішення.

Таким чином, у зв`язку з розглядом справи Окружним адміністративним судом міста Києва позивачем понесено витрат в сумі 12 966,15 грн, на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись викладеним, позивач звернувся до суду з даною заявою.

У відповідності до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що адміністративна справа № 640/11995/20 була розглянута судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, з урахуванням положень частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за доцільне розглянути вказану заяву позивача в тому самому порядку, що й рішення суду.

Розглянувши заяву представника позивача, подані ним документи на підтвердження понесених судових витрат, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення питання щодо їх розподілу, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частинами 6, 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI (надалі - Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Тобто, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Згідно пункту 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» вбачається, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Крім того, згідно з позицією, сформульованою Верховним Судом у постанові від 15 травня 2018 року у справі № 821/1594/17, з огляду на запровадження нових правил відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, для підтвердження та обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу необхідне доведення відображення фахівцем у галузі права та адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи, шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року № 481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 року за № 1686/24218.

Більш того, суд зауважує, що у висновку ЄСПЛ, викладеному у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), у пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), у пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (Заява №66561/01), суд зазначив, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим, а у пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі «Lavents v. Latvia» (Заява №58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну ціну.

Так, на підтвердження обґрунтованості підстав представником позивача були надані до суду, договір № б/н про надання правової допомоги від 26 листопада 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 (надалі - Клієнт) та Майструком Євгенієм Сергійовичем (надалі - Адвокат), відповідно до пункту 1.1. цього Договору вбачається, що Адвокат бере на себе зобов`язання надати правову допомогу Клієнту, здійснювати захист його прав та інтересів, надати юридичні консультацій по кримінальному, адміністративному, податковому, митному, цивільному, адміністративному праву та процесу, представляти інтереси Клієнта в органах національної поліції, податкових органах, прокуратури, служби безпеки України, судах загальної юрисдикції, в органах прикордонної служби України, страхових компаніях, МТСБУ, Фонд гарантування вкладів, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів, банківських та фінансових установах, а Клієнт зобов`язаний прийняти надану роботу і підписати акт виконаних робіт.

Відповідно до умов пункту 4 вказаного вище договору про надання правової допомоги Клієнт зобов`язаний надати Адвокату всю відому йому інформацію для захисту та представлення його інтересів відповідно до умов цього Договору, представити документи, речі та інші матеріали, які є в його розпорядженні. Клієнт погоджується з тим, що позиція в справі визначається виключно Адвокатом залежно від обставин справи, з урахуванням думки Клієнта (що надається анонімно Адвокату) відповідно до вимог норм права і правил адвокатської етики Клієнт не вправі вимагати від Адвоката способів і методів захисту, які заборонені законом, не відповідають вимогам адвокатської етики, можуть завдати шкоди інтересам Клієнта або репутації Адвоката.

Також, відповідно до приписів пункту 6 даного Договору вбачається, що цей Договір є оплатним. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата) встановлюються за попередньою домовленістю та відображаються в рахунках на оплату та актах виконаних робіт.

Так, відповідно до наданої до суду Додаткової угоди № 3 до договору про надання правової допомоги від 26 листопада 2018 року, між сторонами договору було встановлено, що витрати на професійну правничу допомогу (сума винагороди Адвоката) складається з:

- витрат на професійну правничу допомогу, що розраховуються виходячи: з 35 % від прожиткового мінімуму на одну працездатну особу встановленого Державним бюджетом України діючого на день надання відповідної послуги, за одну годину роботи адвоката. гонорару Адвоката в сумі 8 000,00 (вісім тисяч) грн, за супроводження справи в Окружному адміністративному суді міста Києва, що виплачується Клієнтом на користь Адвоката за участь Адвоката в справі незалежно від прийнятого рішення.

- гонорару Адвоката в сумі по 6 000,00 (шість тисяч) грн за супроводження справи як в Шостому апеляційному адміністративному суді так і в Верховному суді, що виплачується Клієнтом на користь Адвоката за участь Адвоката в справі незалежно від прийнятого рішення.

З аналізу Акту приймання-передачі наданих послуг № 002 від 07 грудня 2020 року вбачається, що адвокатом Майструком Євгенієм Сергійовичем було надано клієнтові наступні послуги:

1) Надання усної консультації клієнту - 1 година, сума - 709,45 грн.

2) Аналіз судової практики щодо рішень судів з аналогічних спорів - 2 години, сума 1 418,90 грн.

3) Підготовка тексту позовної заяви - 4 години, сума 2 837,80 грн.

4) Гонорар Адвоката за супроводженням справи в Окружному адміністративному суді міста Києва, що виплачується Клієнтом незалежно від прийнятого рішення - 8 000,00 грн.

Всього: 12 966,15 грн.

Суд зауважує, що відповідно до умов договору № б/н про надання правової допомоги від 26 листопада 2018 року, Адвокат Майструк Євгеній Сергійович взяв на себе зобов`язання надавати позивачу необхідну правову допомогу, при цьому, такі види допомоги, як консультація, вивчення і аналіз адміністративної справи не можуть бути розцінені судом як надання правової допомоги клієнту, оскільки вивчення і аналіз адміністративної справи не є наданням правової допомоги у розумінні вимог законодавства, тому вказані послуги представником позивача не можуть бути віднесені судом до витрат на професійну правничу допомогу, вони є лише виконанням умов договору сторонами, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для стягнення суми у розмірі 12 966,15 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Стосовно дій щодо передували підготовці позовної заяви та послуг, зазначені у пункті 3 Акті приймання-передачі наданих послуг № 002 від 07 грудня 2020 року на які, як зазначено адвокатом було витрачено порядку у сукупності 4 годин, суд виходить з того, що час, який витрачений адвокатом та зазначені у акті дії не підтверджуються будь-якими належними та допустимими доказами, що в свою чергу, позбавляє суд можливості встановити співмірність між вартістю та наданими адвокатом послугами, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про недоведеність підтвердження вартості послуг.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

Відповідно до приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів того, скільки насправді часу було витрачено представником позивача на надання правової допомоги в межах розгляду даної адміністративної справи, що, в свою чергу, позбавляє суд можливості вирішити питання щодо співмірності вартості послуг витраченому часу.

Більш того, суд зазначає, що вказана адміністративна справа визнана судом справою незначної складності, її розгляд вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, що, в свою чергу, свідчить про те, що розмір витрат на правову допомогу, який зазначений у Акті приймання-передачі наданих послуг № 002 від 07 грудня 2020 року та Кінцевому (остаточному) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи не може бути визнаний судом співмірним зі складністю справи, обсягом та якістю наданих послуг позивачу, а також часом, витраченим на виконання відповідних робіт (послуг).

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн та про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви представника позивача та наявність підстав для стягнення на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Савельєва Анна Миколаївна про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 коп.).

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом десяти днів з дня його проголошення

Суддя Н.В. Клочкова