Справа № 520/16452/2020
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 р. № 520/16452/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Кухар М.Д., розглянувши в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, буд. 6, м. Миколаїв, 54001, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення -рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області №0-1404 від 24.04.2018 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області №0-1404 від 24.04.2018 р., яким ОСОБА_1 нараховані податкові зобов`язання з транспортного податку в сумі 25000 грн., на думку позивача, підлягає скасуванню.

Про безпідставне винесення цього ППР відповідачем свідчить код ДПІ, який міститься в номері податкового повідомлення-рішення - 1404, але позивач з 2014 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 . Зазначив також, що про появу відомостей про податкове повідомлення-рішення №0-1404 від 24.04.2018р. позивач дізнався лише на початку вересня 2020 року, коли перевіряв інформацію в електронному кабінеті. Оскільки таке ППР ніколи платнику не надсилалося за адресою його реєстрації та платником не отримано, він не має оригіналу або копії цього рішення, та не має можливості з`ясувати за який саме автомобіль нараховано транспортний податок. Внаслідок неотримання повідомлення-рішення №0-1404 від 24.04.2018 р. позивач не сплачував до бюджету нарахований за цим рішенням транспортний податок. Але, внаслідок появи в електронній базі вказаного ППР, передплачений за податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС в Харківській області від 15.05.2020 № 0- 2030 транспортний податок в сумі 25000 грн. автоматично списано в рахунок погашення заборгованості за ППР ГУ ДПС у Миколаївській області №0-1404 від 24.04.2018 р. та нарахована пеня за несвоєчасність сплати податку за період з 2018 р. по 2020 р.

Просив суд вимоги заявленого позову задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження у справі за вищевказаним позовом відповідно до ст. 263 КАС України. Також, ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позов та витребувані від ГУ ДПС у Миколаївській області, у термін, що встановлений для подачі відзиву, завірені належним чином податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області №0047656- 1301-1404 від 24.04.2018, документів на підставі яких прийнято таке рішення та всіх рішень, наказів, розпоряджень, які прямо або опосередковано мають відношення до предмету спору.

Відповідач, Головне управління Державної податкової служби у Миколаївській області, через канцелярію суду 29.01.2021 надав відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечував та просив у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити повністю. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що ДПС у Миколаївській області було сформовано платнику ОСОБА_1 податкове повідомлення - рішення по транспортному податку з фізичних осіб №0047656- 1301-1404 від 24.04.2018 року на суму 25 000,00 грн. на транспортний засіб PORSCHE CAYENNE, 2017 року випуску, об`ємом двигуна 3604 куб.см., тип пального - бензин який був об`єктом оподаткування у 2018 році. Податкове повідомлення-рішення було надіслано ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 , яка згідно бази даних Державного реєстру фізичних осіб, була чинною податковою адресою громадянина на дату формування рішення. Зазначене податкове повідомлення - рішення повернулось до контролюючого органу із зазначенням поштовою службою причини невручення «за закінченням терміну зберігання» та зараховане в автоматичному режимі до відповідного Бюджету за місцем реєстрації об`єкта оподаткування.

Згідно п.267.7 ст.267 ПКУ передбачено що транспортний податок сплачується за місцем реєстрації об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного Бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України. ГУ ДПС у Миколаївській області вважає, що податкове повідомлення-рішення від 24.04.2018 №0-1404 прийнято відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи було призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Миколаївській області 24.04.2018 року винесено податкове повідомлення-рішення №0047656- 1301-1404 , яким позивачу - ОСОБА_1 нараховано транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25000 грн. у 2018 році.

Про оскаржуване податкове повідомлення-рішення №0-1404 від 24.04.2018 року позивач дізнався лише на початку вересня 2020 року, коли перевіряв інформацію в електронному кабінеті. Оскільки таке ППР ніколи платнику не надсилалося за адресою його реєстрації та платником не отримувалось.

Код ДПІ, який містився в номері податкового повідомлення-рішення - 1404, що належить відповідачу - ГУ ДПС у Миколаївській області.

З повідомлених позивачем обставин судом встановлено, що 18 травня 2020 платником отримано на адресу його реєстрації податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Харківській області від 15.05.2020 № 0-2030 про нарахування транспортного податку за 2020 рік в сумі 25000 грн. В оплату вказаного ППР платником 27.05.2020 перераховано до держбюджету 25000 грн. Станом на 27.05.2020 в електронному кабінеті платника податків обліковувалася переплата 25000 грн.. оскільки термін оплати ППР до 17.07.2020 року.

Внаслідок неотримання повідомлення-рішення №0-1404 від 24.04.2018 р. позивач не сплачував до бюджету нарахований за цим рішенням транспортний податок.

Але. внаслідок появи в електронній базі вказаного ППР. передплачений за податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС в Харківській області від 15.05.2020 № 0- 2030 транспортний податок в сумі 25000 грн. автоматично списано в рахунок погашення заборгованості за ППР ГУ ДПС у Миколаївській області №0-1404 від 24.04.2018 р. та нарахована пеня за несвоєчасність сплати податку за період з 2018 р. по 2020 р.

Таким чином, станом на 02.09.2020 згідно даних електронного кабінету платника податків у нього існує податковий борг в сумі 29403.93 грн. (скріншоти відомостей електронного кабінету платника податків за 2019-2020 роки а.с. 7-8).

Як встановлено за матеріалами справи, позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення, винесене ГУ ДПС у Миколаївській області №0-1404 від 24.04.2018 р. в адміністративному порядку (а.с. 18-24).

Рішенням ДПС України від 28.10.2020 скаргу залишено без розгляду з підстав пропуску строку оскарження. Згідно вказаного рішення податкове повідомлення-рішення, винесене ГУ ДПС у Миколаївській області №0-1404 від 24.04.2018 р. було направлено ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку за адресою АДРЕСА_4 та повернулося до контролюючого органу через невручення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 25-27).

Вважаючи, що податкове повідомлення-рішення, винесене ГУ ДПС у Миколаївській області №0-1404 від 07.08.2018 р. із порушеннями вимог ст. 267.6.1., п.п. 267.6.2. ст. 267 ПКУ, позивач звернувся до суду з цим позовом.

По суті спірних правовідносин судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Статтею 265 ПК України встановлено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Відповідно до підпункту 267.8.1 пункту 267.8 статті 267 Податкового Кодексу України транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 126.1 статті 126 Податкового Кодексу України визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

У спірних правовідносинах суду слід встановити обставини належного направлення податкових повідомлень-рішень платнику податків та правомірність нарахування штрафних санкцій контролюючим органом за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань за цим рішенням.

Як встановлено в ході розгляду справи, ОСОБА_1 з 21.05.2014 р. зареєстрований за адресою АДРЕСА_5 , що підтверджується копією його паспорта (а.с..11).

До того часу позивач був зареєстрований у АДРЕСА_4 .

Судом встановлено, що 19.03.2015 року ОСОБА_1 отримав картку платника податків в ДПІ у Шевченківському (Дзержинському) районі м. Харкова ГУ Міндоходів (на теперішній час - Центральна ОДПІ ГУ ДПС в Харківській області) відповідно адреси його реєстрації - АДРЕСА_5 (а.с. 12).

Згідно реєстраційної картки платника податків, що розмішена в електронному кабінеті платника податків, ОСОБА_1 знятий з обліку в ГУ ДПС у Миколаївській області (Заводський район м. Миколаїв) 30.09.2015 р. (а.с. 13).

Протягом 2016-2017 років позивач сплачував транспортний податок та інші податки до УДК Шевченківського району м. Харкова, тобто за місцем своєї реєстрації на підставі податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС в Харківській області (Центральної ОДПІ у м.Харкові), що також свідчить про те, що позивач з 2015 року знаходиться на обліку в Центральній ОДПІ у м. Харкові, та в Державному реєстрі фізичних осіб наявна інформація про дійсну адресу реєстрації позивача в місті Харкові.

За 2018 рік всі транспортні податки за наявні у власності платника автомобілі нараховувала ГУ ДФС в Харківській області, що підтверджується актом камеральної перевірки ГУ ДПС в Харківській області від 15 липня 2020 р. №3425/20-40-56- 06/ НОМЕР_1 (а.с. 14-16).

Відповідно до п. 5 Порядку подання інформації про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2011 р. № 1386, Мін`юст та ДМС подають щомісяця до 10 числа ДФС інформацію про внесення до відповідних реєстрів або зміну даних, які включаються до облікової картки фізичної особи - платника податків (прізвище, ім`я, по батькові, дату і місце народження. місце проживання, громадянство, серію та номер свідоцтва про народження, паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, ким і коли виданий документ), у тому числі: про: фізичних осіб,місце проживання яких зареєстровано (знято з реєстрації) у відповідному населеному пункті, із зазначенням прізвища, імені, по батькові, дати і місця народження, місця проживання (країна, регіон, район, населений пункт, вулиця, номер будинку (корпусу) і квартири (до і після реєстрації), серії та номера паспорта, свідоцтва про народження або іншого документа, що посвідчує особу, ким і коли виданий документ:

Відповідно до п. 10 зазначеного Порядку № 1386, інформація, що надійшла до ДФС та її територіальних органів, вноситься ло інформаційних баз даних ДФС та використовується з урахуванням вимог, передбачених для інформації з обмеженим доступом.

Отже, будь-які територіальні органи ДПС в Україні, повинні використовувати відомості єдиного Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, а не відомості своєї територіальної «бази даних», як було повідомлено адвокату платника в усній формі представником ГУ ДПС у Миколаївській області в телефонній розмові.

В ході розгляду справи судом встановлено, що 09 грудня 2019 року на адресу реєстрації позивача: АДРЕСА_5 надійшов лист з податковою вимогою №168301 -58 від 25.09.2019 р. за підписом керівника Головного управління ДПС в Харківській області про наявність у позивача податкового боргу в сумі 8591.69 грн., який складався з 2868.53 грн. податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та 5723,16 грн. транспортного податку з фізичних осіб.

Отже, податковою вимогою контролюючого органу було підтверджено суму боргу з транспортного податку 5723.16 грн. станом на 25.09.2019 р.

Таким чином, судом робиться висновок, що до складу податкового боргу не увійшла сума транспортного податку 25000 грн., нарахованого податковим повідомленням-рішенням №0 -1404 від 24.04.2020.

З повідомлених позивачем обставин судом встановлено, що податкову вимогу було оскаржено позивачем до Харківського окружного адміністративного суду (справа №520/14124/19).

Тобто, формуванням та направленням ГУ ДПС у Харківській області податкової вимоги від 25.09.2019 за адресою реєстрації позивача: АДРЕСА_5 підтверджується не тільки сума податкового боргу, але й факт наявності в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків відомостей щодо адреси реєстрації місця проживання позивача, яка є і податковою адресою платника податків - позивача по справі: АДРЕСА_5 .

Тобто, ГУ ДПС у Миколаївській області достеменно було відомо про зміну позивачем у 2014 році адреси реєстрації місця проживання з: АДРЕСА_4 на адресу: АДРЕСА_5 .

Згідно відомостям електронного кабінету платника податків, сформованим 11.12.2019р.. у позивача була відсутня заборгованість зі сплати транспортного податку на суму 25000 грн. станом на 31.12.2018 р.

Згідно відомостям електронного кабінету платника податків, сформованим 17.07.2020. відсутня заборгованість позивача зі сплати транспортного податку на суму 25000 грн. за податковим повідомленням-рішенням, що оскаржується: станом на 31.12.2019 р.. рахується заборгованість в сумі 5723.16 грн. за податковою вимогою №168301-58 від 25.09.2019 р.; станом на 12.03.2020 рахується передплата 4166.67 грн.; станом на 27.05.2020 рахується передплата 25000 грн. (передплачений транспортний податок за податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС в Харківській області від 15.05.2020 № 0-2030).

Вказане підтверджує, що станом на 27.05.2020 в електронній податковій базі відсутні відомості щодо наявності податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області №0-1404 від 24.04.2018 р., яке оскаржується позивачем.

У відповідності до п.п. 267.6.1. ПКУ обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно п.п. 267.6.2. ст. 267 ПКУ податкове податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Згідно п.267.8 ПКУ транспортний податок сплачується: фізичними особами - протягом 60 днів з дня отримання податкового повідомлення-рішення.

В ході розгляду справи судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області №0- 1404 від 24.04.2018 р. винесено податковим органом не за місцем реєстрації платника податків, неповноважним податковим органом, тобто, із порушеннями вищенаведених вимог законодавства.

Крім того, в порушення п.п. 267.6.2. ст. 267 ПКУ ГУ ДПС у Миколаївській області не надіслало (вручило) платнику податку за місцем його реєстрації до 1 липня 2018 року податкове повідомлення-рішення №0-1404 від 24.04.2018 р.

Отже, суд приходить до висновку, що таке повідомлення-рішення взагалі не було надіслано платнику податків, тому відповідно п.267.8 ПКУ у платника податків не виникає

Відповідно пунктів 42.2 статті 42 ПК України (у редакції від 15.04.2017, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Абзацом 3 пункту 58.3. статті 58 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

При цьому, у пункті другому Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. №270 (які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин), визначені терміни «конверт» та «повідомлення про вручення»: повідомлення про вручення поштового відправлення це повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача; поштовий конверт це упаковка, виготовлена за встановленим стандартом і призначена для пересилання письмових повідомлень та іншого вкладення відповідно до цих Правил.

Таким чином, позначка на поштовому конверті про сплив строку зберігання поштового відправлення не дає правових підстав для застосування до спірних правовідносин вищевказаних положень Податкового кодексу України про визначення дня вручення листа платнику податків, а саме: з дня зазначеного поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Приймаючи до уваги викладене, відповідачем всупереч ч.2 ст. 77 КАС України не доведено обставин належним чином вручення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №0-1404 від 24.04.2018 р. на суму 25000 грн.

Крім того, суд, в силу приписів пункту 58.3. статті 58 ПК України, не вбачає можливості встановити день, зазначений поштовою службою із зазначенням причин невручення.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі №826/14361/16, для встановлення факту направлення (вручення) фізичній особі податкового повідомлення-рішення поштою у встановленому законодавством порядку, дослідженню підлягають: відповідність адреси одержувачау поштовому відправленні місцю проживання або останньому відомому місцезнаходженню фізичної особи; повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, в якому зазначено дату вручення або причини невручення; відповідність дати відправлення на корінці податкового повідомлення-рішення даті, зазначеній у повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення тощо.

Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як встановлено судом та вказувалось судом вище, місцем проживання позивача з 2014 року є: АДРЕСА_5 ., що підтверджується даними паспорта позивача.

Досліджуючи матеріали справи суд встановив, що у податковому повідомленні-рішенні №0-1404 від 24.04.2018 р., вказана неправильна адреса позивача, у звзязку із чим конверт було повернуто податковому органу без вручення позивачу «за закінченням строків зберігання».

Таким чином, судом встановлено, що податкове повідомлення - рішення №0-1404 від 24.04.2018 р., направлено контролюючим органом за адресою, яка не відповідає фактичному місцю проживання чи реєстрації позивача, оскільки з 2014 року він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується копією його паспорта серії НОМЕР_2 (а.с. 11).

Згідно з пунктом 6 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204 у разі, якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом при його надісланні, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків. У разі встановлення такої помилки працівник структурного підрозділу, до функцій якого належить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або відповідальна особа, визначена керівником контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечує виправлення допущених при надісланні податкового повідомлення-рішення помилок та надсилає його повторно не пізніше наступного робочого дня з дня отримання відповідного повідомлення пошти (поштової служби).

Отже, як встановлено судом, надсилаючи податкове повідомлення-рішення №0-1404 від 24.04.2018 р. податковим органом на поштовому конверті зазначено адресу, яка не відповідає зареєстрованій адресі позивача, при цьому також відсутні будь-які відомості, що відповідач проживав або перебував за вказаною адресою, що у наслідку, унеможливило їх отримання позивачем, у зв`язку з чим дане податкове повідомлення-рішення, згідно з абзацу 4 частини 58.3 статті 58 ПК України, вважається таким, що не вручено платнику податків.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач довів обставин, які свідчать про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду наявні підстави для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 77, 78, 139, 243, 246, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, буд. 6, м. Миколаїв, 54001, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення -рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області №0-1404 від 24.04.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, буд. 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

У зв`язку з тим, що суддя з 26.01.2021 року по 02.02.2021 року перебувала на лікарняному, повний текст рішення виготовлено та підписано 03 лютого 2021 року.

Суддя Кухар М.Д.