Справа № 200/4441/20-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 р. Справа№200/4441/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Аляб`єва І.Г., здійснивши розгляд в порядку письмового провадження адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України Військової частини № НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій та бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України Військової частини № НОМЕР_2 (далі ВЧ НОМЕР_2 ), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 41-47), просить:

- визнати бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення;

- визнати протиправною дію ВЧ НОМЕР_2 щодо нарахування позивачу індексації грошового забезпечення без врахування всіх складових грошового забезпечення, які не мають разового характеру;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь позивача суму індексації грошового забезпечення за період служби з 05.04.2017 по 05.04.2020, врахувавши при підрахунку підвищення грошового забезпечення всі його складові, які не мають разового характеру, а саме: до підвищення посадового окладу: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, щомісячна премія, грошова винагорода відповідно до п.5 ч.1 Постанови КМУ від 22.09.2010 року №889, надбавка за ризик для життя, винагорода за участь в АТО/ООС; після підвищення посадового окладу: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, надбавка за особливості проходження служби, премія, винагорода за участь в АТО/ООС;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_2 нарахувати і виплатити на користь позивача суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення;

- стягнути з ВЧ НОМЕР_2 на користь позивача суму заборгованості з виплати посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років з 01.03.2018 по 01.04.2020 у розмірі 18 162,50 грн;

- стягнути з ВЧ НОМЕР_2 на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 05.04.2020 по 04.06.2020 у розмірі 24 705 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проходження позивачем служби у ВЧ НОМЕР_2 останньою неправильно здійснювалася індексація грошового забезпечення позивача.

Крім того, позивач стверджує про неправильне застосування положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704) при розрахунку розміру його грошового забезпечення, оскільки ВЧ НОМЕР_2 не застосовано положення пункту 1 примітки Додатку 1 та примітки Додатку 14 цієї постанови.

Внаслідок незастосування вказаних положень, розмір грошового забезпечення зменшився, тому при звільненні в запас позивачу недоплачена сума належних виплат, що є підставою для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідачем до суду подано відзив на позов, у якому ВЧ НОМЕР_2 проти задоволення позову заперечує.

Зокрема, зазначають, що зміст примітки Додатку 14 до Постанови № 704 протирічить змісту самої постанови, тому застосуванню не підлягає. Відтак, грошове забезпечення виплачувалося позивачу у відповідності до вимог чинного законодавства.

Щодо вимог, які стосуються індексації грошового забезпечення, відповідач зазначає, що індексація позивачу проводилась за період 2017-2020 років, у відповідності до вимог законодавства.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.05.2020 року відкрито загальне провадження у цій справі.

Ухвалою суду від 13.07.2020 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про передачу справи на розгляд Верховного Суду як зразкової.

Ухвалою суду від 21 вересня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач до судового засідання явку свого представника не забезпечив. Про дату, час та місце засідання повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, тому суд вирішив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ВЧ НОМЕР_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , .

Позивач проходив службу на посаді розвідника-оператора відділення розвідки оперативно-бойової прикордонної комендатури «Сартана», військове звання прапорщик у період з 05.04.2017 до 05.04.2020 року.

Протягом періоду проходження служби позивачу здійснювалася індексація його грошового забезпечення: з квітня 2017 року по лютий 2018 року поточна; з березня по листопад 2018 року фіксована; починаючи із грудня 2018 року поточна та фіксована одночасно (а.с.17-18).

Також судом встановлено, що розмір грошового забезпечення позивача за період проходження служби розраховувався без застосування показника мінімальної заробітної плати.

Здійснивши оцінку доказів та надавши їм юридичної кваліфікації, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Зокрема, вирішуючи питання про можливість застосування показника мінімальної заробітної плати при обчисленні грошового забезпечення суд виходить з такого.

Постановою №704 затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 та схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14;

Пунктом 4 цієї Постанови установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

У примітці до додатку № 14 цієї Постанови визначено, що оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли розмір окладу визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

Постановою КМУ № 103 від 21.02.2018 пункт 4 Постанови № 704 викладено в новій редакції та установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року, яка набрала законної сили з моменту її прийняття, пункт 6 постанови КМУ № 103, яким внесені зміни до постанови КМУ № 704, визнано протиправним та скасовано.

Водночас, зміст примітки до Додатку № 14 Постанови № 704 не зазнав жодних змін та діє у первісній редакції.

Як убачається із заяви позивача про збільшення позовних вимог (а.с.41-47) зміст доводів ОСОБА_1 в цій частині вимог зводиться до того, що для визначення посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років у 2018 році мав використовуватися показник, що дорівнює 1861,50 грн (50 % мінімальної заробітної плати); у 2019 році, відповідно, 2086,50 грн; у 2020 році 2361,50 грн.

Але, фактично, відповідний показник відповідачем не використовувався, а відповідні види грошового забезпечення виплачувалися у розмірі, меншому ніж розрахував позивач.

Суд вважає наведені доводи ОСОБА_1 необґрунтованими з огляду на положення пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (надалі також Закон № 1774-VIII), який набрав чинності 01.01.2017, якими установлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Таким чином, керуючись принципом пріоритетності норм законів перед підзаконними нормативно-правовими актами, суд зазначає, що протягом усього спірного періоду не було підстав застосовувати мінімальну заробітну плату як розрахункову величину для здійснення відповідних виплат.

З викладеного вбачається, що відповідачем не допущено виплати грошового забезпечення у розмірі, меншому ніж законодавчо визначений, відтак і вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про обґрунтованість вимог, що стосуються індексації розміру грошового забезпечення, суд виходить з такого.

Як вбачається із довідки про розмір нарахованої позивачу індексації (а.с.16), нараховані у спірний період суми індексації у повному обсязі йому виплачені не були, що дає підстави вважати таку бездіяльність протиправною.

Суд зазначає, що невиплата індексації на момент звільнення є підставою для нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.04.2020 у справі №822/3307/17.

Зокрема, Верховний Суд зазначив, що «судами першої та апеляційної інстанцій було задоволено позовну вимогу щодо стягнення індексації грошового забезпечення за період з 1 липня 2015 року по 1 серпня 2017 року у зв`язку з її ненарахуванням та невиплатою під час проходження позивачем служби. Сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Таким чином при звільненні позивача з ним не було проведено фактичного розрахунку, а тому вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є обґрунтованою та підлягає задоволенню».

Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Посилання відповідача на неможливість застосування до спірних відносин КЗпП України, оскільки позивач є військовослужбовцем не приймаються до уваги, з огляду на позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 30.11.2020 у справі №480/3105/19.

У цій постанові Верховний суд, зокрема, зазначив, що застосування передбаченої статтею 117 КЗпП України відповідальності здійснюється у разі невиплати компенсації на день виключення особи зі списків особового складу військової частини.

Суд позбавлений можливості самостійно обчислити розмір невиплаченої суми індексації, тому належним способом захисту права позивача у цьому випадку вбачається як зобов`язання ВЧ НОМЕР_2 виплатити суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Щодо розміру нарахованої індексації суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1.9. Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації державної прикордонної служби від 20.05.2008 № 425 та пункту 9 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 25.06.2018 № 558 індексація грошового забезпечення військовослужбовцям здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством.

Основними нормативними актами, що регулюють питання індексації доходів населення є Закон України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282) та постанова КМУ від 17 липня 2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (далі Порядок № 1078).

Згідно зі статтею 2 Закону № 1282 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до статті 4 цього ж Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 1078 цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Пунктом 1-1 Порядку передбачено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

За правилами пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Судом встановлено, що у березні 2018 року відбулось підвищення посадового окладу та зміна окремих видів грошового забезпечення позивача у зв`язку із набранням чинності Постановою № 704.

З довідки ВЧ 9937 про розмір нарахованої позивачу індексації (а.с.16-17) вбачається, що оскільки у березні 2018 року розмір грошового забезпечення позивача збільшився на суму 2 940,81 грн, але ця сума є меншою, ніж розмір поточної індексації за цей місяць (4 463,15 грн), то різниця 1 475,05 грн (4 463,15 - 2 940,81 грн) нарахована позивачу як фіксована індексація.

В подальшому цей розмір фіксованої індексації продовжував нараховуватися щомісяця.

Зміст доводів позивача зводиться до того, що ВЧ 9937 неправильно обчислило розмір зміни грошового забезпечення у березні 2018 року.

Так, позивач стверджує, що фактично, розмір забезпечення навіть зменшився (попри збільшення окладу), а значить, від суми поточної індексації (4 258,75 грн) не слід віднімати суму розрахованого відповідачем збільшення грошового забезпечення у розмірі 2 940,81 грн.

Суд погоджується з тим, що в разі, коли посадовий оклад збільшився, а грошове забезпечення в цілому зменшилося розмір індексації має виплачуватися у фіксованому розмірі поточної індексації відповідного місяця (при цьому позивач помилково зазначає що таким місяцем є лютий 2018 року, в той час як за законом таким місяцем є місяць підвищення окладу - березень 2018 року).

Такий порядок нарахування індексації зберігається до наступного підвищення окладів (абзац 6 пункту 5 Порядку №1078).

За таких обставин, визначальним для правильного вирішення цієї справи є визначення того, як змінився розмір грошового забезпечення позивача у березні 2018 року (в тій частині, яка враховується для індексації тобто тих складових, що не мають разового харакетру).

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації державної прикордонної служби від 20.05.2008 № 425 (далі Інструкція 425, чинна на березень 2018 року) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

При вирішенні питання, які види грошового забезпечення позивача мають постійний характер суд виходить з такого.

Пунктом 3.2.1. Інструкції 425 передбачено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, виплачується надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби в розмірах до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

З відомостей про розмір грошового забезпечення позивача вбачається, що вказана надбавка виплачувалась йому щомісячно протягом квітня 2017 року лютого 2018 року.

З викладеного суд приходить до висновку про її постійний характер.

Відповідно до пункту 3.19.1. інструкції № 425 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (крім військовослужбовців територіальних підрозділів розвідувального органу), які виконують завдання із забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, виплачується надбавка за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя, у розмірі від 15 до 30 відсотків посадового окладу, а військовослужбовцям, які проходять службу на посадах льотного складу і виконують польоти за планами льотної підготовки у складі екіпажів літаків, вертольотів, - 40 відсотків посадового окладу.

З відомостей про розмір грошового забезпечення позивача вбачається, що вказана надбавка виплачувалась йому щомісячно протягом квітня 2017 року лютого 2018 року.

З викладеного суд приходить до висновку про її постійний характер. Суд звертає увагу, що відзив на позов не містить заперечень щодо включення цього виду грошового забезпечення при обчисленні зміни розміру грошового забезпечення для розрахунку індексації

Пунктом 5 Постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» установлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям Державної прикордонної служби.

З відомостей про розмір грошового забезпечення позивача вбачається, що вказана винагорода виплачувалась йому щомісячно протягом травня 2017 року лютого 2018 року.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 01.03.2018 у справі № 761/17387/17, оскільки: по-перше, предмети справи, що розглядається та справи, на яку посилається ВЧ НОМЕР_2 є різними; по-друге, Верховний Суд досліджував у справі первісну редакцію Постанови КМУ №889, яка передбачала виплату винагороди лише окремим категоріям осіб.

При цьому, у спірний період Постанова КМУ №889 вже доповнена підпунктом 5 пункту 1, за яким вона виплачується усім військовослужбовцям Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

З викладеного суд приходить до висновку про її постійний характер.

Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, що затверджена наказом МВС України від 02.02.2016 № 73 передбачено, що виплата винагороди здійснюється з того дня, з якого військовослужбовці стали до виконання обов`язків за посадами (але не раніше дня видання наказу про призначення), і до дня їх звільнення від виконання обов`язків за посадами включно (у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадами, до яких вони допущені наказами відповідних начальників (командирів)).

Відповідач посилається на пункт 8 цієї Інструкції, в якому передбачено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат.

Суд зазначає, що у справі не йдеться про включення винагороди складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Наказом Міноборони від 10.02.2016 № 67 затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Відповідно до пунктів 1 та 2 розділу ІІ цієї Інструкції розмір винагороди військовослужбовцям за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах ЗНБО чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду у граничних розмірах на місяць визначено у додатку 1 до цієї Інструкції.

Розмір винагороди визначається пропорційно дням безпосередньої участі у воєнних конфліктах, в заходах ЗНБО чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду.

Винагорода виплачується пропорційно часу участі у воєнних конфліктах, в заходах ЗНБО чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду, який обраховується з дня фактичного початку участі військовослужбовців у цих заходах до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів.

З відомостей про розмір грошового забезпечення позивача вбачається, що вказана винагорода виплачувалась йому щомісячно протягом усього періоду його служби.

Суд враховує, що виплата винагороди безпосередньо пов`язана із здійсненням позивачем повсякденних службових обов`язків як прикордонника.

За таких обставин приходить до висновку про її постійний характер. Суд звертає увагу, що відзив на позов не містить заперечень щодо включення цього виду грошового забезпечення при обчисленні зміни розміру грошового забезпечення для розрахунку індексації.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам.

Відповідно до пункту 1 розділу IV цього Порядку військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків.

З відомостей про розмір грошового забезпечення позивача вбачається, що вказана надбавка виплачувалась йому щомісячно з моменту її запровадження.

За таких обставин приходить до висновку про її постійний характер. Суд звертає увагу, що відзив на позов не містить заперечень щодо включення цього виду грошового забезпечення при обчисленні зміни розміру грошового забезпечення для розрахунку індексації

Щодо премії суд зазначає, що за змістом довідки ВЧ 9937 про індексацію (а.с.16-17) премія врахована при обчисленні зміни розміру грошового забезпечення для розрахунку індексації. Це означає, що спір у цій частині вимог відсутній.

Перелічені види грошового забезпечення, що мають щомісячний характер, мають включатися до грошового забезпечення для визначення чи збільшилось воно, чи ні, для нарахування індексації.

Відповідно статті 1 до Закону України від 19.10.2000 № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

Пунктом 3 цього порядку передбачено, що компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації.

Таким чином, несвоєчасна виплата індексації є підставою для нарахування компенсації втрати частини грошових доходів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що позивач звільнений від їх сплати.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 14, 72, 76 - 79, 90, 139, 241 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України Військової частини № НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України Військової частини № НОМЕР_2 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення.

Визнати протиправними дії Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України Військової частини № НОМЕР_2 щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення без врахування всіх складових грошового забезпечення, які не мають разового характеру.

Зобов`язати Донецький прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України Військову частину № НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 суму індексації грошового забезпечення за період служби з 05.04.2017 по 05.04.2020, врахувавши при підрахунку підвищення грошового забезпечення всі його складові, які не мають разового характеру, а саме: до підвищення посадового окладу: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, надбавку за виконання особливо важливих завдань, щомісячну премію, грошову винагороду відповідно до п.5 ч.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, надбавку за ризик для життя, винагороду за участь в АТО/ООС; після підвищення посадового окладу: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років, надбавку за особливості проходження служби, премію, винагороду за участь в АТО/ООС.

Зобов`язати Донецький прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України Військову частину № НОМЕР_2 нарахувати і виплатити на користь позивача суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати Донецький прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України Військову частину № НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (сум індексації грошового забезпечення).

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 03 лютого 2021 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв