Справа № 300/1461/20
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 300/1461/20 пров. № А/857/14955/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Затолочного В.С., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року (головуючий суддя Шумей М.В., м. Івано-Франківськ) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про скасування вимоги про сплату богу від 05.12.2019 року № Ф-66/25У,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.12.2019 за №Ф-66-25У

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року позов задоволено, визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області () про сплату боргу (недоїмки) від 05.12.2019 за №Ф-66-25-У. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2200 (дві тисячі двісті) гривень 80 копійок.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Івано-Франківській області оскаржило його в апеляційному порядку, просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року та ухвалити нове, яким позовну заяву залишити без розгляду.

В апеляційній скарзі зазначає, що Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.12.2020 №Ф-66-25-У, відповідно до якої ГУ ДПС в Івано-Франківській області вимагає погасити недоїмку із єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 20019,08 грн. Вказана сума заборгованості утворилась у зв`язку із систематичною несплатою зобов`язань із єдиного соціального внеску в період з 2013 по перший квартал 2017 року.

Апелянт, також зазначив, що позивачем порушено строк на судове оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець. Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 , 23.07.1993, зареєстровано як платника єдиного внеску №15/11-2218. Позивач, 01.03.2017 припинила підприємницьку діяльність. ОСОБА_1 , починаючи з 26.03.2010 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію по втраті годувальника.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.03.2015, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату недоїмки від 03.02.2015 за №Ф-66-25 в сумі 9872,56. Дане рішення суду набрало законної сили 11.02.2016.

Податковим органом, 05.12.2019, сформовано оскаржувану вимогу про сплату боргу №Ф-66-25-Узі сплати ЄСВ станом на 30.11.2019 у розмірі 20019,08 грн. за період з 2013 по перший квартал 2017 року. Головним державним виконавцем прийнято постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП №61420368, відкритого на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.12.2019 №Ф-66-25-У.

На звернення позивача від 18.03.2020 №6480/10 та 05.05.2020 за №7791/10 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про скасування податкової вимоги за №Ф-66-25 від 03.02.2015 на суму 9872,56 її відкликання з Державної виконавчої служби України, відповідач листами від 19.03.2020 та від 27.05.2020 повідомив позивача про відсутність підстав для задоволення зазначених звернень.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Особи, зазначені у пункті 4 частини 1 цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина 4 статті 4 Закону).

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

За Законом України «Про пенсійне забезпечення» призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії (стаття 2 Закону).

Відповідно до статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Судом першої інстанції також встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію по втраті годувальника згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 26.03.2010, довічно. Крім того, позивач має право на пільги встановлені законодавством України для сімей загиблих ветеранів війни, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 18.01.2000 року (а.с.9). На позивача поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту».

Пунктом 19 статті 15 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту» визначено пільги особам, на яких поширюється чинність цього Закону, а саме зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Статтею 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначені умови, норми та порядок пенсійного забезпечення інвалідів, учасників війни, сімей загиблих (померлих) військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Дружинам (якщо вони не взяли повторний шлюб) пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема жінкам після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років.

На час звернення до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську позивач досягнула 50 річного віку, а її стаж роботи становив більше 20 років (що встановлено рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.03.2020).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що Головне управління ДПС в Івано-Франківській області, сформувавши спірну вимогу не врахувала тієї обставини, що у відповідності до вимог пенсійного законодавства України, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , пенсія якої призначена на пільгових умовах, може сплачувати такі внески тільки на добровільній основі.

Також, судом першої інстанції враховано, що згідно статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», що у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до податкового органу вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це податкового органу, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску;

Податковий орган, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 20 календарних днів з дня отримання скарги на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Керівник (його заступник або уповноважена особа) податкового органу може прийняти рішення про подовження строку розгляду скарги платника єдиного внеску понад встановлений строк, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника єдиного внеску до закінчення 20-денного строку. Якщо вмотивоване рішення за скаргою платнику єдиного внеску не надсилається протягом 20-денного строку або протягом строку, подовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) податкового органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску з дня, наступного за останнім днем закінчення строків.

У разі якщо згоди з податковим органом не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного податкового органу або оскаржити вимогу до податкового органу вищого рівня чи в судовому порядку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України (в редакції на час оскарження позивачем податкової вимоги), під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162-165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції вірно вважав, що не заслуговують на увагу твердження відповідача про пропуск строку на оскарження вимоги, оскільки такий не пропущено, так як позивачем оскаржено дану вимогу до податкового органу 18.03.2020 та 05.05.2020. Відповідач листами від 19.03.2020 та від 27.05.2020 відмовив в їх задоволені, а позовну заяву подано 26.06.2020. Враховуючи те, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк звернення до суду продовжується на строк дії такого карантину, то такий строк позивачем не пропущено.

Позивачем оскаржується податкова вимога за №Ф-66-25-У від 05.12.2019, що є похідною від скасованої судом податкової вимоги за №Ф-66-25 від 03.02.2015.

Наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 за №610 затверджено «Порядок направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків».

Відповідно до частини 1 Розділу VI «Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків», податкова вимога вважається відкликаною, зокрема у день набрання законної сили рішенням суду, яким скасовано суму податкового боргу, визначену у податковій вимозі.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов підлягає задоволенню.

Виходячи із зазначеного вище суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року по справі № 300/1461/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді В. С. Затолочний
В. В. Ніколін