Справа № 640/9173/20
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9173/20 Суддя (судді) першої інстанції: Аблов Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,

при секретарі - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Ремточмеханіка" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Ремточмеханіка" про застосування заходів реагування,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2020 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Ремточмеханіка", в якому просить суд застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень позивача, розташованих за адресою: вул. Митрополита Василя Липківського, 1 у Солом`янському районі м. Києва, до повного усунення порушень зазначених в акті перевірки, шляхом знеструмлення електроживлення та накладення печатки на розподільчий електрощит.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2020 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що виявлені контролюючим органом порушення є суттєвими, адже можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для людей та навколишнього природного середовища, та, в свою чергу, можуть створювати і небезпеку завдання шкоди життю та здоров`ю людей у процесі самої пожежі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Свої доводи обгрунтовує тим, що судом має враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які було виявлено та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДСНС у м. Києві просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В обгрунтування своєї позиції вказує на те, що ТОВ «Підприємство «Ремточмеханіка» не наведено обгрутування допущення судом першої інстанції невірного застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції встановив, що На підставі наказу ГУ ДСНС у м. Києві від 06 грудня 2019 року №1038 «Про проведення планових перевірок», повідомлення про проведення планового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) від 16 грудня 2019 року №21/3336, посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 28 грудня 2019 року №8264, у період з 13 січня 2020 року по 24 січня 2020 року проведено планову перевірку ТОВ «Підприємство «РЕМТОЧМЕХАНІКА» з питань додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

За результатами перевірки ГУ ДСНС у м. Києві складений акт від 24 січня 2020 року №49 (далі по тексту - Акт №49), згідно з яким контролюючим органом встановлені наступні порушення:

1) пункту 1.2 глави 1 розділу V ППБУ - не всі приміщення обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

2) пункту 1.1 глави 1 розділу V ППБУ - не підтверджено, що системи протипожежного захисту у справному стані та утримуються в постійній готовності до виконання роботи;

3) пункту 1.2 глави 1 розділу V ППБУ - в загальних коридорах поверхів, які не мають природнього освітлення не передбачено систему димовидалення відповідно до пункту 10.2.4 ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

4) пункту 2.27 глави 2 розділу ІІІ ППБУ - двері евакуаційних виходів не зачинено на замки, які відчиняються зсередини без ключа;

5) пункту 1.12 глави 1 розділу ІV ППБУ - не надані акти проведення прихованих робіт на прокладання електропроводки над підвісними стелями;

6) пункту 1.20 глави 1 розділу ІV ППБУ - не надані акти проведення замору опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;

7) пункту 1.21 глави 1 розділу ІV ППБУ - не надані підтверджуючі матеріали щодо захисту будівель, споруд та зовнішніх установ від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів;

8) пункту 1.7 глави 1 розділу ІV ППБУ - з`єднувальні коробки не закриті кришками з негорючого матеріалу;

9) пункту 1.6 глави 1 розділу ІV ППБУ - з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів в паркінгу та технічних приміщеннях виконано не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;

10) пункту 3.9 глави 3 розділу V ППБУ - приміщення будівлі не забезпечені необхідною кількістю вогнегасників;

11) пункту 2.31 глави 2 розділу ІІІ ППБУ - шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням, а евакуаційні виходи не позначені світловими покажчиками «ВИХІД»;

12) пункту 2.27 глави 2 розділу ІІІ ППБУ - двері на шляхах евакуації не перенавішені з урахуванням відчинення по ходу евакуації;

13) пункту 2.23 глави 2 розділу ІІІ ППБУ - в коридорах поверхів встановлені перегородки, що перекривають шляхи евакуації;

14) пункту 2.28 глави 2 розділу ІІІ ППБУ - не надані результати іспитів зразків ковроліну прокладеного на шляхах евакуації, щодо токсичності продуктів горіння та помірної димоутворювальної здатності та відповідності групам поширення полум`я РП1, РП2;

15) пункту 2.1 глави 2 розділу V ППБУ - на будівлі не встановлено покажчики розташування пожежного гідранту (об`ємні зі світильником або плоскі із застосуванням світловідбивних покриттів);

16) підпункту 4 пункту 2.1 глави 2 розділу V ППБУ - не проведене випробування зовнішнього протипожежного водопостачання на тиск та витрату води з оформленням акта;

17) підпункту 8 пункту 2.2 глави 2 розділу V ППБУ - надверцятах пожежних шаф із зовнішнього боку не вказані після літературного індексу «ПК» порядковий номер крана та номер телефону для виклику пожежно - рятувальних підрозділів;

18) підпункту 9 пункту 2.2 глави 2 розділу V ППБУ - не здійснено технічне обслуговування і перевірка на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування пожежного кран - комплекту;

19) підпункту 3 пункту 2.2 глави 2 розділу V ППБУ - не проводилось розгортання та згортання пожежних рукавів;

20) пункту 1.17 глави 1 розділу ІV ППБУ - електророзетки та вимикачі встановлені на горючій основі;

21) пункту 1.16 глави 1 розділу ІІІ ППБУ - місця під`їзду пожежних машин до будівлі не позначені маркуванням, не встановлений дорожній знак «Стоянка заборонена» із табличкою до дорожнього знаку «Крім спеціальних автомобілів»;

22) пункт 2.37 глави 2 розділу ІІІ ППБУ - допускається улаштування підсобного приміщення під сходовою кліткою;

23) пункт 2.37 глави 2 розділу ІІІ ППБУ - допускається улаштування на шляхах евакуації порогів, в порушення пункту 7.3.8 ДБН В.1.1-7;

24) пункту 2.30 глави 2 розділу ІІІ ППБУ - на сходових клітках допускається встановлення приладів опалення на висоті менше ніж 2,2 метра;

25) пункту 2.37 глави 2 розділу ІІІ ППБУ - допускається улаштування на шляхах евакуації турнікетів;

26)пункту 8 розділу ІІ ППБУ - територія та приміщення не забезпечені відповідними знаками безпеки;

27) пункту 2.37 глави 2 розділу ІІІ ППБУ - двері сходових кліток не обладнані пристроями для самозачинення та ущільнення в притулах;

28) пункту 2.37 глави 2 розділу ІІІ ППБУ - допускається захаращення матеріальними цінностями евакуаційні виходи;

29) пункту 16 розділу ІІ ППБУ - посадові особи призначені відповідальними за протипожежний стан приміщень не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року №444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях»;

30) пункту 3.17 глави 3 розділу V ППБУ - не проведено технічне обслуговування наявних вогнегасників відповідно до Правил експлуатації вогнегасників;

31) пункту 3.15 глави 3 розділу V ППБУ - вогнегасники не встановлені у легкодоступних та видних місцях;

32) частини другої статті 57 КЦЗУ - не надано декларації відповідності матеріально - технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки приміщень наданих в оренду;

33) пункту 8 частини першої статті 20 КЦЗУ - не здійснено навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки;

34) частини другої статті 20 КЦЗУ - відсутні спеціально призначені особи з питань цивільного захисту.

Факт допущення відповідачем вище перелічених порушень підтверджується наявними у матеріалах справи фотознімками, а вищевказаними нормативно - правовими актами визначені вимоги, які було порушено ним.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що у зв`язку з існуванням безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, наявні правові підстави для застосування до відповідача заходів реагування, шляхом повного зупинення експлуатації приміщень, будівель, та споруд.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон) виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.

Згідно ч. 7 ст. 7 Закону на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

При цьому колегією суддів враховується, що аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування, допускається виключно повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Приписи ч. 1 ст. 65 КЦЗ України визначають, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) з питань, які визначені частиною першою статті 64 цього Кодексу щодо: центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, інших державних органів та органів місцевого самоврядування; суб`єктів господарювання; аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (стаття 66 КЦЗ України).

Згідно ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 68 КЦЗ України закріплено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Таким чином, наведені норми закону дають право позивачу звертатися до суду з позовом про повне або часткове зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.

При цьому частиною 2 статті 70 КЦЗ України закріплено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Наведеними вище нормами ст. ст. 68, 70 Кодексу цивільного захисту України прямо передбачено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Поряд з викладеним, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до наявного в матеріалах справи акту перевірки від 29 грудня 2020 року № 546 ГУ ДСНС у м. Києві не виявлено порушень ТОВ «Підприємство «Ремточмеханіка» вимог чинного законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень. Застосований до відповідача захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки в закладі освіти.

Такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Наведений правовий висновок відображено у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі № 810/2400/18.

Метою застосування заходів реагування є, зокрема, припинення або часткове припинення роботи чи експлуатації приміщень (будівель), в яких виявлено порушення правил техногенної та пожежної безпеки, що становить загрозу життю та здоров`ю людей. Усунення в подальшому таких порушень надає право суб`єкту, до якого застосовано такі заходи реагування, подати заяву про скасування заходів реагування.

Крім того, положеннями частини другої статті 70 Кодексу цивільного захисту України визначено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Це означає, що виключно суд приймає рішення про зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг.

Ухваленню судового рішення передує розгляд справи відповідно до КАС України, в ході якого суд, зокрема, оцінює, аналізує докази, вирішує питання про належність, допустимість, достатність того чи іншого доказу, на підставі чого і робить висновки, які в свою чергу стають основою судового рішення, його мотивувальної частини, зокрема.

Отже, в разі якщо правовідносини між суб`єктом господарювання та органом державного нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки, стали спірними та перейшли в площину судового спору, то акт перевірки органу державного нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки, що складений за результатами контрольного заходу, в тому числі повторного, є лише одним із доказів, оцінку якому дає виключно суд поряд з іншими доказами.

В протилежному випадку (якщо би виключно акт органу нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки свідчив про виконання чи невиконання відповідачем вимог правил, інструкцій, ДБН тощо) функція суду була би нівельована, оскільки останній не здійснював би судочинство, а фактично затверджував би акт органу нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки своїм рішенням.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 826/13895/16.

За таких обставин та враховуючи встановлені вище обставини усунення відповідачем усіх встановлених контролюючим органом порушень у сфері техногенної та пожежної безпеки, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень позивача, розташованих за адресою: вул. Митрополита Василя Липківського, 1 у Солом`янському районі м. Києва.

Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 139, 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Ремточмеханіка" - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2020 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Ремточмеханіка" про застосування заходів реагування - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов

Повний текст постанови складено «01» лютого 2021 року.